П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1(далі - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності), керуючи ТЗ «Mazda СХ-5», д.н.з. НОМЕР_1, 25.07.2016 о 22:30 по вул. Воскресенській, 2-А у м. Києві, порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР, а саме під час перестроювання не дав дорогу ТЗ, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися внаслідок чого допустив зіткнення із ТЗ «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 вказав, що у цій ситуації він рухався по вул. Визволителів зі сторони Броварського пр-ту в напрямку пр-ту Ватутіна. Під час здійснення повороту на вул. Воскресенську, подивився в дзеркало, включив поворот і розпочав маневр повороту праворуч зі швидкістю 20-30 км/год. Рухався в 2 смузі. При виконані маневру переконався у тому, що праворуч нікого не було, включив поворот й повністю перестроївся у праву смугу та у цей час його дівчина закричала, що їх зараз вдарять ззаду, тож він став викручувати руль, щоб продовжити рух прямо без повороту, але у цій момент відчув удар у лівий бік свого автомобіля від ТЗ «Mazda СХ-5» і відразу ж за ним у правий бік від ТЗ «ВАЗ». Ці ТЗ їхали з дуже великою швидкістю, фактично здійснюючи перегони між собою.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надав відеозапис, який зроблений з відеокамер АЗС «КЛО», при перегляді якого встановлено, що відображені на ньому дані не фіксують самого моменту ДТП, а відображають інтенсивність та швидкість руху транспортних засобів на ділянці проїзної частини вул. Визволителів безпосередньо перед тією ділянкою, та якій сталося зіткнення.

В подальшому в судові засідання, призначені на 19.08.2017 та 05.09.2017 особа, що притягається до адміністративної відповідальності не з'явився, від нього надійшли заяви про відкладення розгляду справи, в зв'язку з сімейними обставинами, а в подальшому в зв'язку поїздкою на відпочинок. Проте будь яких документів, які б підтверджували поважність неявки в судове засідання, суду останнім надано не було. Тож суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе, провести розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 343751 від 26.07.2016, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та з якого слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, керуючи ТЗ «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1, 25.07.2016 о 22:30 по вул. Воскресенській, 2-А у м. Києві, порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР, а саме під час перестроювання не дав дорогу ТЗ, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися внаслідок чого допустив зіткнення із ТЗ «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

- схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об'єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв'язку з чим з неї вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушив зазначені положення ПДР;

- поясненнями наданими у судовому засіданні іншим учасником ДТП ОСОБА_3, який вказав, що він 25.07.2016 о 22:30 здійснював рух на автомобілі «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_3, по проспекту Визволителів у середній смузі руху автотранспорту, маючи намір звернути з проспекту Визволителів на вул. Воскресенську увімкнув правий поворот та здійснив перевлаштування у крайній правий ряд смуги автотранспорту, проїхавши приблизно 200 метрів у крайній правій полосі та вже маючи намір повернути на вул. Воскресенську побачив, як попереду нього відбулося зіткнення двох автомобілів, які рухалися приблизно у 30 метрах від нього. Внаслідок їх зіткнення один автомобіль перекинувся, а інший віднесло із середньої полоси руху автотранспорту на його авто після чого відбулося зіткнення. При цьому, він не здійснював ніяких маневрів, не вмикав відповідних приладів автомобіля, які би свідчили про намір здійснити маневр, лише рухався у крайній правій полосі руху автотранспорту;

- поясненнями наданими у судовому засіданні іншим учасником ДТП ОСОБА_2, який пояснив, що у цій ситуації він рухався зі сторони вул. Визволителів в бік б-ру Перова. Виїхавши із заправки «КЛО» почав рухатися по полосі громадського транспорту так, як зліва були «поміхи». Продовжував рух у цій смузі, аби віднайти вільне місце, щоб перестроїтися в ліву смугу, однак перед ним без сигналу повороту різко повернула біла «Mazda СХ-5», д.н.з. НОМЕР_1, праворуч, тож вимушений був різко гальмувати, аби уникнувши ДТП повернувши ліворуч, але знову таки вказаний ТЗ без будь-яких ознак повороту повернув ліворуч, і він, вкотре, щоб уникнути зіткнення викрутив руль свого авто праворуч, але уникнути зіткнення не зміг. Удар між автомобілями відбувся наступним чином: його автомобіль «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2, вдарився своєю правою передньою частиною (права фара та праве крило), у ліву задню частину автомобіля «Mazda СХ-5», д.н.з. НОМЕР_1, а саме у ліві задні дверцята та ліве заднє крило. Після удару, його ТЗ «Mazda», д.н.з. НОМЕР_2 перекинуло на дах;

