Номер провадження: 33/785/1423/17
Номер справи місцевого суду: 495/4404/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.08.2017 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с . Бритівка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, директора ТОВ «Укрліс», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції,03.06.2017 року о 16 год. на вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода), а від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

1) дійсно, 03.06.2017 року о 16 год., під час керування автомобілем «Toyota Auris», на вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, його зупинили працівники патрульної поліції і запропонували пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Drager». Він не заперечував проти цього, але попросив надати йому документи, що засвідчують сертифікацію газоаналізатора, а, оскільки йому було відмовлено у цьому, він відмовився проходити огляд із застосуванням «незрозумілого пристрою». Проходження огляду у медичному закладі йому не пропонували, а на його наполягання на ньому, працівники поліції відповіли, що вони поспішають на місце ДТП, а за наявності бажання, він може самостійно поїхати у медичний заклад;

2) він самостійно прибув, спочатку в поліклініку №29 на вул. Академіка Заболотного, 32-а, а потім в «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» на вул. Академіка Воробйова, 9, де, на підставі особистої заяви, пройшов медичний огляд, висновком якого встановлено, що він не перебував у стані алкогольного спяніння, але суд першої інстанції проігнорував цей документ при прийнятті рішення;

3) суд першої інстанції не допитав свідків, які могли б засвідчити, що його відмова від проходження огляду на стан спяніння стосувалася відмови проходити огляд на місці зупинки та могли підтвердити, що він просив провести такий огляд в медичному закладі;

4) отже, суд першої інстанції не врахував, що він був абсолютно тверезий і у нього не було підстав відмовлятися від проходження медичного огляду;

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана у передбачений законом строк, тому вона підлягає розгляду по суті.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові мотивував протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 207608 від 03.06.2017 року та іншими матеріалами адміністративної справи, не зазначивши, якими саме, тому докази у справі були повторно досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №207608 від 03.06.2017 року випливає, що він був складений о 16 год. 20 хв. у звязку з тим, що 03.06.2017 року о 16 год. на вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода), а від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення», ОСОБА_2 особисто написав наступне: «Сегодня спиртные напитки не употреблял вчера вечером выпил бокал вина».

У своїх письмових поясненнях, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що у їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Drager» та в медичному закладі.

З відеозапису, залученого до матеріалів справи, видно, що на запитання працівника патрульної поліції, чи погоджується ОСОБА_2 на проходження огляду на стан спяніння, він відповідає категоричною відмовою.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобовязаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Обєктивно оцінивши зазначені докази у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що вони повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його дії правильно кваліфіковані, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи ОСОБА_2 про те, що інспектор поліції некоректно ставив питання щодо проходження огляду на стан спяніння, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки фактичні обставини справи, наведені у протоколі, підтверджуються поясненнями свідків, не довіряти яким у суду підстав немає.

Посилання ОСОБА_2 на висновок експертної установи про те, що 03.06.2017 року він був тверезий, апеляційний суд вважає безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до приписів ч. 4 та 5 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоровя реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоровя.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, навіть якщо не враховувати, що огляд на стан спяніння ОСОБА_2 проведений без присутності поліцейського, такий огляд здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння встановлений 03.06.2017 року о 16 год., а огляд у медичному закладі відбувся 03.06.2017 року о 20 год. 00 хв., тобто через чотири години з моменту встановлення підстав для його здійснення, тому апеляційним судом зазначений висновок до уваги не приймається.

Довід ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не допитав свідків, які могли б засвідчити, що його відмова від проходження огляду на стан спяніння стосувалася відмови проходити огляд на місці зупинки та могли підтвердити, що він просив провести такий огляд в медичному закладі, апеляційний суд вважає безпідставним з огляду на те, що ОСОБА_2 клопотання про допит свідків не заявляв, до того ж, пояснення свідків по суті справи є однозначними і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП доведена доказами, які є належними та допустимими.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції належним чином мотивував застосування стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами характером, ступенем суспільної небезпеки та тяжкістю вчиненого правопорушення, особистістю правопорушника, а також необхідністю запобігання вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до приписів п.1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.08.2017 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца