Номер провадження: 33/785/1759/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Стояновій Л.І., за участю представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП, -

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу за адресою: м. Одеса, прос. Добровольського, 159, кв. 273

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та до неї застосоване адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 8 місяців.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнана винною в тому, що 05.09.2017 року приблизно о 13 годині 50 хвилин, вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по просп. Добровольського, 139 А в м. Одесі, не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечну швидкість та безпечну дистанцію, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На дану постанову представник - адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якій вказує, що вважає постанову незаконною, просить поновити строк на її оскарження та змінити оскаржувану постанову в частині застосованого до ОСОБА_2 адміністративного стягнення, призначивши їй штраф.

Вимогу про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник мотивує тим, що розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, яка не була завчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, копія постанови була отримана нею 25.10.2017 року.

В обґрунтування вимоги про зміну постанови захисник, не оспорюючи доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого нею правопорушення, зазначає, що суд розглянув справу неповно та однобічно, а своє рішення стосовно необхідності застосування найсуворішого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП, не мотивував.

Захисник вважає твердження про те, що ОСОБА_2 своїми діями намагалась уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, помилковим, оскільки воно не підтверджується ніякими доказами. Суд не врахував особу правопорушника, а саме те, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, вину визнає, має на утриманні двох неповнолітній дітей, яких потрібно возити до школи, лікарні, секцій та ін. Крім того, ОСОБА_2 є приватним підприємцем та у звязку зі своєю діяльністю орендує нежилі приміщення, розташовані за адресою: Біляївський р-н, с. Василівка, вул. Леніна, 27А, а тому транспортний засіб їй потрібен для того, щоб їздити на роботу. Крім того зазначає, що пошкодження транспортних засобів є дуже незначними та претензій з боку потерпілої сторони не має. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у встановленому порядку.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується її підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, однак в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим судовий розгляд був проведений без її участі. Разом з цим копія постанови, в порушення вимог ст.285 КУпАП, була направлена на її адресу з порушенням встановленого цією нормою триденного стоку з моменту проголошення постанови, що підтверджується відміткою на конверті.

Відомостей щодо дати отримання ОСОБА_2 копії постанови матеріали справи не містять, у звязку з чим у апеляційного суду відсутні підстави піддавати сумніву викладені в апеляційній скарзі доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тому цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильність його кваліфікації у апеляційній скарзі не оспорюється та повністю підтверджується доказами, долученими до матеріалів справи, тому не перевіряється апеляційним судом.

Згідно зі ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції, застосовуючи до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, обставин, передбачених ст.33 КУпАП не врахував. У постанові міститься лише формальна вказівка на те, що судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь її вини, вказано, що ОСОБА_2 вперше скоїла адміністративне правопорушення та притягується до адміністративної відповідальності. Також у постанові суд виклав висновок про те, що ОСОБА_2 намагається ухилитись від відповідальності, однак не зазначив, на підставі яких даних дійшов такого висновку, та не конкретизував, як саме вказані обставини впливають на призначення ОСОБА_2 найсуворішого з передбачених санкцією ст.124 КУпАП адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що висновок суду про необхідність застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є передчасним та таким, що не відповідає обставинам справи, з таких підстав.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, вину визнає, має на утриманні двох неповнолітній дітей, яких потрібно возити до школи, лікарні, секцій. Крім того, ОСОБА_2 є приватним підприємцем та у звязку зі своєю діяльністю орендує нежилі приміщення, розташовані за адресою : Біляївський р-н, с. Василівка, вул. Леніна, 27А, що підтверджується наданими захисником в судовому засіданні та долученими до матеріалів справи документами.

З долучених до апеляційної скарги додатків також вбачається, що ОСОБА_2 має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, ОСОБА_2 є приватним підприємцем та у звязку зі своєю діяльністю орендує нежилі приміщення, розташовані за адресою: Біляївський р-н, с. Василівка, вул. Леніна, 27А.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_2, була застрахована в передбаченому законом порядку, що дає можливість забезпечити відшкодування завданої адміністративним правопорушенням шкоди ОСОБА_6

З вищевикладеного вбачається, що позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами дійсно поставить ОСОБА_2 та її родину у скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає, що такий захід адміністративного стягнення не в повній мірі відповідає меті застосування такого стягнення, встановленій ст.23 КУпАП.

Враховуючи незначну шкоду, завдану адміністративним правопорушенням, а також положення ст.33 КУпАП, доходжу висновку про те, що виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень можливе шляхом застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП, чинної на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану постанову - змінити в частині застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення, замінивши позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2017 року відносно ОСОБА_2 - задовольнити, поновити йому даний строк.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - змінити в частині накладення адміністративного стягнення, призначивши їй штраф у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7