24.10.2017 Провадження № 3/331/1265/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працює, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Володарського, 23

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2017 року о 20.42 годин у Запорізькій області с. Наталівка в районі сільської ради водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: концентрація алкоголю в крові складала 0.38 промілле, що перевищує допустиму норму, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 пояснив, що він перебував на лікування у зв»язку із захворюванням серця та часто вживав ліки, які містять у собі етанол. У той вечір йому необхідно було загнати автомобіль до двору свого будинку, він майже не керував транспортним засобом, а лише перепаркував його на інше місце. Вважає себе не винним у даному правопорушенні.

Суддя, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Частиною першою 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з чеку прибору Драгер, який використовувався під час проведення обстеження ОСОБА_1, на яке він дав свою добровільну згоду, має результат 0.38 проміле, що перевищує гранично допустиму норму. При цьому суд зазначає, що чек до прибору Драгер має всі реквізити, передбачені для заповнення особою, яка проводить обстеження (місце проведення, прізвища осіб, підписи учасників, температуру повітря, дату проведення огляду тощо).

Розділом другим Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів. Згідно п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя). Пункт 9 розділу 2 Інстукції передбачає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 був згоден із результатами огляду, про що свідчить його власноручний підпис та не скористався своїм правом перевірити достовірність результатів огляду у медичному закладі. Крім того, суд зауважує, що актом огляду, окрім результату газоаналізатору, зазначено, що у водія ОСОБА_1 виявлено запах алкоголю з порожнини рота, що є ознаками алкогольного сп»яніння відповідно до п.3 розділу 1 інструкції, та свідчать про перебування водія у стані алкогольного сп»яніння під час керування транспортним засобом.

Доводи правопорушника про те, що він вживає лікарські засоби (корвалол), які містять у собі спирт, що і дало позитивний результат газоаналізатора, суд оцінює критично, оскільки діючим законодавством встановлена гранично допустима норма етанолу у крові, яка складає 0,2 проміле, усі інші показники є перевищенням цієї норми та свідчать про перебування особи у стані алкогольного сп»яніння. Крім того, суд зауважує, що правопорушник не скористався своїм правом перевірити достовірність результату газоаналізатора у медичному закладі у передбаченому законом порядку, про вживання лікарських засобів працівникам поліції не зазначав, тому його пояснення у судовому засіданні розцінюється судом як спосіб уникнути адміністративної відповідальності.

Таким чином, оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, враховуючи, що притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров'я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та він підлягає накладенню адміністративного стягнення.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) на р/р 0001 одержувач ГУК у Запорізькій області банк ГУДКСУ у Запорізькій області МФО 813015 код класифікації доходів 21081300 із позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень, на р/р 0001, одержувач коштів ГУК у м. Києві, , банк ГУДКСУ у м. Києві, код банку 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106.

У разі несплати судового збору у добровільному порядку правопорушником, судовий збір стягується примусово, на р/р 0001, одержувач коштів ГУК у м. Києві, , банк ГУДКСУ у м. Києві, код банку 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч.5 ст. 7, ч.1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова