Справа №368/1382/16-п провадження 3/368/278/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2017 року Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючого: судді Закаблука О.В.

При секретарі: Широкоступ К.М.

З участю учасників процесу:

Особа, відносно якої складено

протокол про адміністративне

правопорушення: ОСОБА_1

- розглянувши матеріали адміністративної справи № 368/1159/17, провадження № 3/368/278/17, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрований за адресою: 08700, АДРЕСА_1, за вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

01.09.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрований за адресою: 08700, АДРЕСА_1, за вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

01.09.2017 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даного адміністративного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

В судовому засіданні, яке відбулося 03.11.2017 року, особа, відносно якої складено адміністративний протокол, - ОСОБА_1, пояснив суду наступне.

Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає в повному обсязі з огляду на наступне.

Так, 01.09.2017 року він спочатку перебував в місті Обухів Київської області, де постійно проживає, через деякий час він приїхав в с. Черняхів, де в нього також є домоволодіння.

Приїхав в с. Черняхів Кагарлицького району на власному автомобілі «Опель Комбо».

Ніякого моторолера в нього у володінні немає, на моторолері того дня він не їздив, алкогольні напої не вживає вже четвертий рік поспіль.

В судовому засіданні, яке відбулося 03.11.2017 року поліцейський Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 пояснив суду наступне.

01.09.2017 року він перебував на роботі в Кагарлицькому ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області.

Зранку, точної дати не пам»ятає, по телефону «102» надійла інформація про конфліктну ситуацію, яка виникла між громадянами в с. Черняхів Кагарлицького району.

Він спільно ще з двома поліцейськими на службовому автомобілі виїхали в с. Черняхів Кагарлицького району, де в названому місці зустріли ОСОБА_1, який був на моторолері, який, зустрівши їх, повів за собою у невідомому напрямку.

Перебуваючи в автомобілі, він помітив, що транспортний засіб, - моторолер, на якому їхав ОСОБА_1, не зареєстрований в установленому законом порядку, ОСОБА_1 мав не впевнену траекторію руху.

Відповідно, з огляд на траєкторію руху, по якій рухався ОСОБА_1, в нього виникла підозра, що даний громадянин перебуває в стані алкогольного сп»яніння, тому він подав попереджувальний сигнал на службовому автомобілі для зупинки ОСОБА_1

ОСОБА_1 зупинився, та на його запитання повідомив, що будь яких документів на мопед немає.

Окрім того, перебуваючи поруч з ОСОБА_1 під час бесіди, він відчув різкий запах алкогольного перегару з порожнини рота ОСОБА_1, після чого він запропонував йому пройти освідування на стан алкогольного сп»яніння за допомогою портативного пристрою «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі.

Потім він запропонував йому пройти освідування на стан алкогольного сп»яніння в лікарні, але ОСОБА_1 також відмовився в категоричній формі, після чого втік.

На підтвердження своїх пояснень працівник поліції надав флеш накопичувач з нагрудної камери відео спостереження, з записом даної події, яка відбулася 01.09.2017 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 03.11.2017 року, свідок ОСОБА_3 пояснив наступне.

На даний час він працює на посаді тракториста в ТОВ «Агрофорт».

01.09.2017 року він зранку на тракторі з оприскувачем приїхав на територію «Агрофорт» в с. Черняхів Кагарлицького району, де почав обмивати оприскувач.

Територія господарства не огорожена.

Через деякий не великий проміжок часу до нього підішов ОСОБА_1, та ще двоє невідомих осіб чоловічої статі, які почали погрожувати йому, повиривали шланги з оприскувача.

ОСОБА_1 приїхав на моторолері червоного кольору.

Як він пам»ятає, від ОСОБА_1 був сильно відчутний сильний запах алкогольного перегару з порожнини рота, що свідчило про те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп»яніння.

Працівники поліції давали ОСОБА_1 подихати в трубку, але останній відмовився.

Протокол підписував він не по вул. Польова с. Черняхів, а на іншій вулиці, де знаходиться тракторна бригада.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку щодо закриття провадження у даній справі в зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину, який передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

До складу адміністративного матеріалу у відношенні ОСОБА_1 входять наступні документи:

1. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 009513 від 01.09.2017 року;

2. Пояснення ОСОБА_3;

3. Пояснення ОСОБА_4

Отже, що стосується протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 009513 від 01.09.2017 року, то в ньому вказано наступне:

- складений 01.09.2017 року об 11 год. 40 хв. в с. Черняхів, вул.. Польова.

- складений поліцейським Кагарлицького ВП ст. с нт. ОСОБА_2.

