Справа№464/5949/17
пр. № 3/464/2107/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2017 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., за участі захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, торговий представник у ТОВ «Партнер Дістрібьюшн»,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 02 вересня 2017 року о 01 год. 55 хв. по вул.Трильовського, 20 у м.Львові керував автомобілем марки SKODA OCTAVIA, н.з. JNA 879, з явними ознаками наркотичного спяніння неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці та від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку категорично відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи у суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненому заперечив та пояснив, що він спочатку відмовлявся проходити тест на визначення стану наркотичного спяніння, та згодом погодився, однак йому у такому поліцейськими вже було відмовлено. Крім цього, факт перебування у стані наркотичного сп'яніння заперечив.

Частина 1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в станіалкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 008886 від 02 вересня 2017 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02.09.2017, зазначених у вищевказаному протоколі, про обставини вчинення правопорушення, зокрема про відмову порушника у їх присутності від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння;

- даними відеозапису нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, згідно з якими ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Допитаний за клопотанням захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у якості свідка ОСОБА_5, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу Українипоказав, що йому зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що його зупинили працівники поліції у зв'язку із тим, що, на їхню думку, він перебуває у стані наркотичного сп'яніння. Він прийшов на місце зупинки транспортного засобу, поліція казала, що ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп'яніння та відмовляється від проходження огляду. Однак потім останній погоджувався їхати на огляд, проте працівники поліції поводили себе незрозуміло, казали, що вже пізно їхати, бо пройшло багато часу. Крім цього, зазначив, що свідків бачив на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2, однак вони стояли позаду машини, а ОСОБА_2 сидів у автомобілі.

Однак, суддя не приймає вищезазначені показання, оскільки такі не узгоджуються з відеозаписом з камер спостереження працівників поліції, іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Окрім цього, вказана особа, є товаришем ОСОБА_2, а тому зацікавлений в результаті розгляду справи.

Суддя критично оцінує пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що були дані ним в судовому засіданні та вважає, що ці пояснення є способом його захисту та розцінює їх, як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене. Невизнання правопорушником вини є голослівним, спростовується вищенаведеним, а відтак не приймається до уваги.

А відтак, дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду для виявлення стану наркотичного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, вина ОСОБА_2 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення доведена повністю, його дії за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Згідно із ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є безальтернативною, а ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, невизнання ОСОБА_2 своєї вини, характер вчиненого та його суспільна небезпека, грубе порушення правил дорожнього руху, вчинення такого умисно, адже останній керуючи транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки, відмовився від огляду, перебуваючи з ознаками наркотичного спяніння, не свідчить про малозначність правопорушення у відповідності до вимог ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде згідно ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 4, 9 Закону України „Про судовий збір" з правопорушника слід стягнути 320 грн. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись п.2.5 Правил дорожнього руху України, ст.ст. 23, 33, 40-1, 221, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 4, 9 Закону України „Про судовий збір",

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 320 грн. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львівській обл./м.Львів/21081300, р/р 0001, банк: ГУ ДКСУ у Львівській обл., , ЗКПО 21081300 (призначення платежу), МФО (код банку) 825014; (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, р/р 0001, банк: ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, , дохід бюджету: 22030106, МФО (код банку) 820019; (у порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

У випадку несплати штрафу у пятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред'являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Б.Р. Мичка