АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2327/2017 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Оздоба М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М. розглянувши апеляційну скаргу адвоката Шевченко Дмитра Васильовича в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, за те, що вона 04 червня 2017 року о 00 год. 35 хв. керувала автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Зодчих, 23 у стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан алкогольного сп'яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків (результат тесту склав - 1, 03 % проміле), чим порушила вимоги п. 2. 9 (а) ПДР.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат ШевченкоД.В. в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року скасувати, постановити нову, якою ОСОБА_4 звільнити від адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції в супереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; судом порушено право на захист, оскільки розглянув справу у відсутність ОСОБА_4 та залишив поза увагою вимоги ст. 22 КУпАП.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що про рішення суду першої інстанції ОСОБА_4 дізналась 16.08.2017 року, при цьому про час, дату розгляду справи у суді першої інстанції належним чином повідомлена не була.

Розглянувши клопотання адвоката Шевченко Д.В. в інтересах ОСОБА_4, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та її захисника Шевченка Д.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи убачається, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним, обґрунтованим та підтвердженим наявними у справі доказами, які суд перевірив і дав належну оцінку у їх сукупності, та доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Як вірно встановив суд першої інстанції, наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04 червня 2017 року, відповідно до якого, що цього ж дня о 00 год. 35 хв. ОСОБА_4 керувала автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Зодчих, 23 у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Alcotest6820» у присутності двох свідків; даними роздруківки результату тестування (№ 289) ОСОБА_4 за допомогою приладу «Alcotest6820» на стан алкогольного сп'яніння -результат тесту становить 1,03 проміле.; письмовими поясненнями свідків про те, що огляд у їх присутності проводився у встановленому законом порядку.

Із адміністративних матеріалів вбачається, що будь-яких зауважень щодо порядку огляду ні від ОСОБА_4, ні від свідків не надходило; незгоди з результатами огляду ОСОБА_4 не заявляла.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали б підставою для скасування постанови суду, не вбачається.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 пояснила, що 04 червня 2017 року, вживала заспокійливі лікарські засоби на спиртовому розчині; сідаючи за кермо, вважала, що наслідків вживання лікарських засобів не має, почувала себе у нормі і впевнено.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання адвоката Шевченко Д.В. на те, що вчинене ОСОБА_4 адміністративне правопорушення не спричинило негативних наслідків, що, на думку апелянта, свідчить про малозначність вчиненого ним діяння, та наявність підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності, є безпідставними.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вчинене ОСОБА_4 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому підстави для застосування положень ст. 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння, відсутні.

Дані про особу правопорушника, на які посилається апелянт, в даному випадку не впливають на накладене адміністративне стягнення, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативних видів та меж адміністративного стягнення.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252,278,280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушеннь, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання адвоката Шевченко Дмитра Васильовича в інтересах ОСОБА_4 про поновлення строку задовольнити.

Поновити адвокату Шевченко Д.В. в інтересах ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Шевченко Д.В. в інтересах ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.М. Сітайло