- складено цей протокол про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, місце проживання, - вул.. Миру, 14 с. Черняхів Кагарлицького району Київської області, транспортний засіб «HUARI», без номерних знаків, не зареєстрований.

01.09.2017 РОКУ ОБ 11 ГОД. 30 ХВ. В С. Черняхів по вул.. Польова, керував моторолером «HUARI», д.н.з. б/н з явними ознаками алкогольного сп»яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5, 2.9. Правил Дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол складено у присутності двох свідків:

1. ОСОБА_3, Кагарлицький район, с. Демівщина, вул.. Джерельна, 51;

2. ОСОБА_4, Кагарлицький район, с. Черняхів, вул.. Молодіжна, 11.

До протоколу додано пояснення свідків.

Зазначено в протоколі, що водій ОСОБА_1 від дачі пояснень та від підпису відмовився в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Зазначено в протоколі, що ніякі документи не вилучалися.

Згідно пояснення свідка ОСОБА_4 від 01.09.2017 року він був присутній під час складання поліцейським Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1, який керував транспортним засобом марки HUARI, б/н.

Під час документування даного правопорушення на вимогу працівника поліції водій, в його присутності, категорично відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд, для визначення стану алкогольного сп»яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пояснення свідка ОСОБА_3 від 01.09.2017 року він був присутній під час складання поліцейським Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1, який керував транспортним засобом марки HUARI, б/н.

Під час документування даного правопорушення на вимогу працівника поліції водій, в його присутності, категорично відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд, для визначення стану алкогольного сп»яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно, зглядаючись на зміст протоколу, та обставини справи, встановлені в судовому засіданні, в діях гр. на ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яке посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку за законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, адміністративний проступок визначається шляхом виявлення його основних характеристик.

Це, - насамперед дія або бездіяльність, що за наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя.

До таких правил, наприклад, належать правила поведінки в громадських місцях, зокрема на громадському транспорті, правила дорожнього руху, ( як в даному конкретному випадку), правила торгівлі, санітарні, протипожежні правила, норми й правила, спрямовані на забезпечення безпеки робіт в окремих галузях промисловості, у сільському господарстві, тощо.

Дія або бездіяльність посадової особи або громадянина найчастіше безпосередньо повязана з невиконанням тих або інших правових приписань, що містяться в зазначених правилах.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю), тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчинює протиправну дію, порушує свій конституційний обовязок, оскільки норми ч. 1 ст. 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У свою чергу виконання цього обовязку обумовлює необхідність дотримання всіх правил, прийнятих у встановленому законом порядку. Оцінка порушення вимог законів і підзаконних актів як протиправного діяння обумовлює необхідність застосування відповідного примусового заходу і притягнення винного у вчиненому до одного з видів юридичної відповідальності, у цьому випадку - до адміністративної відповідальності.

Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невідємною ознакою складу адміністративного проступку. Форми вини докладно означені в ст. 10 і 11 КУпАП.

Отже, адміністративне правопорушення, - діяння, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Структура адміністративного складу містить:

1) обєкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення);

2) обєктивну сторону (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил);

3)субєкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

4) субєктивну сторону складу (є ставленням особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності). Усі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення (проступку).

Обєкт адміністративного правопорушення - це те, на що воно посягає, чому воно завдає шкоди. Адміністративний проступок завдає шкоди або створює загрозу її заподіяння суспільним відносинам, які і становлять обєкт проступку.

Обєктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний звязок між діянням і наслідками, місце, час, обставини, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Основною і обовязковою ознакою обєктивної сторони є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь - якого адміністративного правопорушення. Це може бути як дія, так і бездіяльність, коли закон вимагає активних дій.

Усі інші ознаки мають факультативний характер, тобто вони обовязкові лише в тих випадках, коли прямо передбачені законом. Так, шкідливі наслідки і причинний звязок обовязкові тільки для так званих матеріальних складів проступків, у результаті яких завжди заподіюється матеріальна шкода.

Більшість адміністративних правопорушень характеризується недодержанням різних загальнообовязкових правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків матеріального характеру (порушення правил охорони праці, торгівлі, дорожнього руху, митних, паспортних, санітарних, тощо).

Ці склади формулюються в статтях особливої частини розділу ІІ КУпАП лише вказівкою на протиправну дію чи бездіяльність («порушення правил», «невиконання правил», тощо). У деяких статтях міститься вказівка лише на шкідливі наслідки («пошкодження», «знищення», «псування» тощо), діяння розуміється саме собою.

Місце, час, обставини, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обовязковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку, в інших випадках вони можуть визнаватися обставинами, які помякшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).

Субєктивну сторону адміністративного правопорушення становить повязана з його вчиненням психічна діяльність особи. До ознак, які характеризують субєктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Вина - основна і обовязкова ознака субєктивної сторони будь - якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Поняття цих форм вини розкривається в статтях 10 і 11 КпАП. Мотив і мета вчинення адміністративного правопорушення - факультативні ознаки субєктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміється усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення проступку. Мета - це протиправний результат, наслідок, якого прагне досягти особа вчиненням адміністративного правопорушення. Мотив і мета частіше за все до складу проступку не входять, хоча в деяких випадках лише вчинення діяння з певним мотивом або метою становить склад адміністративного правопорушення.

Субєктом адміністративного правопорушення чинний КпАП визнає фізичну осудну особу, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність. Ознаки, які характеризують субєкта проступку, поділяють на загальні і спеціальні.

Перші властиві будьякому субєктові. Субєктом проступку може бути, по - перше, лише фізична особа, людина (громадянин України, іноземець, особа без громадянства). Необхідно зауважити, що в наш час численні штрафні санкції в адміністративному порядку застосовуються також до юридичних осіб, тобто законодавством вони вже визнаються субєктами адміністративної відповідальності.

По- друге, субєктом адміністративного проступку може бути не будь - яка особа, а лише осудна. У законодавстві про адміністративні правопорушення не розкривається поняття осудності, воно випливає з визначення неосудності. У ст. 20 КпАП під неосудністю розуміється стан, в якому особа не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану. З огляду на це, можна зробити висновок, що осудність - це здатність особи усвідомлювати свої дії і керувати ними, а значить і нести за них відповідальність. Потрете, субєктом проступку може бути особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Крім цих загальних ознак у конкретних складах, субєкт може характеризуватися ще й додатковими специфічними властивостями. Такі субєкти називаються спеціальними. До них можна віднести, наприклад, посадових осіб, водіїв, керівників, капітанів суден, батьків, військовозобовязаних тощо.

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає наявність таких ознак адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, як вбачається з обставин справи, які були встановлені в судовому засіданні з пояснень учасників процесу, письмових доказів, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Що стосується відсутності доведеності факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп»яніння, то слід зазначити, що а матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази на підтвердження вищевказаної обставини, з огляду на наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП:

- доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, слід зазначити, що ст. 251 КУпАП надає поняття доказів, які мають велике значення для правильного вирішення справи, адже саме на основі доказів грунтується повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим.

Отже, відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи.

Фактичні дані - це дані, які маючи звязок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів.

Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно, встановлені правила допустимості і відносності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

В даному випадку суд вважає, що єдиним належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп»яніння могли б бути документи у вигляді відповідного документу, який видається портативним пристроєм на факт виявлення вживання алкогольних напоїв, - «Драгер», чи висновком на стан вживання алкогольних напоїв, який видається відповідною лікарською установою, який видається по результатах освідування громадянина на стан алкогольного сп»яніння.

Проте, вищевказаних доказів в матеріалах справи немає, що виключає доведеність порушення п. а) 2.9. ПДР України в діях ОСОБА_1

Так, згідно п. 2.9 а) ПДР водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп»яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, слід зазначити, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є альтернативною щодо порушень ПДР України, тобто, відповідальність, - (застосування санкції статті), за даною статтею наступає як за порушення п. 2.5 ПДР, так і за порушення п. 2.9 а) ПДР, а також інших п.п. ПДР.

Так, суд вважає, що стан алкогольного сп»яніння повинен доводитися належними та допустимими доказами, а саме, стан алкогольного сп»яніння повинен процесуально доведений у повній відповідності з Наказом № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, надалі, - Інструкції.

Так, згідно Глави ІІ Інструкції:

1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

2. Огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

5. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

6. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

7. Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

8. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

9. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

10. Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальнихтехнічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається удвох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення уразі встановлення стану спяніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

11. Оформлення матеріалів огляду на стан спяніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

12. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Зглядаючись на вище виписані норми Глави ІІ Інструкції, - «проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння поліцейським і оформлення його результатів», зокрема, п.п. 1, 2 даного розділу, огляд на сп»яніння проводить поліцейський, які має спеціальні знання, за допомогою спеціальних технічних засобів на підставі п. 3 Глави ІІ Інструкції, в порядку, та на умовах, які передбачені п.п. 4 7 Глави ІІ інструкції.

