Справа 362/6105/17
Провадження 3/362/1685/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2017 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника Центрального управління Військової служби правопорядку по м. Києву і Київській області військового коменданта (м.Київ) генерал-майора В.М.Плахтія, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учасника бойових дій посвідчення серії НОМЕР_1 , командира 2 навчального взводу 1 навчальної роти військової частини НОМЕР_2 ,старшини, за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, зокрема протокол №15 від 17.11.2017 р. про притягнення старшини ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 3 ст. 172-20 КУпАП на ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, за наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення №15 від 17.11.2017 р., старшина ОСОБА_1 16.11.2017 р. на території військової частини НОМЕР_2 , м. Васильків Київської області, виконував обов`язки військової служби в стані наркотичного сп`яніння в умовах особливого періоду, що підтверджується протоколом медичного освідчення для встановлення факту споживання алкоголю та стану сп`яніння (наркотичними та іншими психотропними речовинами) від 17.11.2017 р., чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом вимог ст. 245 КпАП України завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Так, диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП зазначає:дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Тобто кваліфікуючою ознакою ч.3 ст. 172-20 КУпАП є повторність вчиненого правопорушення, що передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП, або вчинення такого правопорушення в умовах особливого періоду.

Разом з тим, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 саме за ч.3 ст. 172 КУпАП, до матеріалів справи не додано доказів щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому дій в умовах особливого періоду.

При цьому, щодо визначення поняття «Особливого періоду» слід зазначити наступне.

Визначення «особливого періоду» міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII, у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, дія особливого періоду, обмежується строками, встановленими для проведення мобілізації, або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей, що на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення, було оголошено мобілізацію, і діяв відповідний Указ Прездента.

Враховуючи вищезазначене, а також відсутність в матеріалах справи доказів щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому дій в умовах особливого періоду, суд прийшов до висновку про необхідність перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 3 ст. 172-20 КУпАП на ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом № 15 про військове адміністративне правопорушення від 17.11.2017 р., протоколом медичного освідчення для встановлення факту споживання алкоголю та стану сп`яніння (наркотичними та іншими психотропними речовинами) від 17.11.2017 р., поясненнями та іншими матеріалами справи.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст. 172-20 КУпАП, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумім доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

На підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору як учасника бойових дій.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст. 172-20, ст. ст. 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Строк пред`явлення документа до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Л.М.Кравченко