Справа № 3/331/1101/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в м. Маріуполь ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-на України, офіційно не працевлаштованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 117262 складений 20.05.2017 року о 16 год. 40 хв. інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, вбачається, що 20.05.2017 року приблизно о 15-55 год., ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген Тігуан, реєстраційний номер НОМЕР_1, біля будинку № 66/39 по пр. Миру в м. Маріуполь у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Драгер». Результат тесту виявився позитивним та склав 0,67 проміле. Тим самим порушив вимоги п. «але не вказаний, який саме пункт » Правил дорожнього руху України, скоївши, таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП України не визнав, та суду пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього не відповідає вимогам чинного законодавству, оскільки був складений з суттєвими порушеннями інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

На його переконання, докази, що підтверджують його вину у скоєнні адміністративного правопорушенні передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП в матеріалах адміністративної справи також відсутні.

Так, зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що чинним законодавством України передбачено порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, а саме:

У відповідності до ст. 266 КпАП України, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають огляду на стан алкогольного спяніння. Огляд водія на стан алкогольного спяніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

ОСОБА_1 було воле виявлено бажання пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі охорони здоровя, але працівники поліції проігнорували його законні вимоги. З його слів він неодноразово звертався до працівників поліції з прохання пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі охорони здоровя, але ігноруючи його законні вимоги йому такої нагоди не надали. Крім того, з боку працівників поліції пропозиції пройти медичний огляд до нього не надходили, хоча він повідомляв що не згоден з показами приладу «драгер», оскільки протягом дня вживав безалкогольний напій квас, про що у протоколі є відповідний запис написаний ним власноручно. Також у судовому засіданні ОСОБА_1 була долучена відповідь КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» згідно до якої вбачається, що наявність етилового алкоголю в повітрі, що видихається за даними алкотестеру в концентрації 0,67%, може попередньо свідчити про наявність його в повітрі, що видихається, як за рахунок вживання алкоголю, прийому лікарських засобів, які містять різні спирти, продуктів харчування, порушення обмінних процесів за рахунок наявності хворобливих процесів. За літературними даними зазначена концентрація етилового алкоголю в крові досліджуваних зазвичай має незначний вплив. Таким чином, судити про ступінь алкогольного спяніння можливо тільки з урахуванням обєктивно встановленим клінічними даними і даними газохроматографічного дослідження біологічних середовищ (крові, сечі, слини). Просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України та наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП працівником поліції, а саме інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було допущено порушення інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме.

У відповідності до Наказу № 111 від 27.03.2009р. «Про затвердження «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», зупиняти транспортні засоби мають право працівники ДПС і лише у разі: порушення правил дорожнього руху водіями; відсутності номерного знака на транспортному засобі або наявності номерного знака, який не відповідає встановленим вимогам, закріплений у не встановленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів; наявності ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; наявності даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, його водія, пасажирів або вантажу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, злочину чи адміністративного правопорушення; перебування транспортного засобу в розшуку; наявності даних про використання транспортного засобу з протиправною метою; необхідності опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, злочину чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу для надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або працівникам міліції чи як свідка при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; проведення цільових заходів (операції, відпрацювання, оперативні плани) для перевірки документів на право користування і керування транспортним засобом, документів на транспортний засіб; виконання рішень про обмеження чи заборону руху, прийнятих уповноваженими на це державними органами; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення визначеного порядку встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Оглядати транспортні засоби, перевіряти у водіїв посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, (страхового сертифіката "Зелена картка"), у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а в разі спільних з іншими службами ОВС заходів - відповідність вантажів, що перевозяться, товарно-транспортним та іншим документам. Перевіряти транспортні засоби за базами даних автоматизованих інформаційно-пошукових систем Державтоінспекції МВС і в передбачених законодавством випадках доставляти ці транспортні засоби, документи та вантажі до територіальних ОВС для прийняття рішення згідно з КПК України. Тобто перелік є вичерпним.

Жодних законних підстав для зупинення ТЗ, яким керував ОСОБА_1 не було, про що свідчить факт того, що будь яких протоколів щодо порушення ОСОБА_1 ПДР України чи постанов про накладення адміністративного стягнення інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 не складалося. Згідно переглянутого у судовому засіданні відеозапису, вбачається, що підстави для зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 були відсутні.

Крім того, відповідно до п. п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року за №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосвування МОЗ і Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за

відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту,

який пройшов спеціальну підготовку).

Також, п. п. 6, 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

При таких обставинах, з наведених вище положень актів законодавства України випливає, що у випадку виявлення працівником поліції перебування за кермом транспортного засобу водія з ознаками алкогольного спяніння, працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу пропонує водієві пройти огляд на стан спяніння з використанням технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ, у присутності двох свідків.

Лише в тому випадку, якщо водій транспортного засобу висловив незгоду з його результатами, останній направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не відмовлявся від проведення огляду в закладі охорони здоровя а, навпаки, наполягав на додержанні порядку і етапності проведення процедури огляду згідно з чинним законодавством, а саме: спочатку пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів (прилад Драгер), а потім у медичному закладі охорони здоров`я. Це твердження знайшло своє підтвердження у переглянутому у судовому засіданні відеозапису місця події (20.05.2017 року о 16 год. 20 хв. відеозапису DSJX301056-АН1056).

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення так і у матеріалах відсутні відомості стосовного того, що ОСОБА_1 взагалі пропонувалось провести огляд в закладі охорони здоровя.

В підтвердження цього, в матеріалах адміністративної справи у відношенні ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу, це свідчить про те, що ОСОБА_1 взагалі не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння в медичному закладі.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 117262 складений 20.05.2017 року о 16 год. 40 хв. інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 не зазначено, який саме пункт правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1

Також частиною 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В порушення цих вимог, в протоколі відсутні відомості про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме: відомості про освіту, сімейний стан та осіб, що перебувають на утриманні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також неналежним чином зазначені відомості про місце народження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов'язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

У відповідності до ст. 7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, у відповідності до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тому, ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Як наслідок, ст. 252 КУпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання суду протокол серії БР № 117262, складений відносно ОСОБА_1 зазначеним вище вимогам закону не відповідає, а також при складанні даного протоколу були допущені порушення інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. За таких обставин, достовірні, допустимі докази, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 20.05.2017 року у стані алкогольного спяніння не перебував, а тому в його діях не має складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України, і провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 266, 279, 280, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня оголошення до апеляційного суду Запорізької області.

Суддя: М.В. Антоненко