Справа № 758/7807/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Богінкевич С. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної служби МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків надати неможливо, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України в протоколі якого зазначено наступне, -

-05.06.2017 року о 23 год. 30 хв. в м. Києві по пр. Правди, 64 ОСОБА_1 керував автомобілем Zheweki НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, у зв'язку з чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення категорично заперечував, мотивуючи тим, що не вживає алкогольні напої в загалі та протягом одного тижня приймає ліки, оскільки проходить планове обстеження у лікарні, але його заперечення ніхто не взяв до уваги.

Дослідивши докази у справі, матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП об'єктивно не підтверджена матеріалами справи з оглядку на наступне.

Відповідно до ст. ст. 32, 34, 35 КУпАП пом'якшуючими обставинами суд визнає щире розкаяння правопорушника, інших обтяжуючих відповідальність обставин та обставин, які виключають можливість накладення адміністративного стягнення, не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об'єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а іншими документами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність .

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається з прокотолу про адміністративне правопорушення, водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки, проте всупереч чинної інструкції працівник поліції не провів такий огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, інших доказів щодо порушення цим водієм Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом суду не надано, і з цих підстав суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи обставини справи, відсутність доказів, які об'єктивно підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, і вважаю необхідним провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Суд з урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 7-8, 24, 32, 34, 35, 40-1, 130, 245, 247, 251, 254, 279, 280, 283 - 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків надати неможливо до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя С.М. Богінкевич