АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва його апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 04.04.2017 року о 02 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Б.Хмельницького, 52, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Сузукі»д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року, оскільки він не був присутній під час винесення постанови і його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, та скасувати оскаржувану постанову судді, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому зазначає, що справа була розглянута з грубим порушенням основних засад судочинства, оскільки він не мав змоги надати суду свої пояснення і подати докази та вказує, що його огляд на стан сп'яніння був проведений за відсутності двох свідків, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарськх препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., а тому відповідно до положень ч.5 ст. 266 КУпАП, такий огляд вважається недійсним, внаслідок чого оскаржувана постанова судді не може вважатись законною та обґрунтованою.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбачений ст. 294 КУпАП, вважаю можливим поновити ОСОБА_2 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, а отже, не дотримався вимог закону в частині надання учасникам судового розгляду можливості надавати пояснення та докази на підтвердження своєї невинуватості при розгляді справи в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Зважаючи, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості надавати пояснення та докази в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції приймає до уваги його пояснення, надані під час апеляційного розгляду справи, в яких останній зазначив, що 04.04.2017 року, приблизно о 02 год. 30 хв., він, керуючи автомобілем марки «Сузукі»,д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Б. Хмельницького, 52 в м. Києві, був зупинений працівниками поліції охорони, які в свою чергу викликали працівників патрульної поліції, які приїхавши на місце події, запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою пристрою «Драгер» та після його відмови він був доставлений до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» для проведення його огляду на стан сп'яніння лікарем медичного закладу.

Вказує, що його огляд на стан сп'яніння було проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарськх препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 р., оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було залучено лише одного свідка, а його огляд на стан сп'яніння в медичному закладі проводився лише за допомогою алкотестера, без дослідження будь-якого біологічного середовища водія.

Для перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, апеляційним судом до Управління патрульної поліції м. Києва було направлено запит про надання відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції ОСОБА_4., який 04.04.2017 року складав протокол про адміністративне правопорушення та судові повістки про виклик в судове засідання інспектора поліції ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, а також лікаря-нарколога, яка проводила огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння, для дачі пояснень щодо обставин вчинення останнім адміністративного правопорушення, однак зазначений свідок та лікар КМНКЛ «Соціотерапія» в судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_4, під час апеляційного розгляду справи пояснив, що 04.04.2017 року приблизно о 02 год. 00 хв. отримали повідомлення від працівників служби охорони про керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Прибувши на місце події у них виникла підозра, що водій автомобіля «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, на що вказували відповідні ознаки такого стану, у зв'язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він відмовився та погодився пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_2 своєї вини, висновок суду про його винуватість у порушенні ним п. 2.9а Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №125163 від 04.04.2017 року (а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_2, згідно даних висновку медичного огляду №002400, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння; висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння №002400 (а.с. 2), проведеного лікарем-наркологом у КМНКЛ «Соціотерапія», за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, а тому вважаю, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Крім цього, вина ОСОБА_2 у порушенні ним п. 2.9 Правил дорожнього руху України підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 29), що 28.07.2017 року надійшов на запит суду з Управління патрульної поліції в місті Києві, які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснення інспектора патрульної поліції ОСОБА_4, надані ним під час апеляційного розгляду справи.

Апеляційні доводи про те, що, в порушення вимог діючого законодавства, при проведенні медичного огляду водія ОСОБА_2 на стан сп'яніння, у нього не відбирались біологічні зразки, та залучення працівниками поліції лише одного свідка, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки медичний огляд ОСОБА_2 проводився в закладі охорони здоров'я, і норми вказаної Інструкції, якою регламентовано порядок проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я і оформлення його результатів, а також положення статті 266 КУпАП, не містять такої вимоги, як проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння з обов'язковим дослідженням біологічного середовища водія на вміст алкоголю і не передбачає участі свідків при проведенні огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Крім цього слід зазначити, що Інструкцією «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженої Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року, зокрема пунктом 10 встановлено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України.

Отже, досліджені в судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи, пояснення інспектора патрульної поліції ОСОБА_4, який під час апеляційного розгляду детально розповів про обставини проведення медичного огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, які об'єктивно узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення процедури проведення його огляду на стан сп'яніння, яка регламентована вищезгаданою Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та статтею 266 КУпАП.

За наведеного, вважаю постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження в справі, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/1564/2016 Категорія КУпАП: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.