АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/394/17 Головуючий у І-й інстанції - Суботіна С.А.
Справа № 177/305/17-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_1 на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, та стягнуто судовий збір в сумі 320 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 18 січня 2017 року о 14.10 годин, керуючи автомобілем "Opel Vivaro", д.н. НОМЕР_3, рухаючись по автодорозі Кіровоград - Кривий Ріг, у с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області не переконався в безпечності маневру та виїхав на смугу зустрічного руху, по якій, рухаючись у попутному напрямку, здійснював маневр повороту ліворуч автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якого допустив з ним зіткнення, під час якого автомобілі отримали механічні пошкодження, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вапеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи необхідність поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 зазначає, що про дату розгляду справи його не було повідомлено, оскаржувана постанова суду першої інстанції була направлена йому 17.03.2017 року та ним отримана лише 20.03.2017 року, за межами строку апеляційного оскарження.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що судове рішення винесено з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, без урахування фактичних обставин справи, за відсутності належної оцінки доказів, які було проігноровано судом, та з формальним підходом до встановлення всіх обставин правопорушення.

Вказує, що справу було розглянуто в порушення ст. 268 КУпАП без його участі, при цьому судом було безпідставно визнано його винуватим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме в діях водія ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Пояснює, що в момент ДТП він рухався з невеликою швидкістю та здійснював обгін колони автомобілів, серед яких перебував і автомобіль Geely, і в цей момент останній в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, не впевнившись у безпеці свого маневру, почав здійснювати поворот ліворуч, створивши йому перешкоду, в результаті чого відбулося зіткнення.

Також зазначає, що сам протокол було складено не в день пригоди 18.01.2017 року а 15.02.2017 року, що свідчить про підтасовку матеріалів справи для його незаконного обвинувачення, а також що судом взагалі було проігноровано протокол огляду місця події від 18.01.2017 року, фототаблиці до протоколу, схеми до протоколу, з яких вбачається, що місцем зіткнення є зустрічна смуга руху.

Посилається на те, що судом було взято за основу при прийнятті рішення пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що є суперечливими та не відповідають фактичним обставинам події, даним фототаблиці та схемі ДТП, при цьому судом взагалі не було взято до уваги докази, безпосередньо складені на місці ДТП, з яких вбачається неспроможність пояснень вказаних свідків.

Крім того зазначає, що протокол від 15.02.2017 року було складено в порушення вимог ст. 256 КУпАП, оскільки посадовою особою, що його склала, не було встановлено, коли виникла небезпека для руху автомобілів, а тому згідно ст. 251 КУпАП цей протокол не є належним доказом. Зазначає, що з вказаних схеми та фото таблиці ДТП вбачається, що він вчинив усі дії для уникнення ДТП.

Також вказує, що оскаржувана постанова винесена неіснуючим судом, оскільки Криворізький районний суд є судом Дніпровської області а не Дніпропетровської області, що робить вказану постанову незаконною.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити з викладених у ній підстав; представник потерпілого ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення осіб, що брали участь в апеляційному розгляді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки апелянт заявив відповідне клопотання, при цьому при винесенні оскаржуваної постанови він присутній не був, а також в матеріалах справи відсутні відомості про отримання її копії у межах строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що цей строк був пропущений правопорушником з поважної причини, і вважає за необхідне його поновити та розглянути апеляційну скаргу.

Вирішуючи апеляційні вимоги по суті, суд апеляційної інстанції вважає, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця події та фототаблицею до неї; протоколом огляд місці ДТП; поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_2

Даючи оцінку наявним доказам у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що протокол, складений у відношенні нього, датований 15.02.2017 року, в той час як сама подія відбулася 18.01.2017 року, що в свою чергу стало підставою для висновку апелянта про зловживання з боку органів поліції, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки положеннями КУпАП не встановлені правила щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення безпосередньо після виявлення відповідного факту або не пізніше збігу певного часу з цього моменту, а отже, з урахуванням неочевидності особи винного у настанні ДТП, складання такого протоколу за фактом даної пригоди після додаткового з'ясування обставин події, що зайняло певний час, закону не суперечить.