- висновком експертизи від 30.06.2017 № 14735/16-52/10266/17-52 відповідно до якої: «1. За обставин, що викладені в матеріалах справи, в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водії автомобілів Mazda ОСОБА_2 та ВАЗ ОСОБА_3 з моменту виникнення небезпеки для їх руху повинні були діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР. В свою чергу, водій автомобіля Mazda СХ-5 ОСОБА_1, в даній дорожній обстановці, повинен був діяти у відповідності до вимог 10.1 та 10.3 ПДР.

2,3,6.Враховуючи наявний факт зіткнення даних транспортних засобів (автомобілів Mazda та Mazda СХ-5) та послідуюче контактування автомобілів Mazda СХ-5 та ВA3, а також враховуючи параметри руху даних транспортних засобів перед пригодою, що викладені в технічно спроможних версіях розвитку даної пригоди (а саме в частині маневрування автомобіля Mazda СХ-5 безпосередньо перед пригодою, чим була створена небезпека для руху водіям автомобілів Mazda та ВАЗ), можна дійти висновку, що дії водія автомобіля Mazda CX-5 ОСОБА_1, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 10.1 та 10.3 ПДР та дана невідповідність знаходиться в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

В свою чергу, враховуючи, що вирішити питання щодо наявності у водіїв автомобілів Mazda та ВАЗ (ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно) технічної можливості уникнути даної пригоди не видалось за можливе, то в категоричній формі оцінити дії даних водіїв відносно вимог п. 12.3 ПДР та відповідно встановити причинний зв'язок між їх діями та виникненням даної пригоди, також не видається за можливе.

4,5. Враховуючи викладені в технічно спроможних версіях розвитку даної пригоди параметри зближення транспортних засобів (в частині маневрування автомобіля Mazda СХ-5 безпосередньо перед пригодою) регламентувати та відповідно оцінювати дії водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно вимог п. 13.1 ПДР, з технічної точки зору, не доцільно.

7. Описані в поясненнях водія ОСОБА_1 параметри руху керованого ним транспортного засобу перед пригодою з технічної точки зору не спроможні.

В свою чергу, оцінити пояснення водія автомобіля Mazda СХ-5 ОСОБА_1 в частині вказаних ним швидкісних параметрів руху транспортних засобів перед пригодою, експертним (розрахунковим) шляхом, не можливо.

8. Враховуючи зафіксовану на місці пригоди (подряпини на дорожньому покритті (позначка №5 на схемі ДТП) та кінцеве положення автомобіля Mazda, що знаходяться в лівій смузі руху), а також встановлений в рамках даного дослідження механізм контактування даних транспортних засобів (автомобілів Mazda та Mazda СХ-5), можна дійти висновку, що виключити вказані водієм ОСОБА_2 параметри розвитку пригоди експертним шляхом не можливо.

9. Враховуючи зафіксовану на місці пригоди (візуальне відображення сліду переміщення автомобіля ВАЗ (позначка №7 на схемі ДТП) та кінцеве положення автомобілів В,A3 та Mazda СХ-5, що знаходяться в правій смузі руху), а також встановлений в рамках даного дослідження механізм контактування даних транспортних засобів (автомобілів ВАЗ та Mazda СХ-5), можна дійти висновку, що виключити вказані водієм ОСОБА_3 параметри розвитку пригоди експертним шляхом не можливо».

При цьому у відповідності до ст. 62 Конституції України, суд вважає таким, що не може бути визнаним належним та допустимим доказом відеозапис, наданий ОСОБА_1 оскільки відображені на ньому дані не фіксують самого моменту ДТП, а відображають інтенсивність та швидкість руху транспортних засобів на ділянці проїзної частини вул. Визволителів безпосередньо перед тією ділянкою, на якій сталося зіткнення. Отже, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, даний відеозапис не може бути визнано судом, як належний та допустимий доказ, оскільки останній містить відомості, які ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Будь-яких інших доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, особою, що притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні надано не було, а тому суд вважає позицію останнього сумнівною, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

Поряд з цим, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, суд враховуючи той факт, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, минули, вважає за необхідне провадження у справі закрити.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 23, 24, 28, 33-35, 38, 124, 251, 252, 283-285, 321 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я: О.В. Бірса