П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на посаді ТОВ «Аквафлекс»,

встановиВ:

При проведенні документальної позапланової перевірки ТОВ «Аквафлекс» було виявлено факт порушення директором ТОВ «Аквафлекс» ОСОБА_1 пп. 168.1.1, пп. 168.1.4, пп.168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, зі змінами, в результаті чого встановлено несвоєчасну сплату сум податку на доходи фізичних осіб за квітень - липень 2015 та жовтень - листопад 2015.

Вивчивши адміністративний матеріал, суд прийшов до висновку про неможливість розгляду в судовому засіданні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, із матеріалів адміністративної справи вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу не були виконані вимоги, передбачені ст.256 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення вимог КУпАП, взагалі не вказано статтю, за якою необхідно кваліфікувати дії ОСОБА_1

Дана інформація має важливе значення для вирішення питання винуватості особи та, відповідно, про міру її відповідальності.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказана адреса проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості повідомити її про судове засідання.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи те, що вищезазначені порушення та допущена неповнота при складанні адміністративного матеріалу унеможливлюють розгляд протоколу в судовому засіданні, суддя, на підставі наведеного, та керуючись ст.221, 245, 251, 268, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Адміністративний матеріал № 755/10190/17 (3/755/5156/17) відносно ОСОБА_1 повернути до Головного управління ДФС у м. Києві для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: