Справа № 447/1090/17 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 33/783/1130/17 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02.08.2017р.

встановив:

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02.08.2017р. ОСОБА_1, 01.07.1989р. народження, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у користь держави судовий збір у сумі 320 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 06.05.2017р. о 00.10 годині керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21093", д.н.з. НОМЕР_1, по вулиці Сагайдачного у м. Новий Розділ Львівської області у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9.а. ПДР України.

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, зокрема, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді від 02.08.2017р., скасувати постанову та закрити провадження у справі. В обґрунтування пропуску строку на оскарження постанови покликається на те, що оскаржувану постанову винесено за його відсутності, оскільки, він перебував на лікуванні, а копію такої отримав лише 31.08.2017р. Вважає, оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою. Заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не здійснював керування транспортним засобом. Звертає увагу на порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи проведено за його відсутності, у звязку із перебуванням його на лікуванні, про що захисник повідомив суд у клопотанні від 19.07.2017р., і після цього він не отримував повісток про виклик на судове засідання.

Покликається на те, що свідчення працівників поліції не можуть бути належними та допустимими доказами його вини, оскільки це суперечить п. 7 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. Зазначає, що акт медичного огляду № 39 складено о 00 год. 50 хв. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено даний акт, складено раніше, а саме о 00 год. 40 хв. Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків. Вказує, що судом першої інстанції не досліджувались обставини складання поліцейськими акту огляду. Вказує, що суду не було представлено документів щодо останнього калібрування технічного засобу «Драгер», за допомогою якого лікарем ОСОБА_3 проводився його огляд. Окрім цього, відсутні необхідні дані про те, що лікар ОСОБА_3 має право проводити такі огляди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді та задоволити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, з урахуванням поважності причин пропуску такого, що підтверджується матеріалами справи, а подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставинах, підтверджується, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 035301 від 06.05.2017р., у якому ОСОБА_1 фактично визнав викладені у протоколі обставини, особисто зазначивши у графі «пояснення», що більше такого не повториться; висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного спяніння № 39 від 06.05.2017р.; направленням на огляд водія від 06.05.2017р.; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 06.05.2017р.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився коло нього, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки будь яких доказів даної обставини у ході апеляційного розгляду не встановлено. При цьому, апеляційний суд враховує, що згідно наявного у матеріалах справи витягу, 06.05.2017р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у цей день без відповідних документів (ч. 1 ст. 126 КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді 425 грн. штрафу, який, як повідомив ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду, він сплатив.

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 39 від 06.05.2017р., огляд ОСОБА_1 лікарем було проведено 06.05.2017р. о 00 год. 20 хв. Після чого, вже о 00 год. 40 хв. 06.05.2017р. щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи про те, що наведений висновок складено за часом пізніше ніж протокол про адміністративне правопорушення, не свідчать про допущені порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1

Апеляційні доводи про те, що судом першої інстанції не було перевірено необхідні документи на технічний засіб «Драгер», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 є безпідставними. Так, на письмовий запит суду першої інстанції, для підтвердження метрологічних параметрів приладу було надано сертифікати та свідоцтво про його повірку, які долучено до матеріалів справи.

Окрім цього, необґрунтованими є доводи апелянта про відсутність необхідних даних про те, що лікар ОСОБА_3 має право проводити такі огляди. Так, згідно наявної у матеріалах справи відповіді в.о. головного лікаря Новороздільської міської лікарні від 20.07.2017р. № 554 лікар ОСОБА_3 має право проводити освідчення, що підтверджується долученою копією Наказу головного лікаря Новороздільської міської лікарні № 14-в від 03.01.2017р.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, на думку апеляційного суду не свідчить про невідповідність такого вимогам закону. Так, за змістом ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення прізвища і адреси свідків зазначаються у тих випадках, коли вони є.

Щодо доводів про порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи проведено за відсутності ОСОБА_1, апеляційний суд визнає необґрунтованими. Так, як вбачається із матеріалів справи, лише останнє судове засідання у справі було проведено за відсутності ОСОБА_1, при чому, судом першої інстанції було враховано заперечення правопорушником свої вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також письмові пояснення останнього.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу безпідставною, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02.08.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яку вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 02.08.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_4