ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у м. Маріуполі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 23.03.2017 року о 09 год. 40 хв. біля БП № 5 по вул. Запорізьке шосе в м. Маріуполі Донецької області, керував автомобілем ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, у стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами алкотесту «Драгер», проведеного у присутності двох свідків (від проходження огляду на стан спяніння в міському наркологічному диспансері м. Маріуполя відмовився), чим порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що того дня за кермом автомобілю перебував у тверезому стані, але при проходженні алкотесту знаходився під дією лікарських препаратів, прийнятих за призначенням працівників швидкої медичної допомоги.

Судом було оглянуто письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення Серії БР № 116621 від 23.03.2017 року, результат алкотесту «Драгер» від 23.03.2017 року, пояснення свідків, рапорт, відеодиск з записом правопорушення.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких ОСОБА_2 порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, суд критично розцінює показання ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останнім не було спростовано факткерування ним транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Одночасно, відповіддю на запит Станції швидкої медичної допомоги м. Маріуполь відокремленого структурного підрозділу комунальної лікувально-профілактичної установи "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" № 224 від 24.04.2017 року було встановлено, що бригадою швидкої медичної допомоги 23.03.2017 року ОСОБА_2 було надано допомогу, але судово-медична експертиза стосовно вмісту алкоголю, наркотичних, психотропних речовин, медичних препаратів в організмі останнього не проводилася.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність у судовому засіданні вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер вчиненого правопорушення, ступень провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і дані про його особу, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виглядіштрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому порядку. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десяти тисяч двохсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (ОСОБА_3. УК/Жовтнев. р-н/22030001 (Жовтневий районний суд м. Маріуполя), код ЕДРПОУ 37989721, банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, рахунок 0052, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Л.Г.Шатілова