АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1490/17Суддя 1 інстанції Суботіна С. А.
Номер провадження 33/774/158/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених в постанові, 09 серпня 2017 року о 20.40 год., на автодорозі Н-11-170 км Миколаїв-Дніпро, що в Криворізькому районі Дніпропетровської області, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (сухість в порожнині рота, почервоніння очей). На вимогу працівника поліції від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, ставить питання про її скасування та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова є необґрунтованою, адже суд належним чином не дослідив всі обставини справи. Також стверджує, що під час зупинки, поліцейський повідомив йому, що у нього наявні ознаки наркотичного сп'яніння та склав протокол без огляду в медичному закладі. ОСОБА_2 звертає увагу, що протокол складений в присутності двох свідків, але вони не були присутніми під час його зупинки. Окрім того, ці свідки не викликались в судове засідання, та суд безпідставно прийняв, як докази його вини, лише письмові матеріали справи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, в межах апеляційної скарги, дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №065572 від 09.08.2017 року, яким встановлено, що 09 серпня 2017 року о 20.40 год., на автодорозі Н-11-170 км Миколаїв-Дніпро, що в Криворізькому районі Дніпропетровської області, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (сухість в порожнині рота, почервоніння очей). На вимогу працівника поліції від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.3).

Відповідно рапорту інспектора з дорожнього нагляду СП Криворізького ВП НП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, 09.08.2017 року, під час несення служби на маршруті патрулювання, екіпажем поліції був зупинений автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 Під час перевірки було встановлено, що у водія наявні ознаки наркотичного сп'яніння (сухість в ротовій порожнині, почервоніння очей). В подальшому водій, в присутності двох свідків, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду, чим поруш п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП., у звязку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення, від отримання та підписання якого ОСОБА_2 відмовився (а.с.8).

Вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, долученими до матеріалів справи, згідно яких водій ОСОБА_2 09 серпня 2017 року в їх присутності, на пропозицію працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі, мав почервоніння очей та сухість у ротовій порожнині (а.с.6, 7).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки вони є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Твердження скарги, що ці свідки не викликались в судове засідання є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які заяви чи клопотання ОСОБА_2 про необхідність їх допиту.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що свідки, в присутності яких було складено протокол, не були присутніми під час його зупинки, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки положення ч.2 ст.266 КУпАП, вимагають присутності свідків під час проведення саме огляду водія на стан сп'яніння, і не є обов'язковими під час зупинки транспортного засобу.

Також не можуть бути прийняті до уваги і доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що протокол щодо нього складено без огляду в медичному закладі, оскільки, згідно матеріалів справи, його притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння, що передбачено диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Даючи оцінку вищенаведеним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2, вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п.2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Окрім цього, з довідки Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 10.08.2017 року, видно, що ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.5).

Виходячи з викладеного та з огляду на те, що нормами чинного КУпАП не передбачено можливості позбавлення винної особи права керування транспортними засобами у разі, якщо вона взагалі не мала такого права, суд апеляційної інстанції вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суд, з дотриманням вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, прийняв вірне рішення про необхідність застосування до ОСОБА_2 стягнення тільки у виді штрафу в дохід держави, без позбавлення його права керування транспортними засобами, призначивши його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням його особи та інших обставин справи.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко