Номер провадження: 33/785/1720/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 8 місяців. Стягнутий судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Відповідно до оскарженої постанови суду, 23 серпня 2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причепом, д.н., АТ 2419 АС, по вул.Червонослобідська, 1/7 в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість та безпечну дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення із газовою трубою, в наслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_2В вимог п.10.9 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду та застосувати до нього більш мяке адміністративне стягнення не повязане із позбавленням права керування транспортними засобами.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції не зясовано обставини справи, не надано належної оцінки доказам, а висновок про доведеність вини ОСОБА_2 є не обґрунтованим. Також, суд не врахував ту обставину, що позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його родину будь-яких заробітків, оскільки на даний час ОСОБА_2 є безробітнім та має на утриманні неповнолітню доньку.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог статей 245 та 280 КУпАП та не повно дослідив фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в тому числі щодо особи ОСОБА_2 та наявності помякшуючих покарання обставин.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Так, вина ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №190607 складеним у відношенні ОСОБА_2, з якого вбачається, що 23 серпня 2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причепом, д/н НОМЕР_2, по вул.Червонослобідська, 1/7 в м.Одесі, під час руху заднім ходом, не звернувся до сторонньої особи, внаслідок чого допустив зіткнення з газовою трубою, яка отримала механічні пошкодження;

-поясненнями ОСОБА_2, в яких останній підтвердив вищевикладені обставини, та зазначив, що рухаючись заднім ходом, зачепив газову трубу, хоча візуально, враховуючи габарити його автомобілю, дозволяли безперешкодно проїхати зазначену ділянку;

-схемою місця ДТП від 23 серпня 2017 року;

-іншими доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2В про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП апеляційний суд визнає необґрунтованими, з огляду на те, що диспозиція вказаної статті передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В результаті ДТП пошкодження були завдані наземній газовій трубі, яка згідно матеріалів справи була розташована на висоті 3.85 метрів по вул.Червонослобідській, 1/7 в м.Одесі.

Доводи ОСОБА_2 про те, що на газовій трубі, що розташована наземним способом над автомобільним проїздом не було встановлено жодних позначок про її висоту, не можуть бути підставою для звільнення водія ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В свою чергу ОСОБА_2 керуючи вантажним автомобілем з причепом, який сам по собі, враховуючи його габарити є джерелом підвищеної небезпеки, рухаючись заднім ходом порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України, яким встановлено під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, водій ОСОБА_2 не врахував дорожню обстановку та габарити свого транспортного засобу, рухаючись заднім ходом не звернувся до допомоги інших осіб, та допустив зіткнення з наземною газовою трубою, а отже в його діях беззаперечно вбачається, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з цим, вирішуючи питання про застосування адміністративного стягнення, суд призначив ОСОБА_2 занадто суворий вид стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не приводячи належних мотивів такого рішення.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Згідно з положеннями ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що при призначенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, суд першої інстанції безпідставно зазначив, що не зявившись в судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_2 намагається уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки суд не здійснив жодних заходів, передбачених ст.277-2 КУпАП для належного сповіщення останнього про час та місце судового розгляду.

В свою чергу, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2 під час апеляційного перегляду в повному обсязі визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, правопорушення вчинив з необережності, його професійна діяльність безпосередньо повязана з керуванням автомобілем, а тому позбавлення водійського посвідчення поставить його та його сімю в скрутне матеріальне становище.

З огляду на викладене, враховуючи, що санкція ст.124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення не тільки у виді позбавлення права керування транспортними засобами, але й стягнення у виді штрафу, вважаю, що постанову суду в цій частині необхідно змінити і застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення, не повязане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Апеляційний суд вважає, що таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині застосування адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 23, 30, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3