Відповідно, стан сп»яніння, якщо такий огляд проводився поліцейським, повинен підтверджуватися належним та допустимим доказом, яким може бути тільки показник тесту, проведеного поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів, проте, в даному адміністративному матеріалі такого тесту немає, відповідно, працівниками поліції стан алкогольного сп»яніння гр. ОСОБА_1 в установленому законом порядку не доведений.

Окрім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1, щодо якого була підозра, що він перебуває в стані алкогольного сп»яніння, був направлений на підставі п. 9 Глави ІІ Інструкції на огляд в заклад охорони здоров»я з метою оформлення його результатів.

Так, згідно п. 9 Глави ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів передбачено Главою ІІІ Інструкції, де,зокрема зазначено, що:

1. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоровя України, Міністерством охорони здоровя Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоровя обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

2. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоровя і відповідають установленим МОЗ вимогам.

3. Огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

4. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи.

5. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

6. Відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан спяніння. У цьому разі в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3) (далі акт медичного огляду), зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів. У разі надходження документів дані про оглянуту особу долучаються до акта медичного огляду.

7. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове.

8. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

9. Використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки,

10. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

11. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншою закладу охорони здоровя, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоровя, у якому проводився відбір біологічного середовища.

12. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

13. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу,

14. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов'язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоровя, куди він доставлений.

15. За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

16. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

17. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

18. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

19. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоровя.

20. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках; перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя.

21. Кожний випадок огляду на стан спяніння у закладі охорони здоров'я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

22. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

23. Організація забезпечення закладів охорони здоровя бланками акта медичного огляду, висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння покладається на Міністерство охорони здоровя України, Міністерство оборони здоров'я Автономної Республіки Крим, начальників структурних підрозділів з питань охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відсутність бланків акта медичного огляду на стан спяніння та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння не може бути приводом для відмови в огляді на стан спяніння.

24. Український моніторинговий та медичний центр з наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоровя України здійснює клінічний моніторинг якості та результатів медичних оглядів клініко - анамнестичних даних обстежуваної особи та методичний контроль за проведенням оглядів на стан спяніння.

З огляду на вищевказану Главу ІІ Інструкції, показання працівника поліції, який складав протокол, показання свідків, не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами для суду щодо тієї обставини, що ОСОБА_1 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення перебував в стані алкогольного сп»яніння.

Приймаючи до уваги, що постанова про адміністративне правопорушення, якою особа притягується до адміністративної відповідальності, не може ґрунтуватися на припущеннях, та при відсутності належних та допустимих доказів, що підтверджують стан сп»яніння обвинуваченого, так як всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд приходить до висновку, що значення в протоколі про адміністративне правопорушення про перебування в стані алкогольного сп»яніння ОСОБА_1 на час складання протоколу не ґрунтується на вимогах закону.

Також в судовому засіданні не підтверджено належними та допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, - відмова пройти в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп»яніння, з огляду на норми права, які судом наведено вище.

Що ж стосується відеофіксації, які надав працівник поліції в судовому засіданні, на флеш накопичувачі, то слід зазначити, що:

- такий доказ не є допустимим;

- такий доказ не є належним.

Що стосується не допустимості, то слід зазначити, що даний доказ повинен був бути працівниками поліції ідентифікований, шляхом зазначення № електронного файлу, дати часу його виготовлення, дані спеціального технічного засобу, на якому був виготовлений такий доказ (файл).

Окрім того, флеш накопичувач повинен був бути направлений на адресу Кагарлицького районного суду з супровідним листом відповідного відділку поліції, - з метою забезпечення йому статусу офіційності, належності та допустимості.

Що ж стосується не належності, то суд зазначає про те обставину, що при перегляді вищевказаного відео файлу, з нього не можливо встановити взагалі, хто перебуває за кермом моторолера, в якому місці, в яку дату та час відбуваються події.

Також у вказаному відео файлі відсутні обставини, які б свідчили про той факт, що ОСОБА_1 категорично відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння.

Відповідно, з огляду на вищевказані фактичні обставини справи, які встановлені в судовому засіданні, та норми права, суд приходить до висновку щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1, точніше, за недоведеністю в його діях такого складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття провадження.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно, суд приходить до висновку щодо закриття даного провадження в зв»язку з відсутністю (не доведеності складу адміністративного правопорушення з вини працівників поліції) складу адміністративного правопорушення, передбаченого в ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 248 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі № 368/1159/17, провадження № 3/368/278/17, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрований за адресою: 08700, АДРЕСА_1, за вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 248 КУпАП, - відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області на протязі 10 діб з моменту проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення постанови, - протягом 10 діб з моменту отримання копії постанови.

Суддя: О.В. Закаблук