Справа №463/4611/17
Провадження №3/463/1806/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №092445 від 14.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 14.08.2017 року о 20.40 год. по автодорозі Львів-Радехів-Луцьк (22 кілометр) керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, що стверджується актом медичного огляду №153 від 14.08.2017 року, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_1 14.08.2017 року о 20.40 год. по автодорозі Львів-Радехів-Луцьк (22 кілометр), керуючи автомобілем НОМЕР_1, при здійсненні обгону не переконався, чи це буде безпечним та чи не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого автомобіль злетів у кювет, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання за викликом суду неодноразово не зявилася, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, застосовані судом приводи виконані не були, причини невиконання суду не повідомлено.

Відповідно до положень ст.268 КпАП України (далі КпАП України), у разі відсутності цієї особи справу можна розглянути на підставі матеріалів, які є у справі у відсутності правопорушника. З врахуванням наведеного та того, що суд вичерпав усі передбачені законом способи повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі правопорушника.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №092444 від 14.08.2017 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Разом з тим, на підтвердження вини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України, Управління Патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції посилається на актом медичного огляду №153 від 14.08.2017 року.

Як вбачається із висновку від 14.08.2017 року №153, лікарем було проведено огляд ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за результатами якого було зроблено висновок про перебування останнього у стані алкогольного спяніння, 0,4 проміле.

Натомість, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №092445 від 14.08.2017 року, такий складено щодо ОСОБА_1.

Відповідно до п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 за №1452/735, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що дані, які підтверджували б перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння в матеріалах справи відсутні, жодних даних про проведення огляду на стан спяніння саме ОСОБА_1 при оформленні матеріалів суду також не надано.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння належними та допустимими доказами не підтверджений у судовому засіданні. А тому, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України підлягає закриттю у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, тяжкість скоєного, за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Окрім цього, відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 320 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 124, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 680 грн. (шістсот вісімдесят гривень).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.