П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2017 Справа №607/9582/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в ТОВ «Перший будівельний»

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 212631 від 23 липня 2017 року, 23 липня 2017 року о 21 год. 45 хв. на автодорозі Н-02 Львів-Тернопіль 119 км водій керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження огляду на місці із застосуванням технічного приладу «Drager Alcotest 6820» та огляду в ОСОБА_2 водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Про вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до ст. 254 КУпАП складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно п. 6 Рохділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні докази, які підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі.

Так, з досліджених відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в ОСОБА_2, висновок про його відмову зроблений працівниками патрульної поліції за наступних обставин. Так, однин з працівників поліції вказав ОСОБА_1, що для того, щоб пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння в ОСОБА_2 необхідно написати відповідну заяву (відео 2218, с. 29:10-30:02), від чого він відмовився (відео 2248, с. 02:40-02:45), інший працівник поліції вказав, що «він може пройти зараз огляд на стан алкогольного спяніння, а якщо він не проходить, то на нього буде складено протокол», та не дочекавшись будь-якої відповіді ОСОБА_1, почав складати протокол про адміністративне правопорушення (відео 2312, с. 03:57-04:05).

Згідно ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Вимоги про необхідність написання будь-яких заяв для того, щоб пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння в медичному закладі вказаним Порядком не передбачено. Така вимога не передбачена також ні нормами КУпАП, ні Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ 09 листопада 2015 року № 1452/735.

А тому висновок працівника поліції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння в медичному закладі, зроблений на підставі того, що останній відмовився від написання заяви про проходження такого огляду, суперечить вимогам вищевказаних норм законодавства.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто відмова водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, однак всупереч п. 6 Рохділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 № 1395, у вказаному протоколі не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, а зазначено, що від проходження огляду на місці із застосуванням технічного приладу «Drager Alcotest 6820» та огляду в ОСОБА_2 водій категорично відмовився, однак згідно досліджених відеоматеріалів ОСОБА_1 не висловлював словесно відмови від проходження такого огляду в ОСОБА_2.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 23 липня 2017 року, згідно яких вони були присутні під час того, як після приїзду в медичний заклад ОСОБА_1 проходити огляд відмовився, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких присутність вказаних свідків в ОСОБА_2 не вбачається, вказані свідки були присутні лише під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки.

В свою чергу, відсутність свідків, які засвідчують факт відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоровя суперечить п. 6 Рохділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 № 1395.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в присутності яких ОСОБА_1 було зачитано протокол про адміністративне правопорушення, в порядку п. 2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, засвідчили лише факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, як видно з відеозаписів нагрудних камер, бланки з їхніми письмовими поясненнями були заповнені працівником патрульної поліції ще до їхнього приходу в ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вони присутні не були, протокол їм було зачитано разом з їхніми письмовими поясненнями, у яких вони поставили свої підписи.

Таким чином, суд приходить до переконання про порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 212631 від 23 липня 2017 року складений працівником поліції внаслідок істотних порушень прав, свобод та інтересів особи, а також із порушеннями вимог законодавства, а тому визнається недопустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП. Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23 липня 2017 року також не можуть вважатися допустимими доказами, оскільки неможливість засвідчення ними фактів, викладених у вказаних поясненнях, підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, а нормами КУпАП не покладено на суд обов'язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, враховуючи те, що подію та склад адміністративного правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, відеоматеріали, разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 212631 від 23 липня 2017 року та письмові пояснення свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння є недопустимими доказами, факт відмови від проходження такого огляду на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано, суддя приходить до висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_7