Провадження № 33/792/464/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Вітюк І. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., з участю секретарів Яхієвої М.А., Бондара О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 11 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 11 серпня 2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого охоронцем на станції «Гречани»,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

За постановою суду, ОСОБА_1 24.05.2017 року о 00 год. 50 хв. в с. Ружичанка Хмельницького району по вулиці Центральній керував мотоблоком «Зубр» в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України.

В діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову місцевого суду скасувати, а справу щодо ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що суд першої інстанції розглянув справу без ретельного зясування обставин справи, не викликав і не опитав усіх очевидців події, не дав належної оцінки доказам, обмежившись лише посиланням на те, що вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи, а допущена неповнота, на думку захисника, є істотною і такою, що суттєво вплинула на правильність прийняття рішення у справі.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані з приводу отримання чи не отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, а мотоблок є лише знаряддям для механізації сільськогосподарських робіт та не передбачений для перевезення людей і (або) вантажу, а отже за визначенням Правил дорожнього руху не є транспортним засобом. Крім того управління мотоблоком не може розглядатись як керування транспортним засобом, оскільки він не призначений для руху автомобільними дорогами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин відповідають матеріалам справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 476107 від 24 травня 2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2221 від 24 травня 2017 року, письмовим поясненням правопорушника, в якому останній вказав, що керував мотоблоком «Зубр» з причепом.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що суб'єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є водії транспортних засобів та інші особи.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Беручи до уваги те, що відповідно до Закону України "Про Митний тариф України" від 19 вересня 2013 року №584-VII (група 87 Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання) термін "трактори" означає транспортні засоби, призначені головним чином для буксирування чи штовхання інших транспортних засобів, пристроїв і вантажів, незалежно від того, мають вони чи ні допоміжні пристосування, у поєднанні з основним застосуванням трактора, для перевезення інструментів, насіння, добрив тощо.

Митний тариф України є невід'ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Трактори, що керуються водієм, який іде поряд, ввозяться на митну територію України під власним кодом та класифікуються терміном «трактори» відповідно до групи 87 Закону України "Про Митний тариф України" від 19 вересня 2013 року №584-VII.

Тому з урахуванням наведеного, мотоблок є трактором, що керується водієм, належить до сільськогосподарської техніки, приводиться в рух з допомогою двигуна, призначений для встановлення на ньому спеціального обладнання чи механізмів, підлягає експлуатації, в тому числі і експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, це все вказує на те, що він належить до транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Тому однією із обов'язкових ознак особи - водія є наявність у нього посвідчення водія відповідної категорії.

Як встановлено під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 має посвідчення водія, а тому його дії обґрунтовано кваліфіковані судом першої інстанції за ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів захисника з приводу того, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки правопорушення, а тому він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, то апеляційний суд їх до уваги не приймає, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження та показань допитаного в апеляційному суді свідка ОСОБА_3, огляд на встановлення факту перебування в стані алкогольного спяніння правопорушника проводився в ХОНД, там же, після проведення огляду, і був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 Відповідно до Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ/МВС №1452/735 від 09.11.2015 року та згідно з розділом ІІІ вказаної Інструкції «Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів» присутність свідків під час проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя не вимагається, а тому, з огляду на їх відсутність, вони і не могли бути вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу, апеляційним судом не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 за вчинення даного правопорушення накладено у відповідності до вимог ст.ст.33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, повязаних з керуванням транспортними засобами у стані спяніння, вважаю, що таке адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 11 серпня 2017 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_4