Справа № 163/2381/17
Провадження №3/163/1528/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

представника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №2909/20500/17 про притягнення до відповідальності за ст. ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, менеджера ТОВ «САЛИКС» (м.Житомир), РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АЕ №210394, виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 14.02.1996 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 18.08.2017 року приблизно о 19 год. 45 хв., слідуючи з України в ОСОБА_4 через митний пост Ягодин Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Форд Куга», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи, окрім дозволеної до вивезення за межі України, без письмового декларування та надання дозвільних документів, суми валюти у 10000,00 євро, також валюту, яка склала понад допустиму до вивезення за межі України норму готівки, а саме, 1000 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом 18.08.2017 року становить 29834,85 грн., чим порушив вимоги пункту 2 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року, та вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, за вищевикладених обставин, порушив, передбачений постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року №148, порядок переміщення валюти та з порушенням проходження спрощеної форми митного контролю «зелений коридор» не задекларував за встановленою формою переміщуваних ним коштів, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 на розгляд справи в суд не зявився, однак свої права та інтереси доручив представляти представнику ОСОБА_3, згідно укладеної довіреності.

Представник ОСОБА_3 в суді просив провадження у справі закрити: за ознаками ст.472 МК України - за відсутністю в діях його довірителя складу даного правопорушення, а за ознаками ст.471 МК України на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись щодо нього усним зауваженням, про що подав письмові клопотання. В обґрунтування такої позиції вказав, що ОСОБА_2 при перетині митного кордону був обізнаний з встановленими обмеженнями на переміщення валюти на рівні 10000 євро, однак під час проходження митного контролю на смузі руху «зелений коридор» інспектору митниці заявив про переміщувану ним валюту в повному обсязі, тим самим в усному порядку здійснив її декларування, а митної декларації для декларування валюти у письмовій формі йому не надавали, що виключає наявність у його діях складу порушення митних правил за ознаками ст.472 МК України та така кваліфікація в даному випадку є зайвою. Щодо правопорушення за ознаками ст.471 МК України, то ОСОБА_2 свою вину у його вчиненні визнав та щиро розкаюється. Однак вважає, що накладення на останнього стягнення за даною нормою, яка передбачає конфіскацію валюти, як такої, що є обмеженою до переміщення, є неспіврозмірним вчиненому правопорушенню, тому просив суд врахувати дані про сімейний та матеріальний стан ОСОБА_2, зокрема те, що на утриманні останнього перебуває малолітня дитина, яка є інвалідом з дитинства, що вимагає значних матеріальних затрат на її лікування та проведення операцій, його мати є інвалідом 2-ї групи по загальному захворюванню та має онкологічну хворобу, батько є особою похилого віку та також хворіє, а розмір пенсії останніх є незначним, тому вони також потребують матеріальної підтримки. Сам ОСОБА_2 працює, однак розмір його заробітної плати є незначним та є значно нижчим від середньої заробітної плати в Україні, а сума вилученої валюти дорівнює майже його річній заробітній платі. Характеристика з місця роботи останнього є позитивною. На даний час ОСОБА_2 є непрацездатним, у звязку з переломом кістки ноги, що також вимагає додаткових витрат на лікування. З урахуванням наведеного та за відсутності обтяжуючих відповідальність обставин, вважає, що діями його довірителя не спричинено істотної шкоди громадським або державним інтересам, що охороняються законом, а накладення на нього стягнення буде явно несправедливим та неспіврозмірним, що, як наслідок, може призвести до негативних наслідків.

Представник Волинської митниці ДФС висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України та стягнути судовий збір.

Заслухавши пояснення представника особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №2909/20500/17 від 18.08.2017 року (а.с.1-3); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» (а.с.4); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205010/2017/113260Е від 18.08.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення ОСОБА_2 валюти в загальній сумі 11000 євро (а.с.5); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18.08.2017 року (а.с.7); службовою запискою головного державного інспектора УПМП Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 від 18.08.2017 року (а.с.10).

Відповідно до вимог ст.197 МК України, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Зокрема, обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Пунктами 1 та 3 Розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року (далі Інструкція) передбачено, що фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізична особа - резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), та квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою, якщо така мала місце, виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро.

Частиною 7 Розділу 1 Інструкції передбачено, що фізична особа, юридична особа несуть відповідальність за недекларування готівки і банківських металів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до законодавства України.

З огляду на вказані положення Інструкції в розрізі вимог ч.4 ст.374 МК України, при переміщенні через пункти пропуску для автомобільного сполучення валюти понад 10000 євро, фізична особа - резидент зобов'язана обрати загальну смугу пропуску "червоний коридор", подати письмову декларацію та підтверджуючі документи про зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), та квитанцію про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою, якщо така мала місце, виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро.