Посилання апелянта на неналежну оцінку, надану судом письмовим доказам, складеним на місці пригоди, а також встановленому ними факту зіткнення автомобілів на смузі зустрічного руху, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки ці докази були досліджені судом першої інстанції з дотриманням вимог закону, проаналізовані в оскаржуваній постанові та дістали правильну оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

В той же час оцінка, яка надається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі цим висновкам суду, а також вищенаведеним та іншим доказам, зокрема показанням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7, є тенденційною та упередженою, і з нею не можна погодитись.

Доводи апелянта щодо несподіваного виїзду автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 на смугу руху автомобіля під його керуванням, внаслідок чого ОСОБА_1 був позбавлений можливості запобігти зіткненню автомобілів екстреним гальмуванням, є неспроможними. Так, згідно показанням свідка ОСОБА_3, щодо яких відсутні підстави для висновку в їх упередженості, останній під час події ДТП керував автомобілем "Мерседес", д/н НОМЕР_2, що рухався позаду автомобіля Geely під керуванням ОСОБА_2 по тій самій смузі руху у попутному напрямку. Після того, як водій автомобіля Geely завчасно увімкнув покажчик лівого повороту та почав відповідний маневр, водій ОСОБА_3 змінив напрямок руху правіше, аби об'їхати даний автомобіль праворуч. В той час, як автомобіль Geely майже завершив маневр повороту, відбулося зіткнення з його задньою частиною автомобіля "Opel Vivaro". В момент початку маневру автомобіля Geely свідок ОСОБА_3 подивився у дзеркало заднього виду, при цьому автомобіля "Opel Vivaro" позаду на зустрічній смузі руху не було та він почав обгін коли автомобіль Geely майже закінчив маневр повороту. Аналогічні за змістом пояснення дає пасажир автомобіля "Мерседес", д/н НОМЕР_2, ОСОБА_4, щодо якого також відсутні сумніви в неупередженості.

Цими показаннями спростовуються доводи апелянта щодо механізму пригоди, а також щодо відсутності в нього технічної можливості запобігти зіткненню автомобілів екстреним гальмуванням. З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно встановлених обставин можливість запобігання ДТП визначалася односторонніми діями самого ОСОБА_1, який почав маневр обгону, не переконавшись в його безпечності.

Посилання правопорушника та його захисника в обгрунтування апеляційних вимог на показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як правильно вказав суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, коний з цих свідків момент події не бачив, а подивився у бік автомобілів "Джилі" та "Opel Vivaro" лише після того, як почув звук їх зіткнення. Разом з тим, показання цих свідків ставлять під сумнів достовірність обставин, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ОСОБА_1 вказує, що одночасно з екстреним гальмуванням він подавав звуковий сигнал з метою привертання уваги водія ОСОБА_2, втім зазначені свідки зазначають, що чули лише хлопок від зіткнення автомобілів.

Наданий стороною захисту під час апеляційного розгляду висновок експертного дослідження від 10.04.2017 р. № 9/10.1-3, згідно якому у діях водія ОСОБА_10 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху не вбачається, в той час як у діях водія ОСОБА_2 вбачається така невідповідність, що перебуває у причинному зв'язку з настанням події ДТП, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Так, цей висновок складений на замовлення захисника правопорушника ОСОБА_5 та у ньому надана оцінка представленим останнім відомостям, а саме механізму пригоди, який відповідає поясненням ОСОБА_1, що були визнані судом неспроможними, та вихідним даним, що об'єктивно не випливають з матеріалів справи і були визначені та надані захисником довільно, на власний розсуд.

Доводи апелянта щодо обмеження його права на участь у судовому засіданні та захист суд апеляційної інстанції оцінює критично та вважає за необхідне зазначити, що вони в цілому мають формальний характер та не спростовують ані факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ані законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця