Справа № 345/2064/17
Провадження № 33/779/444/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської від 09 серпня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, українець, громадянин України, -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, 14.06.2017 року о 18 год.15 хв. в м. Калуші, по вул. Антоновича, ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, однак від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, та порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в протоколі відсутні відомості про факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а тільки вказано про наявність таких ознак. Пояснення свідків, які додано до адмінпротоколу про нібито його відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, не містять прізвища водія, який відмовився від такого огляду, а відтак неможливо достовірно стверджувати, що мова йде саме про водія ОСОБА_2

Апелянт також вказує на те, що за станом здоров'я йому заборонено приймати алкоголь та будь які лікарські препарати, які містять алкоголь, а відтак, він не міг бути в стані алкогольного сп'яніння, як про це вказано в адмінпротоколі.

Крім того, ОСОБА_2 вказує на те, що сам протокол про адміністративне правопорушення був неправомірно складений працівниками поліції, в той час як він чекав на евакуатор, оскільки через розмову по мобільному телефону, не впоравшись з керуванням, його транспортний засіб з'їхав в кювет, та зазнав пошкоджень.

Також апелянт вказує, на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови. Так, копія оскаржуваної постанови була отримана ним 16.08.2017 року, апеляційна скарга подана 25.08.2017 року, яку постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.09.2017 року було повернуто апелянту, і така отримана ОСОБА_2 19.09.2017 року. Вдруге апеляційна скарга подана ним 26.09.2017 року, тобто в 10-денний строк.

У зв'язку з цим, просив строк на апеляційне оскарження поновити, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанову суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягнута до відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у його поновленні відмовлено.

Обставини, викладені ОСОБА_2 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст.266 ч.2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення складається на водія про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

Проте, судом першої інстанції в порушення вимог КУпАП притягнуто до відповідальності особу, хоча матеріали справи про адміністративне правопорушення містять значні суперечності, які не з'ясовані під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та не перевірені судом першої інстанції при розгляді справи.

Так, під час складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції вказано тільки про ознаки алкогольного сп'яніння, однак жодним чином не вказано про факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом. Крім того, з пояснень свідків неможливо встановити достовірно який саме водій відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння. Не вказано також і про відмову від проходження тесту на місці, а записано - «продути драгер відмовився». Більше того, там же зазначено про те, що відмова від проходження огляду в медичному закладі відбулася в установленому законом порядку, тобто правомірно.

Однак суд першої інстанції не тільки не усунув вказані протиріччя, а й сам допустився необґрунтованих та непідтверджених висновків.

Зокрема, в постанові судді констатовано факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що не відповідає матеріалам провадження та не викладено яке саме правопорушення вчинив ОСОБА_2 Вказане судове рішення не можна вважати законним , а тому воно підлягає до скасування.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять об'єктивних та достовірних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що вказана справа підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адмінправопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської від 09 серпня 2017 року - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської від 09 серпня 2017 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк