ПОСТАНОВА

"20" жовтня 2017 р. Справа № 414/466/15-п

Провадження № 3-в/414/21/2017

Суддя Кремінського районного суду в Луганській області ОСОБА_1, розглянувши подання начальника Кремінського ВП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_2 про вирішення питання, повязаного з виконання постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 2 КУпАП стосовно ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2017 року начальник Кремінського ВП ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_2 звернувся з поданням про вирішення питання, повязаного з виконання постанови Кремінського районного суду Луганської області від 25 березня 2015 року стосовно ОСОБА_3, посилаючись на те, що на протязі більше двох років прийнятими заходами не вдалося виконати постанову про адміністративний арешт стосовно ОСОБА_3, оскільки останній відсутній за місцем мешкання та його місцезнаходження не відоме. Просив вирішити питання щодо виконання, посилаючись на аналогію закону та припинити виконання постанови суду від 25 березня 2015 року.

Суддя, дослідивши матеріали подання, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 березня 2015 року суддею Креміського районного суду Луганської області було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 130 ч. 2 КУпАП України до адміністративного стягнення у вигляді 10 діб арешту (а.с. 9).

Постанова була звернута до виконання - направлена до Кремінського ВП ГУНП Луганської області 30 березня 2015 року, тобто в строк для виконання вказаної категорії постанов (а.с. 12). В матеріалах міститься постанова про закінчення виконавчого провадження стосовно ОСОБА_3, згідно якої судовий збір ОСОБА_3 сплачено.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 38 ч. 2, 39 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті; якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Кодекс України про адміністративні правопорушенняч не містить посилання про застосування строків давності судового рішення про адміністративну відповідальність, але, аналізуючи чинне законодавство, зокрема ст. 80 КК України, згідно якої передбачений дворічний строк для виконання покарання за нетяжкі злочини, суд приходить до висновку, що вказане питання відноситься до компетенції Кремінського районного суду Луганської області з огляду на положення статті 304 КУпАП.

Суддя вважає, що безстроковість виконання постанов про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується Європейським судом з прав людини (ЄСПЛ) при оцінці порушень державами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як відомо, ЄСПЛ за певних умов поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Прикладом такого застосування може слугувати справа «Лучанінова проти України», в якій ЄСПЛ за скаргою заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, розцінив це правопорушення як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке було порушено, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Щодо вказаної безстроковості виконання постанов по справі про адміністративне правопорушення сказано і в рішенні Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, згідно якої КСУ тлумачить принцип правової визначеності таким чином, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями.

Крім того, необмежений строк виконання своєчасно надісланої постанови про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам - членам стосовно адміністративних санкцій. Зокрема, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобовязаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Отже, постанова про справі про адміністративне правопорушення прийнята в межах компетенції Кремінського районного суду Луганської області, правопорушник повідомлений про час та місце розгляду вказаної справи, своєчасно надіслана на виконання до органу Кремінського ВП ГУНП в Луганській області. Через обєктивні причини постанова №3/414/73/2015 від 25 березня 2015 року, а саме через відсутність інформації про місцезнаходження порушника, не виконана по теперішній час. Таким чином, суддя приходить до висновку, що виконання зазначеної постанови слід припинити.

На підставі викладеного, ст. 80 КК України, керуючись ст.ст. 38, 39, 299, 300, 303, 304, 326 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Кремінського ВП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_2 про вирішення питання, повязаного з виконання постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 2 КУпАП стосовно ОСОБА_3 задовольнити.

Припинити виконання постанови Кремінського районного суду Луганської області від 25 березня 2015 року № 3/414/73/2015 (ЄУН 414/466/15-п) про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її ухвалення.

Суддя І.Г. Безкровний