Єдиний унікальний номер 264/2850/17 Головуючий суддя в суді 1-ої інст.: Литвиненко Н.В.
Номер провадження 33/775/175/2017(м) Суддя-доповідач: Демяносов О.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області (м. Маріуполь) Демяносов О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

В с т а н о в и л а:

відповідно до постанови суду першої інстанції ОСОБА_3 10 червня 2017 року о 01.05 год., рухаючись по пр. Металургів біля буд. №135 «а» в Кальміуському районі м. Маріуполя, керував автомобілем «Opel Vektra» реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі. Від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням технічного приладу «Драгер Alkotest» відмовився в присутності двох свідків.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 липня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 постанову суду просить змінити в частині застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Апелянт вважає, що суд першої інстанції при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не повністю дотримався вимог загальних правил накладення стягнення, передбачених ст.33 КУпАП, оскільки воно є явно несправедливим через його суворість.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, про час та місце розгляду його апеляційної скарги повідомлявся у відповідності до вимог ст.277-2 КУпАП шляхом надсилання судової повістки за місцем його проживання за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення та вказаною ним самим в апеляційній скарзі. Разом з тим судові повістки були повернуті до суду за закінченням строку зберігання з відміткою поштового відділення, дані про номер телефону в матеріалах справи відсутні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3), відеозапис з місця вчинення правопорушення, висновок КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» № 265 від 10 червня 2017 року (а.с.4), згідно результату якого ОСОБА_3 знаходиться в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Не оспорював своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і сам ОСОБА_3 під час розгляду справи суддею місцевого суду.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3, всупереч доводів, викладених в апеляційній скарзі, призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого і майнового стану.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 про незастосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не ґрунтуються на законі. Санкція ч.1 ст.130 КУпАП носить імперативний, тобто обов'язковий безальтернативний характер. За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, для водіїв передбачене застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з обов'язковим позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таким чином, під час застосування до ОСОБА_3 виду та розміру адміністративного стягнення, суддею місцевого суду були неухильно дотримані зазначені вимоги закону.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 липня 2017 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області О.В.Демяносов