АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2443/17 Номер провадження 33/786/933/17Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 02 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 25.05.2017 року, о 16.10 год., по вул.Набережна Лейтенанта Дніпрова в м.Кременчук Полтавської області, керував транспортним засобом автомобілем „ВАЗ 21013", д.н.з НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу та в наркодиспансері. Своїми умисними діями ОСОБА_2 порушив п.2.9(а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження та поновити пропущений строк, вказуючи на те, що під час розгляду справи присутній не був, а копію постанови суду отримав 08.08.2017 року, а тому не мав змоги, в передбачені законом строки, оскаржити вказану постанову.

Окрім того, просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому вказує, що притягнення його до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання вини у скоєному.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, не зазначено свідків в присутності яких було пройдено огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Результати приладу „драгер" викликають сумніви, оскільки на момент проходження огляду на стан сп'яніння прилад знаходився не у відкаліброваному стані. Разом з тим, було відсутнє свідоцтво про повірку технічного засобу.

Водночас, висновок лікаря є неналежним доказом, оскільки на момент проходження огляду на стан сп'яніння в наркологічному диспансері ОСОБА_2, відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП, перебував у відділі поліції у зв'язку із адміністративним затриманням.

Слухання справи судом проведено формально та не встановлено фактичних обставин правопорушення, зокрема, справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, справу про адміністративне правопорушення розглянуто суддею за відсутності правопорушника. Копію постанови суду ОСОБА_2 отримав 08.08.2017 року, а тому строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 25.05.2017року та матеріалами доданими до нього.

Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується матеріалами справи.

Складаючи 25.05.2017 року протокол про адміністративне правопорушення, інспектор роти №3 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП запропонував ОСОБА_2 добровільно пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу алкотестер, на що останній погодився.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.05.2017 року, ОСОБА_2, згідно даних приладу газоаналізатора алкотестер „драгер", перебував в стані алкогольного сп'яніння, концентрація алкоголю в крові якого становила 2,22% проміле, що відноситься до важкого ступеню сп'яніння.

Однак, не погоджуючись із даними результатами, ОСОБА_2 було вказано на можливість проходження повторно огляду в медичній установі, на що останній погодився.

Згідно висновку №571 від 25.05.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису, відзнятого за допомогою нагрудних камер працівників поліції, відображається момент зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та процедура встановлення особи та перевірка реєстраційних документів, під час якої поліцейськими було виявлено у водія ознаки алкогольного сп'яніння та запропоновано останньому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу „драгер". Після залучення поліцейськими двох свідків, проведено процедуру проходження огляду, з результатами якого правопорушник не погодився та виявив бажання пройти повторний огляд в наркологічному диспансері, де і був доставлений на службовому автомобілі. Після чого лікарем-наркологом, за допомогою спеціального технічного засобу „драгер", проведено огляд та встановлено перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, концентрація алкоголю в крові якого становила 2,08% проміле.

Тому, підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи та доводять причетність ОСОБА_2 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас, посилання апелянта щодо безпідставного не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення свідків огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу та складення протоколу про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу та спростовуються переглянутим відеозаписом, відповідно до якого вбачається процедура залучення вказаних свідків та їх подальше перебування під час проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння.

Окрім того, апелянт ставить під сумнів результати першочергового огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу „драгер", оскільки на момент проходження огляду прилад знаходився не у відкаліброваному стані та було відсутнє свідоцтво про повірку даного технічного засобу.

Однак, відповідно до п.3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах автоінспекції МВС України для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого Наказом МВС України №33 від 01.03.2010 року, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння віднесено:

- газоаналізатор „AlcoQuant6020";

- газоаналізатор „Alcotest 6510";

- газоаналізатор „Alcotest 6810";

- газоаналізатор „Alcotest 7410 Plus com";

- прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається „Алконт 01".

Згідно до п.п. 1, 3 Розділу ІІ Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Вказаний газоаналізатор відноситься до переліку спеціальних технічних засобів, якими мають право користуватися працівники поліції та повністю пройшов процедуру державної сертифікації, що підтверджується:

- сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №UA-MI/I-96-2014 від 01.09.2014 року;

- сертифікатом відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №UA-MI/2-4574-2014 від 01.09.2014 року;

- свідоцтвом про державну реєстрацію Державної служби України з лікарських засобів №14455/2014.

Тобто, алкотестер „Drager" 6810 має повний комплект необхідних дозвільних документів для використання в професійній практиці як працівниками поліції, службами наркології, так і підрозділами охорони праці та службами безпеки підприємств всіх галузей промисловості, а також приватними особами.

Разом з тим, ОСОБА_2, не погоджуючись із результатами огляду надав згоду на проходження повторного огляду в медичній установі, а тому, на думку суду, останній мав всі передбачені Законом можливості спростувати вказані результати та підтвердити відсутність факту перебування в стані алкогольного сп'яніння.

Окрім того, апелянт посилається на невірне зазначення працівниками поліції проміжку часу протягом якого ОСОБА_2 був затриманий в адміністративному порядку та перебував в приміщенні відділу поліції у зв'язку зі складенням протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, факти притягнення працівників поліції роти №3 батальйону УПП в м.Кременчук ДПП до відповідальності в матеріалах справи відсутні.

В межах справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, питання порушення посадовими особами органів Національної поліції України вимог Законів України, судом апеляційної інстанції не вирішуються.

Тому, посилання апелянта про наявність в діях працівників поліції порушень вимог закону при зібранні доказів і, як наслідок, неправомірне складення протоколу про адміністративне правопорушення, є безпідставним.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

Окрім того, є безпідставними твердження правопорушника про порушення судом його права на захист, щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_2

Так, справу про адміністративне правопорушення було призначено до розгляду в суді першої інстанції на 27.07.2017 року та відкладено на 02.08.2017 року про що ОСОБА_2 належним чином повідомлявся.

Однак, 26.07.2017 року ОСОБА_2 надіслав на адресу суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду, що свідчить про його обізнаність про місце, дату та час слухання справи.

Тому, таку лінію поведінки правопорушника, суд апеляційної інстанції розцінює, як затягування процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення задля уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 02 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 02 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай