Провадження №3/263/1870/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Шевченко Ольга Анатоліївна розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 017054 від 25.06.2017 року, ОСОБА_1 25.06.2017 року о 19 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом BMW, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Маріуполі по вул. Б.Морська, 57 з явними ознаками наркотичногоспяніння (відсутність слини, неприродна блідість, підвищена жвавість, відсутня реакція зірниці ока на світло). Від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному не визнав.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

У судові засідання неодноразово викликались свідки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення,а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак вони у судові засіданні не зявлялись, а також викликався свідок ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні надав письмові пояснення. Зазначивши, що 25.06.2017 року о 19год. 50хв. в м. Маріуполі по вул. Б. Морська, біля будинку №57 він їхав як пасажир в автомобілі НОМЕР_2 під керуванням його знайомого ОСОБА_1 Їх зупинили озброєні люди у військовій формі, яки назвались поліцією, при цьому вони не зазначили а ні причину зупинки, а ні своїх прізвищ, посад та званій. ОСОБА_1 намагався у них дізнатись причину зупинки та назвати свої прізвища, а також швидше відпустити їх, оскільки вони спізнювались на зустріч. Поліцейських чомусь така правомірна та правильна поведінка ОСОБА_1 смутила та вони безпідставно почали погрожувати йому неприємностями, які вони можуть йому причинити, вимагали, щоб він та всі вони мовчали, та тримати їх будуть стільки, скільки бажають та нікуди ОСОБА_1 ні поїде без їх дозволу. В ході подальшої перевірки документів та повного огляду автомобіля поліцейські не знайшли ніяких порушень і це їх ще більше розлютило, оскільки було видно, що вони бажають у будь-який спосіб наказати ОСОБА_1 Для цього поліцейські почали безпідставно звинувачувати ОСОБА_1, що у нього маються ознаки наркотичного спяніння, хоча їх не було. Зауважив, що ОСОБА_1 в момент зупинки знаходився у своєму звичайному стані, ніякої неадекватності в його поведінки не було, як і не було не природної блідості. Вважає, що всі його так звані ознаки наркотичного спяніння були видумані поліцейськими, щоб у такий спосіб покарати ОСОБА_1 Те, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 поїхати у наркологічний диспансер, він не чув. Свідків на місці події він не бачив. Вважає, що поліцейські і не збирались везти ОСОБА_1 на медогляд, так як вони бачили, що він обєктивно тверезий, але щоб покарати його, вони склали протокол про відмову от медичного огляду.

У судове засідання викликався лікар нарколог КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» ОСОБА_5, яка надала копію заяви ОСОБА_1 від 26.06.2017 року, в якій ОСОБА_1 просив провести огляд з метою встановлення стану спяніння у звязку з конфліктною ситуацією з працівниками поліції, після якої він був незаконно звинувачений в керуванні транспортним засобом в неадекватному стані , а також висновок медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння. Також вона пояснила, що швидше за все з організму виводяться наркотичні речовини, які були введені в організм шляхом ін'єкції. Однак, при огляді ОСОБА_1 слідів від уколів не виявлено. Решта наркотичних речовин можна виявити протягом 2-х діб і більше. Тому можна стверджувати, що 25.06.2017 року ОСОБА_1 у стані наркотичного спяніння не перебував.

Як вбачається з висновку медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 26.06.2017 року, у ОСОБА_1 річ читка, запаху спиртного з порожнини рота не має.

Згідно з результатами хіміко-токсилогічного дослідження біологічних середовищ в організмі людини на якісну наявність наркотичних та психотропних речовин від 27.06.2017 року, вбачається, що збір біологічних середовищ у ОСОБА_1 було 26.06.2017 року о 17:00годині, та в сечі наркотичних речовин не знайдено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки,відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що достатніх доказів, які беззаперечно підтверджують, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, не надано. Факт, що він дійсно керував транспортним засобом в наркотичному стані і саме під час руху було зафіксовано правопорушення, належними і допустимим доказами не підтверджений, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 247 п.1, 252 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя О.А.Шевченко