Справа 573/1810/17
Номер провадження 3/573/508/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля матеріали, які надійшли із Сумського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2017 року близько 01 години 30 хвилини на 315 км автодороги Київ Суми Юнаківка ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЗАЗ-698, д. н. ВМ6011ВА, виїхав на смугу зустрічного руху для обгону транспортного засобу, не впевнився в безпеці та допустив зіткнення з автомобілем «Шкода», д. н. ВМ6364 АТ.

Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 14.2. в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, суду зазначив, що 19 серпня 2017 року близько 01 години 30 хвилин на 315 км автодороги Київ Суми - Юнаківка рухався на автомобілі ЗАЗ-698, д. н. ВМ6011ВА в напрямку м. Суми. Впевнившись у відсутності транспортних засобів на смузі зустрічного руху та безпечності для інших учасників дорожнього руху свого маневру, почав обгін, рухаючись при цьому зі швидкістю 90 км/год. Порівнявшись із попутним автомобілем, який обганяв, побачив як ввімкнулося світло фар зустрічного транспортного засобу, який почав свій рух з узбіччя зі швидкістю приблизно 20-30 км/год, після чого примінив екстренне гальмування, внаслідок якого залишив на дорозі слід довжиною приблизно 20 м. Незважаючи на це, на смузі зустрічного руху, ближче до лівого узбіччя, відбулося зіткнення, внаслідок якого в його автомобілі лопнуло ліве переднє колесо, а сам транспортний засіб відкинуло на праве узбіччя, в кювет.

Представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 в діях водія автомобіля «Шкода» вбачає порушення п. 15.11 та п. 27.1 Правил дорожнього руху України, зокрема, останній у темний час доби стояв на узбіччі дороги з вимкненим світлом фар, а в момент виїзду на проїжджу частину не впевнився у безпечності руху та не надав можливості проїхати транспортним засобам, які вже рухалися.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суд вважає, що вина останнього в порушенні Правил дорожнього руху України, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, знайшла своє підтвердження належними і допустимими доказами.

Так, будучи допитаним у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_3 зазначив, що на місці події не був, однак зі слів сина, ОСОБА_4, йому відомо, що 19 серпня 2017 року, приблизно о 01 годині ночі син, разом із друзями, на автомобілі «Шкода» їхали з м. Суми у напрямку м. Конотоп зі швидкістю приблизно 80 км/год. Побачивши як із потоку машин, які рухалися в зустрічному напрямку, приблизно за 50-80 м на смугу його руху виїхав автомобіль, почав гальмувати у службовому режимі та зїжджати на узбіччя, проїхавши таким чином ще 30-40 м декількох секунд. Однак, уникнути зіткнення не вдалося. Удар відбувся на смузі руху автомобіля «Шкода», ближче до узбіччя. Крім того, представник потерпілого додав, що в момент ДТП водій автомобіля ЗАЗ перебував у стані алкогольного спяніння. Його син звертав на це увагу поліцейських, які виїжджали на місце події, проте останні не провели відповідне освідування водія вказаного автомобіля. Вважає, що саме внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху відбулася дорожньо-транспортна пригода.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що останній рухався на автомобілі «Шкода» зі швидкістю 80 км/год. На відстані приблизно 50-80 м побачив як на смугу зустрічного руху виїхав автомобіль. Не застосовуючи ектренного гальмування, почав зменшувати швидкість, приймаючи ближче до узбіччя, щоб уникнути лобового зіткнення (а. с. 31).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 показали, що 19 серпня 2017 року приблизно о 01 годині ночі на автомобілі ЗАЗ під керуванням ОСОБА_1 їхали по автодорозі Київ-Суми в напрямку м. Суми. Впевнившись у відсутності транспортних засобів на смузі зустрічного руху, ОСОБА_1 почав обгін. Коли порівнялися із попутним автомобілем, який обганяли, побачили як ввімкнулося світло фар зустрічного транспортного засобу, який повільно почав свій рух з узбіччя. Після цього ОСОБА_1 почав екстрено гальмувати, намагаючись уникнути зіткнення. Незважаючи на це, зіткнення відбулося на смузі зустрічного руху. Крім того, свідок ОСОБА_5 зазначив, що автомобіль «Шкода» відїхав від місця зіткнення, тому точка зіткнення у протоколі зафіксована не вірно, а поліцейські, які виїхали на місце пригоди та складали протокол вели себе упереджено і агресивно.

