Справа № 750/1515/17 Головуючий у 1 інстанції Григор'єв Р. Г.
Провадження № 33/795/179/2017
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, має на утриманні неповнолітню дитину, освіта вища, не працює, мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Місцевим судом встановлено, що 05 лютого 2017 року, о 22 год. 33 хв., по вул. 1-го Травня, 59 у м. Чернігові, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_3, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «АЗЛК 412», д.н.з. НОМЕР_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження по справі, в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В обґрунтування скарги послався на неправильне з'ясування місцевим судом обставин, які мають значення для правильного розгляду справи та вирішення питання про обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначив, що він рухався з безпечною швидкістю та з безпечною дистанцією, і своєчасно зреагував на зміну дорожньої обстановки, застосувавши екстрене гальмування. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася через спричинення діями водія ОСОБА_2 щодо нього «аварійної обстановки», яка передбачає порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, які примусили інших учасників цього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки інших громадян.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУПАП, місцевий суд у постанові зазначив, що його винність підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Проте, належну оцінку цим доказам суд не надав.

Як слідує з матеріалів справи, 05.02.2017 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого він, 05 лютого 2017 року, о 22 год. 33 хв., у м. Чернігові, по вул. 1-го Травня, 59, керуючи автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_3, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «АЗЛК 412», д.н.з. НОМЕР_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та пояснив, що рухався в лівій смузі руху по вул. 1 Травня в напрямку проспекту Перемоги у м. Чернігові. Попереду нього рухався автомобіль «АЗЛК 412», а по правій смузі руху рухався тролейбус. Раптом автомобіль «АЗЛК 412» занесло у відвал снігу на узбіччі. Він почав гальмувати, але уникнути зіткнення з вказаним автомобілем не вдалося. Вважає, що саме водій «АЗЛК 412» ОСОБА_2 створив аварійну ситуацію і має нести відповідальність за це.

Допитаний у місцевому суді у якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що 05 лютого 2017 року, у вечірній час, він керував автомобілем «АЗЛК 412» і рухався по лівій смузі руху по вул. 1 Травня в м. Чернігові в напрямку проспекту Перемоги. По правій смузі руху рухався тролейбус. Він бачив, що позаду нього рухається інший автомобіль. Дотримуючись бокового інтервалу з тролейбусом, він зачепив автомобілем відвал снігу, який «виходив» на проїзну частину дороги і автомобіль занесло. В цей час він відчув удар ззаду, в його автомобіль в'їхав автомобіль «Renault».

Зі змісту вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вбачається, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Аналіз фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення в даній справі свідчить про те, що ДТП сталася за участі двох водіїв транспортних засобів. Для правильного застосування норми закону у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні вказує і Пленум Верховного Суду України у постанові від 23.12.2005 року № 14 «Про застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де у пункті 7 роз'яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з'ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд констатував у діях ОСОБА_1 порушення вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів під його керуванням та керуванням ОСОБА_2, визнавши що саме вони перебувають у причинному зв'язку із наслідками, що настали.

Проте, місцевим судом не було надано юридичної оцінки дій ОСОБА_2, як і взагалі не з'ясовано, хто саме з них, і якими діями, створив небезпечну дорожню обстановку, а далі - й аварійну ситуацію, хоча, як правило, в причинному зв'язку з наслідками визнаються порушення правил безпеки руху з боку того водія, який створив аварійну ситуацію, хто з них мав більшу можливість уникнути зіткнення.

Не враховано судом і положень пункту 1.4 ПДР, згідно з яким кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. Отже, ОСОБА_1, вправі був розраховувати, що водій ОСОБА_2, під час випередження тролейбуса, врахує дорожню обстановку: зимову пору року, засніжену та погано освітлену проїзну частину, і буде рухатись із безпечною швидкістю та з безпечним боковим інтервалом.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що саме дії водія ОСОБА_1 перебувають з правового погляду у причинному зв'язку з наслідками, і залишив поза увагою той факт, що і дії іншого водія ОСОБА_2, пов'язані з порушенням Правил дорожнього руху, також перебувають у причинному зв'язку з наслідками, що настали.

Отже, спростовуючи висновки місцевого суду про винуватість ОСОБА_1, апеляційний суд вважає, що останній не зобов'язаний був враховувати можливість грубого порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху; він не передбачав, не зобов'язаний був і не мав можливості передбачити, що водій ОСОБА_2 раптово виїде за межі проїзної частини та скоїть зіткнення із «сніжним завалом».

З огляду на наведене, суд вважає, що водій транспортного засобу може бути визнаний винним у порушенні Правил дорожнього руху тільки в тому випадку, якщо він не виконав якогось передбаченого цими Правилами обов'язку. В тому разі, якщо такий обов'язок на нього не покладається, він не передбачає і не повинен передбачити виникнення аварійної обстановки, тобто не порушує Правил дорожнього руху.

А тому апеляційний суд вважає, що доводи апелянта з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, заслуговують на увагу.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, його винність доведена і є підстави для застосування щодо нього адміністративного стягнення, не ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному дослідженні обставин справи та є помилковим.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що суд першої інстанції необґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний