АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2070/2017 Суддя у першій інстанції: Рибак М.А.
Категорія: ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Кулішенко М.Ю. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою з ОСОБА_3 стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у адміністративній справі № 761/19678/17 закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна та така, що підлягає скасуванню, так як суд порушив норми матеріального і процесуального права та неповно з'ясовано судом обставини, що мають значення по справі.

Так, апелянт зазначає, що районним судом не встановлено фактичних обставин події, зокрема місця зупинки працівниками поліції, водія автомобіля НОМЕР_1. В постанові суду не зазначено місто, адреса, вулиця, де було скоєно адміністративне правопорушення.

Також апелянт зазначає, що поза увагою судді залишилася та обставина, що ОСОБА_3 01 червня 2017 року не керував транспортним засобом «Volvo XC-70» д.н.з. НОМЕР_2., а перебував в цей час на робочому місці. Напередодні, 31 травня 2017 року він віддав в ремонт належний йому автомобіль на станцію технічного обслуговування, що знаходиться в м. Києві по вул. Набережно-Корчуватська, 78. Технічний паспорт та права знаходились в автомобілі під сонцезахисним козирком. Дозвіл на переміщення автомобіля був наданий директору СТО ОСОБА_6

Про інцидент 01 червня 2017 року він дізнався 03.06.2017 року, коли приїхав забирати автомобіль. Директор СТО повідомив, що механік ОСОБА_7 розповів йому, що коли останній випробував автомобіль після проведеного ремонту, його зупинили працівники патрульної поліції та склали адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП. У нього при собі не було документів тому він знайшов його і передав їх працівникам поліції.

Також апелянт зазначає, що всупереч вимогам закону, Шевченківським районним судом було відхилено його клопотання про відкладення судового засідання та не було надано йому можливості дати пояснення в судовому засіданні та долучити документи, що підтверджують його не причетність до адміністративного правопорушення, та справу було розглянуто без його участі.

Крім того, ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року, оскільки йому її видали тільки 18.07.2017 року, а судовий розгляд відбувся без його участі.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року необхідно задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3. та його захисника Кулішенко М.Ю., які підтримав подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 01 червня 2017 року, ОСОБА_3о 16 год. 52 хв. керував автомобілем марки «Volvo XC-70», державний номерний знак НОМЕР_3, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу алкотестеру «Драгер» в присутності двох свідків. Результат тестування на алкоголь - 2,49 % проміле.Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, відповідальність за таке порушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_3 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_3 та в якому останній власноруч зазначив, що він згоден із обставинами, викладеними в протоколі / а.с.1/, той факт, що останній керував автомобілем «Volvo XC-70», державний номерний знак НОМЕР_3 у стані алкогольного сп'яніння, підтверджується наступними доказами: довідкою, роздрукованою приладом Drager з результатом тесту на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до якого ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння з результатом 2,49 % та який пройшов повірку 24.11.2016 року /а.с. 2/, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де ОСОБА_3 зазначив, що він згоден із результатами огляду на стан сп'яніння /а.с.3/ поясненнями свідків, які засвідчили факт проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння із вищезазначеним результатом /а.с. 4/, а також, його вина у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими апеляційним судом доказами, зокрема відеозаписом з нагрудної камери інспекторів, який був оглянутий в судовому засіданні, та ОСОБА_3 визнав що це дійсно він, та що дійсно був в стані алкогольного сп'яніння.

Що, в свою чергу повністю спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те,що 01 червня 2017 року він не керував транспортним засобом «Volvo XC-70» д.н.з. НОМЕР_2., а перебував в цей час на робочому місці, а його автомобілем керував механік ОСОБА_7.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що всупереч вимогам закону, Шевченківським районним судом було відхилено його клопотання про відкладення судового засідання та не було надано йому можливості дати пояснення в судовому засіданні та долучити документи, що підтверджують його не причетність до адміністративного правопорушення, та справу було розглянуто без його участі, зазначаю наступне.

Як убачається з матеріалів справи та із судового рішення, в судове засідання ОСОБА_3 повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 26 червня 2017 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку з зайнятістю його захисника в іншому процесі, при цьому не надав жодних доказів на підтвердження вказаної обставини та поважності причини неявки в судове засідання. 04 липня 2017 року представник особи, що притягається до відповідальності направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи з причини його перебування в іншому судовому процесі. Разом з тим, на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання, адвокат Кулішенко М.Ю. не надав жодних доказів, що на думку суду не свідчить про поважність зазначеної причини неприбуття в судове засідання.

У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції законно розглянув справу у його відсутність.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що районним судом не встановлено фактичних обставин події, зокрема місця зупинки працівниками поліції, водія автомобіля НОМЕР_1. В постанові суду не зазначено місто, адреса, вулиця, де було скоєно адміністративне правопорушення, то воно заслуговують на увагу, однак такі недоліки не спростовують дій ОСОБА_3, а саме в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року, апелянтом не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування чи зміни постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2017 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2017 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич