АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/7864/17 Суддя суду 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 33/790/1061/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, мешканка Полтавської області, м. Лубни,

- визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.

Суддею зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 193106, ОСОБА_2 08.05.2017 року о 23 год. 40 хв. у м. Харкові по вул. Культури, 5-А керувала автомобілем ЗАЗ Lanos, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, а саме із застосуванням технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовилась в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 03 березня 2017 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність, вказує, що судом не встановлені усі обставини по справі, а висновки, які зробив суд не відповідають дійсним обставинам справи.

Разом з тим ОСОБА_2 просить поновити їй строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки в судовому засіданні участі не приймала, а постанову отримала лише 07 серпня 2017 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 в підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) працівником поліції зазначено, що ОСОБА_2 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Більш того, факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння підтверджується письмовим поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 2-3), які зазначили що в їх присутності ОСОБА_2 відмовилася від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного спяніння.

Дані обставини підтверджуються і відеозаписом зробленим співробітниками поліції (а.с. 7) якому суд надав належну правову оцінку.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоровя його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обовязки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Крім того, хоча апелянт і посилається на те, що вона знаходилась на денному стаціонарному лікуванні, а тому була позбавлена права бути присутньою у судовому засіданні та захищати свої права, проте усі її заяви про перенесення судових розглядів справи були подані до канцелярії суду безпосередньо самою ОСОБА_2, а тому апеляційний суд розцінює це як штучно створену позицію захисту ОСОБА_2 з метою затягування процесу та уникнення від передбаченої законом відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Належних документів на підтвердження своєї хвороби до суду першої інстанції до 21 липня 2017 року ОСОБА_2 не надала.

Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог ст.268 КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.

Посилання апелянта на протиріччя в постанові суду першої інстанції щодо кваліфікації її дій безпідставні, п.2.9 а ПДР в провину їй не вмінювався.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 2.5 ПДР України, в результаті чого скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_6