Справа №463/4182/17
Провадження №3/463/1671/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року суддя Личаківського районного суду м. Львова - Шеремета Г.І., розглянувши матеріали УПП у м.Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, студента НУ «Львівська Політехніка», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч.5 ст.121,ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 01.08.2017 року о 03 год. 45 хв. у м.Львові на вул.Мучна, 14 керував мопедом марки «Honda GJORNO», номер кузова НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння та не був пристебнутий шоломом безпеки, чим порушив вимоги п.п.2.9.а, 2.3.г Правил дорожнього руху.

Правопорушник на судовий розгляд справи з'явився, вину у вчиненому не визнав.

Оглянувши матеріали адміністративної справи та дослідивши обставини справи, вважаю, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід відмовити за недоведеністю факту вчинення правопорушення виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи така постановою судді Личаківського районного суду м.Львова від 07.08.2017 року скеровувалась для дооформлення, а саме: для виконання вимог ст.ст.256,268 КУпАП, а також вимог щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо неповнолітнього в присутності його законного представника. Оскільки, у відповідності до окремої думки, висловленої суддями Верховного Суду України в постанові від 24.07.2015 року у справі 5-7кс15, до відносин у справах про адміністративне правопорушення можуть бути застосовані норми КПК, виходячи із загальних засад кримінального провадження (ст..7 КПК України) та ст..9 КПК «Законність» і рішення суду у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, де «Суд зазначає, що Уряд визнав карну кримінально-правову суть Кодексу про адміністративні правопорушення та його карний кримінально-правовий характер» (п.17, п.21). Згідно положень ч.1 ст.44 КПК України, якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній, то до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник. У відповідності до положень ч.1 ст.242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками свої малолітніх та неповнолітніх дітей.

Незважаючи на вищезазначене, постанова суду залишились без виконання та справу було скеровано на адресу суду без виконання її вимог.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Законодавством закріплено чотири обов'язкових властивостей доказу, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності яких в сукупності, останній може бути врахований судом на підтвердження або спростування тих чи інших обставин справи, в тому числі підтверджувати факт вчинення особою інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищенаведене та з врахуванням того, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього та інші документи було складено не у присутності його законно представника, що є грубим порушенням його прав, суд вважає їх недопустимими доказами у справі, тобто такими, що отримані з порушенням встановленої законом процедури по збиранню доказів, а також враховуючи те, що УПП у м.Львові ДПП невиконано вимог постанови щодо дооформлення адміністративного матеріалу, а відтак проігноровано закріплений ст..251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів, тому суд вважає, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121,ч.1 ст.130 КУпАП слід відмовити за недоведеністю його вини, провадження по справі - закрити.

Керуючись ст. 33, п. 1 ст. 247, ст. 121,130, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121,ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити. Провадження по справі - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Шеремета Г. І.