АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2051/2017Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Федосєєв С.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_4 25.05.2017 року о 16 год. 25 хв., в м. Києві, по вул. Р.Окіпної, керував автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», д/нНОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп'яніння проводився у лікаря нарколога в KMHKЛ «Соціотерапія», в м. Києві, п-т. Визволителів, 6. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003997 від 28.05.2017 року (складений 25.05.2017 року о 16 год. 50 хв.) ОСОБА_4 перебуває в стані наркотичного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи порушив норми матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції не відповідає законодавству України, обставинам справи.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що він ніколи не керував транспортним засобом у стані сп'яніння і не визнавав свою вину з цього приводу, нещодавно у нього народилася дитина, яка дуже погано спить по ночах, кричить, у зв'язку з чим він останнім часом дуже погано висипається, з цієї причини у нього і було почервоніння очей, а тремтіння рук може бути викликане тим, що він не їв протягом тривалого часу, так як не встиг дома поснідати, а в місцях загального харчування йому не можна приймати їжу, так як він має проблеми зі шлунком. Крім того, він є інвалідом третьої групи (в нього скалічена рука), тому не дивно що скалічена рука може тремтіти. Окрім того зупинка автомобіля озброєними працівниками поліції не є для нього звичною та надто приємною ситуацією, і це також могло викликати хвилювання та тремтіння рук.

ОСОБА_4 також вказує, що перед тим як проходити медичне обстеження, працівники поліції завезли його до магазину, який розташований на автозаправці «KЛO» на проспекті Визволителів, 9, що поряд з медичним закладом КМНКЛ «Соціотерапія». Працівник поліції повідомив його про те, що йому буде потрібно у лабораторії здати аналіз, і для цієї процедури треба випити не менше літра води. У зв'язку з чим він завів його до вказаного магазину на заправці, зайшов туди разом з ним і запропонував купити пляшку води. Продавець бачив, що його привів працівник поліції і продав йому пляшку чи то мінеральної, чи то столової води. На вимогу працівника поліції він випив повну літрову пляшку цієї води, а після цього його повели для обстеження до лікаря нарколога.

ОСОБА_4 зазначає, що він не знає, як так могло статися, що в нього виявили стан наркотичного сп'яніння, оскільки він ніколи ніяких наркотиків не вживав, але аналізуючи всю ситуацію, яка передувала обстеженню, це могло бути наслідком вживання ним саме цієї води, літр якої він випив на вимогу працівника поліції.

Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не містить жодних положень про те, що працівник поліції має право зобов'язати водія перед проходженням медичного обстеження випити літр мінеральної або столової води, як немає такого обов'язку і у водія. Не містить вказаних вище положень, вимог і Порядок направлення водив транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Отже, працівниками поліції були грубим чином порушені вимоги даних нормативних актів з вказаних вище причин, що і стало причиною помилкового медичного висновку про наявність в нього наркотичного сп'яніння.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, висновком КМНКЛ «Соціотерапія» від 28.05.2017 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Зокрема, безпідставними є посилання ОСОБА_4 на те, що нещодавно у нього народилася дитина, у зв'язку з чим погано висипається, а також на причини тремтіння у нього рук, оскільки перебування ОСОБА_4 25.05.2017 року у стані наркотичного сп'яніння підтверджується висновком КМНКЛ «Соціотерапія» від 28.05.2017 року.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 також є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають вимогам закону, а тому задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_4 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський