П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2017 Справа №607/10414/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Братасюка В.М., секретаря судового засідання Бігун О.І.

за участі прокурора Вікарука Ю.Ю.,

особи, котра притягується до відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2

розглянувши матеріали адміністративної справи, котрі надійшли від Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Тернопільській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, депутата Тернопільської міської ради, працюючого на посаді головного лікаря Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні,

за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Із змісту протоколу №0900073, складеного 17.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 будучи суб'єктом, на якого поширюються вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення встановленого законом десятиденного строку, несвоєчасно, без поважних причин, повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, з моменту придбання майна, вартість якого на день реєстрації права власності становила 593900 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 80 000 гривень, встановлених на 1 січня відповідного року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1, пояснивши, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Захисником ОСОБА_2 подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, вважає, що граничний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП закінчився, а тому немає підстав для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 25.07.2017року старший оперуповноважений в ОВС УЗЕ в Тернопільській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_3 подав рапорт на імя Начальника Управління захисту економіки в Тернопільській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_4, відповідно до якого зазначив, що в ході проведення перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства субєктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» було виявлено порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону України зі сторони Головного лікаря Тернопільської міської ради комунальної дитячої лікарні ОСОБА_1, 10.11.1968р.н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, депутата 5 скликання Тернопільської міської ради від ВО «Батьківщина», який без поважних причин, в порушення вимог ч.2 ст. 172-6 КУпАП не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані щодо придбання ним 18.01.2017року у власність автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Також судом дослідженні матеріали справи: -витяг (скріншот) з офіційного сайту НАЗК https://рublic.nazk.gov.ua/declaration/96ее061с-66аd-4f31-ba01-fec4382902c1» щодо подання ОСОБА_1 17.03.2017року щорічної декларації за 2016 рік та подання 28.07.2017року повідомлення про суттєві міни у майновому стані https://рublic.nazk.gov.ua/declaration /4228003b-a368-49bf-9161-873258babl4a;

- копія електронної декларації ОСОБА_1 з сайту НАЗК за 2016 рік, відповідно до якої у субєкта декларування чи членів його сімї відсутні обєкти для декларування у розділі цінне рухоме майно транспортні засоби;

- копія електронного повідомленням ОСОБА_1 про суттєві зміни у його майновому стані, а саме набуття у власність 06.01.2017року автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 593900 грн.;

- довідка РСЦ МВС України № 31/19-4360 від 27.07.2017року, відповідно до якої за ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль «SUZUKI GRAND VITARA», 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, право власності на яке зареєстровано 18.01.2017року, вартість вказаного майна на дату набуття становила 593900 грн.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Матеріали справи надійшли на адресу суду 22.08.2017 року.

Разом з тим головуючому судді Братасюку В.М. матеріали було передано лише 31.10.2017 року, після задоволення самовідводу попереднього головуючого судді.

Як вбачається із досліджених матеріалів справи вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП було виявлено 25.07.2017 року, що стверджується рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС УЗЕ в Тернопільській області від 25.07.2017 року, скрін шотом сторінки з офіційного сайту НАЗК з вказівкою на дату 25.07.2017 року, та зверненням начальника ДЗЕ управління захисту економіки в Тернопільській області від 25.07.2017 року.

Отже уже станом на дату розподілу автоматизованою системою документообігу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріалів справи на розгляд головуючого судді В.М. ОСОБА_5, пройшло більше трьох місяців з дня виявлення правопорушення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

-вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

-закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня виявлення правопорушення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Закриття провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у звязку з закінченням строків є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а, в свою чергу, метою останньої є доведення вини.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є саме постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

На підтвердження наведеного суд вважає за необхідне зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, важається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Хоча приписи КУпАП не передбачють такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Таким чином, беручи до уваги те, що ч.2 ст.172-6 КпАП України передбачає відповідальність за вчинення корупційного правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді штрафу від ста до двохсот НМДГ, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти ЄСПЛ, притаманні кримінальному провадженню.

В рішенні «Пантелєєнко проти України» (заява N 11901/02 від 29 червня 2006 року) ЄСПЛ наголошує наступне «…практика Суду також встановлює, що принцип презумпції невинуватості порушується, коли судове рішення відносно особи, звинуваченої у вчиненні кримінального злочину, відображає думку про те, що вона винна без доведення її провини у відповідності до закону….. вирішення питання відносно невинуватості обвинуваченого можливе до тих пір, поки кримінальний процес не закінчується прийняттям обвинувального вироку ("Секаніна проти Австрії" зазначена вище, п. 30)

Керуючись статтями 38, 247 КУпАП, ст. статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяОСОБА_5