Матеріалами справи стверджено, що валюта в еквіваленті 10000 євро органом доходів і зборів не затримувалась.

Таким чином, встановлені судом обставини, за яких ОСОБА_2, окрім валюти в сумі 10000 євро, переміщував через митний кордон України в напрямку «виїзд», смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор», також 1000 євро, які підлягали обовязковому письмовому декларуванню з поданням митному органу відповідних підтверджуючих документів про їх походження, в своїй сукупності доводять вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Щодо кваліфікації цих же дій ОСОБА_2за ознаками ст.472 МК України, суд вважає, що така кваліфікація його дій є безпідставною, у звязку з відсутністю ознак даного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Однак, зміст складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про порушення митних правил не відповідає диспозиції вищевказаної норми, оскільки у ньому не сформульовано звинувачення за ст.472 МК України, відповідно й не розкрито об'єктивної сторони даного правопорушення.

Посадовою особою митниці використано формальний підхід та зроблені формальні висновки щодо наявності в діях ОСОБА_2 такого правопорушення, які не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. При цьому, такі висновки органу доходів і зборів викладені лише у протоколі про порушення митних правил, з якого неможливо зрозуміти у чому полягає вчинення останнім правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, якими його діями воно вчинене і чим це підтверджується.

За змістом ч.6 ст.366 МК України, громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Аналіз статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вказує на те, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу України порушення митних правил.

Натомість, матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_2 через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» не слідував, її не перетинав та митна декларація за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №431, для письмового декларування йому не надавалась.

Саме ж по собі переміщення валюти понад 10000 євро смугою митного контролю «зелений коридор», в силу ст.257 МК України, не може утворювати складу даного правопорушення.

Таким чином, з огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_2допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України, тому такі йогодії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

Відповідно до правил п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Зазначене дає підстави для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_2 за ст.471 МК Українита одночасно розглядаючи клопотання представника останнього про застосування положень ст.22 КУпАП, суд, оцінюючи встановлені фактичні обставини справи, а також дані про особу правопорушника, вважає за необхідне клопотання представника задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд керується тим, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

В даному випадку суд враховує вперше притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил та його щире розкаяння у вчиненому.

Із наданих суду письмових документів встановлено, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває малолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є інвалідом з дитинства через вроджену ваду правого ока. Друга донька ОСОБА_2 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, є повнолітньою.

Мати ОСОБА_2 ОСОБА_8 є пенсіонером за віком та інвалідом другої групи загального захворювання, має діагноз двосторонній ідіопатичний коксартроз ІІІ ступеня та хворіє на онкологічну хворобу, перенесла оперативне втручання «тотальне ендопротезування правого тазобедреного суглобу» та три курси хіміотерапії, потребує постійного санаторно-курортного лікування, що підтверджується відповідною медичною документацією.

Батько ОСОБА_2 ОСОБА_9 є пенсіонером за віком та також хворіє.

Сам ОСОБА_2 працює менеджером ТОВ «САЛИКС», де характеризується виключно з позитивної сторони, та його середньомісячна заробітна плата становить 3370 грн. З 25.09.2017 року по даний час він перебуває на лікуванні, у звязку із відкритим вивихом V пальця лівої стопи, основної фаланги.

Зазначені обставини в їх сукупності обєктивно та беззаперечно пом'якшують відповідальність винного. При цьому, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, в судовому засіданні не встановлено.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, а саме, незначну кількість незаконно переміщуваної валюти, дані щодо особи правопорушника, які суттєво знижують його відповідальність, а також те, що від дій ОСОБА_2 тяжких наслідків не настало, суд вважає наявними підстави для звільнення останнього від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім цього, суд керується й тим, що накладення на ОСОБА_2 штрафу з конфіскацією вилученої валюти буде явно несправедливим та неспіврозмірним тяжкості вчиненого правопорушення.

Таким чином провадження у справі підлягає закриттю, а вилучена валюта поверненню ОСОБА_2

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір з правопорушника не стягуються.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, ст.22, п.1 ст.247 КУпАП, на підставі ст.ст.471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_2від адміністративної відповідальності, у зв'язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а провадження у справі за даною нормою закрити.

За статтею 472 МК України провадження у справі відносно ОСОБА_2закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучену, згідно протоколу та опису затриманих предметів №2909/20500/17 від 18.08.2017 року і прийняту 19.08.2017 року бухгалтерією Волинської митниці ДФС, згідно квитанції до прибуткового касового ордера за №60, валюту в розмірі 1000 євро, - повернути ОСОБА_2.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_10