Справа № 462/1782/17 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 33/783/637/17 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді Стельмаха І.О.,

захисника-адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2017 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 15 квітня 2017 року о 16 год. 20 хв. на автодорозі Львів-Шегині М-11 49 км + 500 м, керував автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. «ВС 9038 СТ», з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, координації рухів), від проходження медичного огляду в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову судді захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити справу на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що автомобілем керував ОСОБА_3, а він перебував у автомобілі як пасажир. Вони зупинилися на узбіччі дороги і ОСОБА_3 пішов у лісосмугу, через деякий час підїхали працівники поліції та почали вимагати від ОСОБА_2 документи. Під час спілкування поліцейські почули від ОСОБА_2 запах алкоголю та запропонували пройти йому медичний огляд, однак він від проходження такого огляду на місці відмовився, оскільки він не керував автомобілем та не є водієм, просив провести огляд у медичному закладі. Після чого поліцейські забрали документи та пішли до патрульного автомобіля, де склали протокол, з яким ОСОБА_2 був не згідний про що і розписався. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зазначені у протоколі, на місці події не були присутні. Наявні письмові пояснення вказаних у протоколі свідків є сумнівними, в судовому засіданні вони та свідок ОСОБА_3 не допитувалися. При накладенні адміністративного стягнення судом не враховано характеризуючі дані особи порушника та не мотивовано у постанові належним чином розмір та вид накладеного адміністративного стягнення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника ОСОБА_1 на підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 118253, складеним щодо ОСОБА_2 від 15 квітня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 на автодорозі Львів-Шегині М-11 (49 км + 500 м) керував автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. «ВС 9038 СТ», з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, координації рухів), від проходження медичного огляду в встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.2, 3);

рапортом інспектора взводу ОДДЗ батальйону № 2 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_7П.(а.с.4).

Покликання апелянта на неповноту з'ясування судом обставин справи, є безпідставними й суд їх до уваги не бере. Суддею першої інстанції досліджено наявні в справі докази, яким суддя надав належну оцінку й навів у своєму рішенні.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6; даними відеозапису події, яка мала місце 15 квітня 2017 року з участю ОСОБА_2, збереженому на оптичному носієві інформації (компакт диску DVD).

З оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_2, у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6, на вимогу поліцейського відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння (на місці події та в медичному закладі). Працівники поліції неодноразово розяснювали ОСОБА_2 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, право на захист, а також наслідки відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Суддя правильно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 в межах протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи при цьому з наявних у справі даних, та достовірно встановленого факту відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, й підставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про порушення працівниками поліції вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, про відсутність свідків фактичним обставинам справи не відповідають і спростовуються доказами у справі, зокрема, відеозаписом події.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене у межах санкціїї ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах