Справа № 460/1669/17 Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 33/783/922/17 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 липня 2017 року,

встановив:

цією постановою, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, працюючого на посаді водія ТзОВ «Міра і К», проживаючого в АДРЕСА_1,

передбаченої ст.124 та ст.122-4 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови судді, 07 квітня 2017 року, о 18 годині 05 хвилин, в місті Львові на вулиці Городоцька, 63, водій ОСОБА_2 керуючи автобусом марки «І-VAN А07», реєстраційний номер НОМЕР_1, був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «NISSAN TIIDA 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що спричинило пошкодження транспортного засобу, після чого водій ОСОБА_2, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не дочекавшись працівників поліції, вчинивши адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Вказаною постановою суд першої інстанції безпідставно визнав відсутність події і складу правопорушення, оскільки з матеріалів справи, дійних обставин що виникли при вчиненні ДТП вбачається, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП.

В постанові суддя не вказав з яких мотивів він не взяв до уваги обставин справи, відображені у протоколах про адміністративні правопорушення, поясненнях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Крім цього не дослідив та не дав належної оцінки наявним у справі відеоматеріалам по факту ДТП, яка мала місце 07.04.2017 року о 18:05 год. в м.Львові по вул.Городоцькій, 63 за участю транспортного засобу «NISSAN TIIDA 1.6» н.з. НОМЕР_5 та транспортного засобу «I-VAN А07АІ-23» н.з. НОМЕР_4.

Також вважає, що пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки, в матеріалах справ відсутні докази того, що вказані особи 07.04.2017 року дійсно здійснювали поїздку маршрутним таксі під керуванням ОСОБА_2.

Пояснення свідка ОСОБА_10 взагалі не можуть бути доказом у даній справі, оскільки, як вбачається з інформації розміщеної на порталі «Судова влада України», вона є особою, яка притягається до відповідальності у цій справі.

Вказані обставини поряд з іншими унеможливили прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому вважає, що при наявності беззаперечних доказів вини ОСОБА_2 суд повинен був визнати його винним у порушенні ПДР.

Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_4 яка підтримала апеляційну скаргу та просить таку задоволити, пояснення ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3, які заперечили доводи апеляційної скарги та наполягали на залишенні постанови місцевого суду без зміни, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду цієї вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_2 не дотримався. Тому постанова підлягає скасуванню з постановленням нової постанови апеляційним судом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, щодо ОСОБА_2, мотивувавши своє рішення тим, що в матеріалах справи відсутні конкретні докази, які підтверджують порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду та пошкодження автомобіля «NISSAN TIIDA 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_3 та залишення ним дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний.

Однак такий висновок частково суперечить фактичним обставинам дорожньої події.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 200603 від 14.04.2017 року вбачається, що 07 квітня 2017 року, о 18 годині 05 хвилин, в місті Львові на вулиці Городоцька, 63, водій ОСОБА_2 керуючи автобусом марки «І-VAN А07», реєстраційний номер НОМЕР_1, був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «NISSAN TIIDA 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що спричинило пошкодження транспортного засобу, після чого водій ОСОБА_2, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не дочекавшись працівників поліції, вчинивши адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

При цьому відповідальність за ст. 124 КУпАП настає лише у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило, зокрема, пошкодження транспортних засобів.

Із відеозапису з місця події (а.с.15), який судом першої інстанції не взято до уваги вбачається, що автобус білого кольору розпочав маневр ліворуч швидше за автомобіль «NISSAN TIIDA», який був припаркований на лівій стороні вулиці. В такій дорожній ситуації водій автомобіля «NISSAN TIIDA», маючи намір розпочинати рух та здійснювати маневр перестроювання, на виконання вимог п.10.1 ПДР, повинен був переконатися що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чого не було зроблено. Як наслідок, зіткнення між вказаними транспортними засобами відбулось на смузі руху, на яку вже перестроївся автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2

Покликання в протоколі на порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху України, на думку апеляційного суду, в даній дорожній пригоді є безпідставним.

Тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції з приводу закриття провадження у справі за ст.124 КУпАП, оскільки в матеріалах справи та досліджених доказах під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних на підтвердження порушення ОСОБА_2 п.10.3 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду 24.10.2017 року працівник поліції ОСОБА_11, який оформив протоколи про адміністративне правопорушення серії БР №200603 і № 200604 та здійснював заходи з пошуку водія автомобіля який був учасником ДТП 07 квітня 2017 року у м.Львові по вул.Городоцька, 63, ствердив, що проведеною перевіркою беззаперечно встановлено, що водієм автобуса білого кольору «I-VAN А07АІ-23» н.з. НОМЕР_4 був саме ОСОБА_2 Його показання в цій частині підтверджуються також показаннями свідків та іншими доказами, що зібрані по справі.

Таким чином ОСОБА_2 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої безпосередньо був причетний, а тому в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. При цьому висновок суду першої інстанції про відсутність в його діях цього складу адміністративного правопорушення, зроблений без врахування всіх обставин справи.

Тому постанова суду в цій частині є незаконною та підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню. Постановою апеляційного суду ОСОБА_2 слід визнати винним у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП.

З врахуванням наведеного доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтями 124 та 122-4 КУпАП є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, лише в частині вимог щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Однак, оскільки на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі щодо ОСОБА_2, відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, слід закрити.

Керуючись ст.ст.38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволити частково.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 липня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрити: за ст.124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, за ст.122-4 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.В.Ревер