Справа № 748/2087/17 Головуючий у 1 інстанції Криворученко Д. П.
Провадження № 33/795/421/2017
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2017 року місто Чернігів
Апеляційний суд Чернігівської області у складі:
судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П.,
з участю особи, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2017 року.
Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любар Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням стягнення у виді штрафу у сумі 2550 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.
Місцевим судом останнього визнано винуватим в тому, що він, будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), з 27 травня 2017 року по даний час, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), в порушення вимог ст.ст.11,16,58,59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п.4,23 Розділу ІІ «Інструкції про надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні, корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України», в умовах особливого періоду вчинив недбале ставлення до військової служби на території військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, знаючи про факт самовільного залишення місця служби ОСОБА_2 та відсутність його на службі понад 10 діб, з 21 липня 2017 року по даний час, не повідомив про факт вчинення підлеглим військовослужбовцем ОСОБА_2 кримінального правопорушення до військової прокуратури Чернігівського гарнізону. Лютик О.Б. своїми діями вчинив адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі, звільнити від сплати судового збору. Вважає, що постанова районного суду не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи. Вказує, що виконуючи обов`язки на посаді командира військової частини не мав реальної можливості проявити ставлення до своїх обов`язків, тому не можна говорити про те, що воно було не сумлінним, були порушені його права на належний судовий захист, оскільки не було вручено другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, суд не перевірив правильність складання протоколу. Зазначає, що не завжди є фізична можливість прослідкувати за всіма справами, які відбуваються в пункті постійної дислокації та в районі виконання завдань військової частини.
З матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 , доводів апеляційної скарги, вбачається, що вона не обгрунтована.
Відповідно до ст. 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир військової частини є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини.
Згідно ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у випадку вчинення підлеглим військовослужбовцем кримінального чи корупційного правопорушення командир військової частини зобов`язаний негайно повідомити про це відповідному прокурору.
У відповідності з п.п. 4,23 Розділу ІІ «Інструкції про надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні та військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України №338 від 28.07.2016 року, у разі скоєння підлеглим військовослужбовцем кримінального правопорушення командир (начальник) військової частини протягом робочого дня письмово повідомляє про це керівника органу досудового розслідування в межах діяльності якого дислокована військова частина. Ці обставини ОСОБА_1 не оспорює.
Встановлено, що військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_2 10.07.2017р. самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 та був незаконно відсутнім на службі до 27.07.2017р., тобто понад 10 діб.
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 його вина у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 33 від 10.08.2017р., який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з джерел доказів; витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 27.05.2017 року №118; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; рапортом ОСОБА_3 ; витягом з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2017 року № 9; витягом з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 від 18.07.2017 року № 89; витягом з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 від 27.07.2017 року № 24; витягом з кримінального провадження № 42.017.270.320.000.084 від 03.08.2017 р.; витягом з журналу реєстрації вихідних документі військової частини НОМЕР_2 ; витягом з книги № 49 обліку документів, як надійшли факсимільним (електронним) зв`язком військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України; витягом з книги №16 т.2 обліку вхідної кореспонденції, військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України.
Місцевим судом не допущено порушень законодавства, які були б підставою для зміни чи скасування його постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В :
Залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2017 року щодо нього без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. П. Баглай