справа № 415/6602/17
провадження № 3/415/1468/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.17 м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, інвалідом не являється, одруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

06 жовтня 2017 року о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, влаштував сварку зі своєю падчеркою ОСОБА_2, в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим заподіяв шкоду психічному здоровю потерпілої, вчинивши насильство у сім'ї.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, визнав та пояснив, що 06 жовтня 2017 року о 13 годині 00 хвилин, дійсно за місцем спільного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, вчинив сварку зі своєю падчеркою ОСОБА_2, в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, з приводу чого співробітниками поліції відносно нього і було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, копію якого він отримав. У скоєному щиро розкаявся, свою провину усвідомив, зобовязався більш подібного не вчиняти, просив суд суворо його не наказувати, оскільки він вперше притягується до адміністративної відповідальності, зробив для себе належні висновки та на даний час вони помирилися.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. знайшла своє повне підтвердження та доведена у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у судовому засіданні, підтверджується змістом досліджених у судовому засіданні його письмових пояснень, наданих ним безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення (а.с.1, 5), висновком про результати розгляду звернення від гр. ОСОБА_2. від 17.10.2017 року (а.с. 2), змістом досліджених у судовому засіданні письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 (а.с.4).

Від потерпілої ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в якій вона просила справу провадженням у відношенні її вітчима ОСОБА_1 закрити, у звязку з тим, що вони з ним порозумілися і претензій до нього вона немає.

Відповідно до ст. З Конституції України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Сім'я, згідно з положеннями ст. З Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно п.1 ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю, за ці дії члени сім'ї, несуть кримінальну, адміністративну чи цивільно-правову відповідальність, згідно з положеннями статті 15 вищезазначеного закону.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він вчинив насильство у сімї, а саме: дії психологічного характеру, тобто насильство, пов'язане з діями одного члена родини на психіку іншого члену родини, в наслідок чого була завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 пенсіонер, інвалідом не являється, вперше притягується до адміністративної відповідальності, просив суд суворо його не наказувати, оскільки він зробив для себе належні висновки.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, помякшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини та щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Однак суд, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, приймаючи до уваги заяву потерпілої ОСОБА_2, в якій вона просила справу провадженням у відношенні її вітчима ОСОБА_1 закрити, у звязку з тим, що вони з ним порозумілись і претензій до нього вона немає та дані про ОСОБА_1, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав свою провину, щиро розкаявся, а також є підстави вважати, що він не буде допускати подібного надалі, вважає за можливим застосувати до останнього ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 173-2 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М.Старікова