Провадження № 3/761/6741/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, при секретарі Савченко Т.В., за участю прокурора Дяченка В.П., особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ОСОБА_1, захисника Богатиренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої на посаді начальника відділу співробітництва з міжнародними організаціями та МФО Департаменту міжнародного співробітництва Міністерства інфраструктури України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 135 від 05 вересня 2017 року, ОСОБА_1, будучи суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», державним службовцем категорії «Б» та обіймаючи посаду начальника відділу співробітництва з міжнародними організаціями та МФО Департаменту міжнародного співробітництва Міністерства інфраструктури України, порушила вимоги частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 958/29088 від 15 липня 2016 року, зі змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18 серпня 2016 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за № 1153/29283 від 19 серпня 2016 року, а саме: несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що станом на момент подання відповідної декларації (29 квітня 2017 року) їй не було відомо про те, що, обіймаючи посаду начальника відділу співробітництва з міжнародними організаціями та МФО Департаменту міжнародного співробітництва Міністерства інфраструктури України, який не має статусу саме самостійного структурного підрозділу центрального органу виконавчої влади, оскільки підпорядкований Департаменту міжнародного співробітництва, вона є державним службовцем категорії «Б» та зобов'язана подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік до 01 квітня 2017 року, а не до 01 травня 2017 року.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора Дяченка В.П., Бабій О.С. та її захисника Богатиренко О.В., суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП визначено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є адміністративним правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про державну службу» визначено, що посади державної служби в державних органах поділяються на категорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень і необхідних для їх виконання кваліфікації та професійної компетентності державних службовців.

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 6 Закону України «Про державну службу» до категорії «Б» належать, серед іншого, посади керівники структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника відділу співробітництва з міжнародними організаціями та МФО Департаменту міжнародного співробітництва Міністерства інфраструктури України, тобто структурного підрозділу центрального органу виконавчої влади, є державним службовцем категорії «Б» та суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу й на лист Заступника Міністра інфраструктури України ОСОБА_3 вих. № 8128/10/10-17 від 17 серпня 2017 року, з якого вбачається, що посада начальника відділу, яку обіймає ОСОБА_1, належить до категорії «Б» посад державної служби.

У свою чергу, положенням частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_1, станом на 01 січня 2017 року, будучи державним службовцем категорії «Б», тобто суб'єктом декларування, який зобов'язаний не вперше подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повинна була подати щорічну декларацію за 2016 рік саме до 01 квітня 2017 року. Однак, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2016 рік до системи подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, лише 29 квітня 2017 року.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, у зв'язку з чим вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в межах санкції зазначеної статті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 172-6, 283-285, 287-291 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП (протокол № 135 від 05 вересня 2017 року).

Застосувати до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Мартинов Є.О.