Свідок ОСОБА_7, який був допитаний у судовому засіданні, показав, що 19 серпня 2017 року приблизно о 01 годині 30 хвилин на своєму мотоциклі «Хонда» разом із пасажиркою їхали за автомобілем «Шкода» під керуванням ОСОБА_4 по автодорозі Київ-Суми з м. Суми у напрямку м. Конотоп зі швидкістю приблизно 80 км/год. Назустріч рухався потік машин, з якого з ближнім світлом фар виїхав автомобіль. У звязку з цим водій автомобіля «Шкода» почав гальмувати та зїжджати на узбіччя, проте уникнути зіткнення не вдалося. ДТП відбулася на смузі їх руху, ближче до узбіччя.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зазначили, що 19 серпня 2017 року близько 01 години 30 хвилин на автомобілі «Шкода» під керуванням ОСОБА_4 їхали по автодорозі Київ Суми з м. Суми в напрямку м. Конотоп. Назустріч їхав потік машин, які засліплювали світлом фар, а тому вони рухалися зі швидкістю приблизно 80 км/год. Раптом із потоку машин на смугу їхнього руху виїхав автомобіль, у звязку з чим ОСОБА_4 почав гальмувати та зїжджати на узбіччя. Незважаючи на це, зіткнення відбулося на смузі їхнього руху ближче до збіччя.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується також дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №523000 від 19 серпня 2017 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а. с. 1).

Висновки судової автотетехнічної експертизи №19/119/9-1/349е від 16 листопада 2017 року ґрунтуються на показах обох водіїв автомобілів, які є полярно протилежними. Зокрема, водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1 стверджує, що автомобіль «Шкода» в темну пору доби перебував на узбіччі з вимкненим світлом фар, в момент, коли він вже був на смузі зустрічного руху, виїхав із узбіччя дороги і не надав йому можливість закінчити маневр. А зі слів останнього, він рухався по своїй смузі руху, коли йому назустріч із потоку машин виїхав автомобіль. Експертом були враховані зазначені свідчення і зроблені висновки про те, що виходячи з показів водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_1, в його діях вбачається невідповідність вимогам п. 12. 3 ПДР, а в діях водія автомобіля «Шкода» - невідповідність п. 10.1 ПДР, а з показів водія автомобіля «Шкода» ОСОБА_4 у діях водія автомобіля ЗАЗ вбачається невідповідність вимогам п. 14.2 (в) ПДР (а. с. 49-53).

Таким чином, суд оцінює означений висновок експерта автотехніка у сукупності з іншими доказами, виходячи з фактичних обставин, встановлених у судовому засіданні.

У даному випадку суд оцінює критично доводи ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля «Шкода» знаходився на узбіччі дороги в темну пору доби з вимкненим світлом фар, після чого ввімкнувши світло, почав виїжджати на дорогу та не надав йому можливості закінчити безперешкодно рух, оскільки вони спростовуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи в їх сукупності, відеозаписом з місця ДТП та фотознімками, а також показами потерпілого ОСОБА_4, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є логічними, послідовними і в сукупності з іншими матеріалами справи відображають реальну картину дорожньо-транспортної пригоди. З іншого боку покази свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не відповідають зібраним по справі доказам. З огляду на встановлені фактичні обставини, суд розцінює дану позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як спосіб захисту від адміністративної відповідальності та її можливих цивільно правових наслідків, повязаних із відшкодуванням матеріальної шкоди, завданої у звязку з механічним пошкодженням автомобіля «Шкода».

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 14.2 «г» ПДР України забороняє водію здійснювати обгін транспортного засобу якщо смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, зайнята транспортними засобами, а відстань між ними є недостатньою для обгону.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України, ст. 33 КУпАП свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Таким чином, при визначенні виду та міри стягнення суд на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1, приходить до висновку, що стягнення у вигляді штрафу, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 320 грн.

Крім того, стягненню із ОСОБА_1 на користь держави підлягають витрати за проведену за клопотанням його представника судову автотехнічну експертизу у сумі 2 474 грн. (а. с. 47)

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 40-1, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

На підставі частини 2 статті 308 КУ ПАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 2 474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири) гривні за проведення судової авто технічної експертизи.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Термін предявлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя: