АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Як встановив суддя, 09 жовтня 2016 року о 20 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Васильківській, 90, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Деу» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп'яніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду особи від 12 жовтня 2016 року водій ОСОБА_3 10 жовтня 2016 року о 00год. 50 хв. перебував у стані наркотичного сп'яніння, внаслідок вживання амфетаміну, чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 квітня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього. Також просив відкласти судовий розгляд його скарги до отримання рішення Київського Апеляційного Адміністративного суду про задоволення його скарги та визнання дій майора поліції ОСОБА_4 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення незаконними та дослідити нові докази, які не досліджувалися суддею

Справа № 33/796/1290/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Чередніченко Н.П.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

Голосіївського районного суду - викликати й допитати як свідків: лікаря лаборанта КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_6, поліцейських ОСОБА_7, ОСОБА_8, слідчого ОСОБА_13, слідчого ОСОБА_14, майора поліції ОСОБА_4, якого не було на місці події, але він склав протокол про те, що він сам не бачив і учасником чого не був, документування правопорушення ПДР не здійснював.

В обґрунтуваннях поданої апеляційної скарги вказує, що постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року винесена з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

При цьому вказує, що старший інспектор УПП майор поліції ОСОБА_4, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, 02 листопада 2016 року на місці події не був, і на ці його дії ним поданий адміністративний позов про визнання його дій незаконними та скасування протоколу про адміністративне правопорушення до Солом'янського районного суду м. Києва. 02 січня 2017 року вказаним судом було відмовлено у відкриті провадження за його скаргою, і тому 20.03.2017 року він подав апеляційну скаргу до Київського Апеляційного Адміністративного суду на ухвалу судді Солом'янського районного суду м. Києві від 27 січня 2017 року по справі № 760/1694/17, провадження №2-а 802/17.

До Голосіївського районного суду м. Києва 14.04.2017 року ним було подано письмове клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату до отримання рішення Апеляційного Адміністративного суду м. Києва, проте воно задоволено не було, свідки в судове засідання не викликались, чим були порушені його права.

Крім цього вказує, що 09.10.2016року, у 20 год. 50 хв в м. Києві по вул. Васильківській 90, ОСОБА_9, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_10, порушив пункти 2.36, 10.1 ПДР, не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував відповідно на її зміну, не переконався що це буде небезпечно і не створить перешкоду або небезпеки іншим учасникам руху перед початком руху, перестроювання, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись - автомобілю «Део Ланос» держаний номерний знак НОМЕР_3, яким керував він, чим порушив ст. 124 КУпАП та завдав матеріальної шкоди автомобілю «Део Ланос» та причинив тілесні ушкодження пасажирам ОСОБА_11 та ОСОБА_12, після чого з місця події втік. Проте ОСОБА_9 ним був затриманий та переданий поліцейському автопатрулю Форт -1, лейтенанту ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були ним викликані на місце події за телефоном 102, проте протоколу відносно ОСОБА_9 складено не було.

Також зазначає, що після цього всі учасники ДТП поїхали до КМНКЛ «Соціотерапія» де проводився огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу Драгер, який показав результат нуль проміле алкоголю у нього, та крім цього він здав мочу на аналіз.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, не наполягаючи на задоволенні клопотання про дослідження нових доказів, за виключенням рішень адміністративних судів за позовом ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_3 09 жовтня 2016 року о 20 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Васильківській, 90, керував автомобілем «Деу» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп'яніння. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду особи від 12 жовтня 2016 року водій ОСОБА_3 10 жовтня 2016 року о 00 год. 50 хв. перебував у стані наркотичного сп'яніння, внаслідок вживання амфетаміну, чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252,280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні п. 2.9(а) Правил дорожнього руху, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вірно встановив суд першої інстанції, винуватість ОСОБА_3 у порушення правил дорожнього руху, керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративні правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 жовтня 20016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 10 жовтня 2016 року перебував у стані наркотичного сп'яніння, внаслідок вживання амфетаміну (а.с.36).

Таким чином, доводи ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є голослівними, та не підтверджуються матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_3 на те, що 09 жовтня 2016 року, у 20 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Васильківська 90, ОСОБА_9, керуючи автомобілем «Мерседес Бенз» д.н.з. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_10, порушив пункти 2.36, 10.1 ПДР, та завдав матеріальної шкоди автомобілю «Део Ланос», спричинивши тілесні ушкодження пасажирам ОСОБА_11, ОСОБА_12 і протоколу відносно нього складено не було, не є предметом даного судового розгляду та не можуть бути підставою для скасування постанови судді про притягнення ОСОБА_3. до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_3 на дії старшого інспектора УПП майора поліції ОСОБА_4 був поданий адміністративний позов про визнання його дій незаконними та скасування протоколу про адміністративне правопорушення, і розгляд справи про адміністративне правопорушення неможливий до отримання остаточного судового рішення у адміністративній справі, то суддя суду апеляційної інстанції вважає за можливе завершити розгляд справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року, не очікуючи завершення розгляду адміністративного позову ОСОБА_3 в адміністративних судах, оскільки розгляд справ про адміністративні правопорушення регулюється КУпАП і оскарження дій суб`єкта владних повноважень в адміністративному суді не тягне за собою зупинення провадження у справі про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, рішення судді про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, ухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Підстав для закриття провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, немає.

У зв'язку з цим суддя суду апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП України - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко