Справа № 203/2880/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у м.Дніпрі, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в ПАТ «Укрсоцбанк»,

проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_3

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №233031, складеного відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст.130 КУпАП, за фактом порушення п.2.5 ПДР України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.130 КУпАП відповідальність за ч.1 вказаної статті настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частинами 1,2,3 ст.266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцей-ським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.3 Порядку огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транс-портного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

Аналогічний порядок огляду визначений і в п.п.6,7 Розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВД та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Відповідно до закріпленого ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою та не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «ОСОБА_2 де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.12.1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати яки вимогам достатності, так і переконливості.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер КУпАП (п.21 рішення).

Крім того, Конституційний суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до закріпленого ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою та не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, 29.07.2017 року о 06-25 г. в м.Дніпро по пр.О.Поля,137, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та від проходження огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що дійсно 29.07.2017 року о 06-25 г. в м.Дніпро по пр.О.Поля,137, під час керування автомобілем НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції, які повідомили його, що в нього є ознаки алкогольного спяніння та запропонували проїхати до медичного закладу для проведення огляду. Він спочатку відмовився, оскільки віз свого родича на автовокзал та поспішали на автобус. Потім проконсультувавшись із знайомим по телефону, погодився пройти огляд, однак працівник поліції повідомив, що він вже почав складати протокол та відмовив йому в проведені огляду у передбаченому законом порядку. При цьому, ОСОБА_1 посилався на відсутність підстав для його зупинки, безпідставну відмову в проходженні огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, безпідставність звинувачення у передуванні в стані алкогольного спяніння.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 зазначив, що 29.07.2017 року в ранці брат його сестри ОСОБА_1 на автомобілі НОМЕР_1 віз його на автовокзал, під час чого вони були зупинені працівниками поліції, які повідомили ОСОБА_1, що він начебто перебуває в стані алкогольного спяніння. ОСОБА_1 вказаний факт заперечував та він в нього будь-яких ознак алкогольного спяніння не бачив. Подальша розмова останнього з працівниками поліції відбувалась поза межами автомобіля та він її не чув, оскільки весь час залишався в автомобілі.

Будучі допитаним в якості свідка ОСОБА_3, який запрошувався працівниками поліції для засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, пояснив, що дійсно 29.07.2017 року працівники поліції запросили його засвідчити факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. В його присутності останній відмовився проїхати до медичного закладу. Пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу працівниками поліції водію не пропонувалось. Ознак спяніння у ОСОБА_1 він не бачив.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Таким чином, з пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не вбачається факт перебуван-ня водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, як це відображено в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті працівника поліції.

Згідно наданого ОСОБА_1 висновку лікаря КЗ «ДНД» ДОР вбачається, що за наслідками проведеного огляду в той же день 29.07.2017 року о 08-55 г., тобто трохи більше ніж через дві години після зупинки та складання протоколу, ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Свідком ОСОБА_5 підтверджено пояснення ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не пропонувалось останньому пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, а відразу пропонувалось проїхати до медичного закладу.

Вказаний факт свідчить про порушення працівниками поліції порядку огляду, встановленого ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП та п.п.6,7 зазначених вище Інструкції та Порядку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вважаючи, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння, працівники поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до ч.1 ст.265-2, ч.1 ст.266 КУпАП питання про тимчасове затримання транспортного засобу не вирішували та останнього від керування транспортним засобом не відсторонювали.

Таким чином, встановлені під час розгляду справи фактичні обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних приладів; не дотримання працівниками поліції вимог ст.ст.265-2,266 КУпАП та п.п.6,7 Порядку та Інструкції, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак обєктивної та субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та виключають його відповідальність за вказаною статтею.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9,130,245,251,256,280,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Ю.Казак

Постанова набрала чинності ___________ 201__ року.