АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Кузьміна Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 320,00 гри. (триста двадцять грн. 00 коп.).

Згідно постанови, ОСОБА_2 30 травня 2017 року о 02 год. 45 хв. в м. Києві по пр-ту Г. Сталінграду керував автомобілем марки «Ford Focus», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, хитка хода). Від огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник КузьмінЄ.О., в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та справу закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважаючи постанову судді незаконною, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової доказам, які надано поліцейськими, не надано змоги ОСОБА_2 надати свої пояснення безпосередньо в суді.

Справа № 33/796/2287/2017

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Жежера О.В.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

Як зазначає захисник, суддею не враховано, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проведення огляду за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а оскільки в інспектора не було при собі приладу для проведення огляду на стан сп'яніння, наполягав на проведенні огляду лише у медичному закладі.

Вказує на грубі порушенням ч. 3 ст. 256 КУпАП та ч. 3 ст. 266 КУпАП, посилаючись при цьому, що при складанні протоколу щодо ОСОБА_2 не був дотриманий п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) та п. 7 Розділу І. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735), оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Також зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов'язку водія очікувати, коли поліцейським буде доставлено прилад для проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Як вважає захисник, пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не зазначають дату та час, коли їх було запрошено, а також відносно якого саме водія складався протокол про адміністративне правопорушення, не вказують, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того цього, сторона захисту зазначає, що згідно ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені ч.ч. 1,2,3 ст.130 КУпАП, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб, про що робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, однак, у матеріалах справи протокол про тимчасове затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2, відсутній.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, та його захисника Кузьміна Є.О., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_2, 30 травня 2017 року о 02 год. 45 хв. в м. Києві по пр-ту. Г. Сталінграду, керував автомобілем марки «Ford Focus», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, хитка хода). Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративногоправопорушення, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2. у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя суду апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вірно встановив суд першої інстанції, винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмові від проходження, відповідно до встановленого прядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративні правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, поясненнями свідків, що містяться в матеріалах справи (а.с. 2), рапортом інспектора роти № 5 батальону № 2 УПП в м. Києві ДПП Ілюченко О.В., з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, а також дослідженим в судовому засідання відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції під час складання протоколу щодо ОСОБА_2

Під час перегляду вказаного вище відеозапису у суді апеляційної інстанції категорична відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння знайшла повне підтвердження.

Таким чином, доводи захисника Кузьміна Є.О. про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення є голослівними, та не підтверджуються матеріалами справи.

Посилання сторони захисту на те, що пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можуть бути прийняті до уваги, так, як не зазначено дату та час, коли їх було запрошено, а також відносно якого саме водія складався протокол, є безпідставними, оскільки суперечать даним протоколу про адміністративне правопорушення, письмовим поясненням свідків, рапорту поліцейського, які підтверджуються даними відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги в тій частині, що працівники поліції діяли з порушенням вимог ч. 3 ст. 256, ч. 3 ст. 266 КУпАП, оскільки апелянтом не наведено конкретних доказів на підтвердження таких порушень.

З огляду на викладене, рішення судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Підстав для закриття провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП, у в зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, немає.

У зв'язку з цим суддя суду апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко