Справа № 161/8520/17
Номер провадження: 3/161/3151/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Луцьк 15 серпня 2017 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Квятковський М.С., в порядку підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, -

- за ч.1 ст.130; ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області, як зазначено після доопрацювання, надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП, ОСОБА_1.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області, від 01.08.2017 року про усунення недоліків, залишилась невиконаною.

Так, посадовими особами інспекторами роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ДПП: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не вжито жодних заходів для усунення вказаних недоліків, а формально зроблено відписку у виді повідомлення та рапорту, про розяснення суду обставин складання протоколів, які на думку суду є голослівними, оскільки матеріалами справи не підтверджуються.

Зокрема, до матеріалів справи, які були надіслані на доопрацювання, судом долучено заперечення ОСОБА_1, у якому останній чітко зазначив, що потребує послуг перекладача, оскільки не володіє українською мовою, що поміж іншого слугувало причиною прийняття рішення про повернення матеріалів справи.

Однак, свідомо ігноруючи таку законну вимогу ОСОБА_1, посадові особи, при доопрацюванні матеріалів справи, не забезпечили його права на перекладача, чим порушили вимоги, передбаченіст.268 КУпАП.

Натомість, у долученому до матеріалів справи повідомленні, посадова особа пояснює дії працівників поліції тим, що на його думку при спілкуванні з працівниками поліції, водій ОСОБА_1, розумів українську мову, а тому прийшов до висновку, що той послуг перекладача не потребує.

Такий висновок - є хибним, так як відповідно до офіційного тлумачення Конституційним Судом України положень ст.10 Конституції України (справа про застосування української мови), від 14.12.1999 року, «українська мова як державна є обовязковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування».

В жодному випадку, недопустимо вести процес на іноземній мові, а тому документи, відповідно до встановленого законом порядку, вручаються особам, які беруть участь у справі, в перекладі на їх рідну мову або на іншу мову якою вони володіють.

З урахуванням такого тлумачення, якщо одна із осіб, які беруть участь у справі, не володіє українською мовою, але розуміє її, а володіє до прикладу російською, то до справи обовязково потрібно залучати перекладача.

У разі, якщо такій особі не забезпечено перекладача, буде порушено конституційний принцип судочинства.

Як обєктивно убачається зі змісту письмового пояснення ОСОБА_1, він не володіє українською мовою.

Таким чином, при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 посадовими особами поліції, слід було залучити перекладача, забезпечивши законні права ОСОБА_1.

Приймаючи до уваги повідомлення ОСОБА_2 про те, що працівникам поліції при складанні протоколів такі обставини відомі не були, суд вмотивованою постановою, направив справу для доопрацювання.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення є безпосереднім обєктом судового розгляду і не може бути підмінений іншими матеріалами справи, а тому у разі визнання його неналежним та недопустимим доказом, суд позбавлений можливості, відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП притягнути порушника до адміністративної відповідальності, а тому і направив справу для доопрацювання, як про це зазначає Постанова Пленуму Верховного Суду України за №14, від 23.12.2005 року, якою визнано правильною практику судів які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без дотримання вимог, передбачених ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Разом з тим, суд визнає правильним посилання ОСОБА_2 на норми, передбачені ст.268 КУпАП про те, що при розгляді справи, особа яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема має право користуватись послугами перекладача, однак зазначаю, що така особа також має право подати зауваження щодо змісту протоколу, що при оформлені матеріалів справи, дотримано не було, оскільки відомості до нього були внесені мовою якою не володіє ОСОБА_1 (хоча можливо і її розуміє див. розяснення КСУ, від 14.12.1999 р., справа про застосування української мови).

Таким чином, враховуючи, що постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області, від 01.08.2017 року, про направлення справи для доопрацювання, виконана не була, суд приходить до висновку про повторне повернення справи для доопрацювання.

Звертаю увагу посадових осіб:

На положення ст.129-1 Конституції України, згідно яких Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У разі повторно невжиття заходів для виконання рішення суду постанови про направлення справи для доопрацювання, суд буде змушений відповідно реагувати, як це вимагає Закон.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 221, 245, 251, 268, 278, 280 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130; ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_1, повернути до Управління патрульної поліції у м. Луцьку, для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: М.С. Квятковський