Справа № 448/659/17 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 33/783/951/17 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника гр. ОСОБА_1,

його представника гр. ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника правопорушника ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 на постанову судді Мотиського районного суду Львівської області від 13 липня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Мотиського районного суду Львівської області від 13 липня 2017 року у задоволенні клопотання трудового колективу Волицького НВК про передачу матеріалів щодо

ОСОБА_1, 04.12.1956 року нар., жителя ІНФОРМАЦІЯ_1

Мостиського району Львівської області, українця, громадянина України,

працюючого водієм,

за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, на розгляд трудового колективу Волицького НВК відмовлено.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 18 травня 2017 року о 18.52 год. на 71 км + 100 м автодороги М-11 «Львів-Шегині» ОСОБА_1 керував транспортним засобом автобусом марки «БАЗ А079.31», реєстр. номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим своїми діями порушив п.2.9 „а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан спяніння проводився поліцейськими зі згоди водія у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820 прилад № ARHE-0184, результат тесту 1,43% проміле алкоголю у крові.

Не погодившись з даною постановою представник правопорушника ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду ухвалена з порушеннями норм процесуального та матеріального права, що супроводжувалося неправильною та неповною оцінкою доказів та обставин справи. Зазначає, що поліцєйські провели огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з порушенням вимог статті 266 КУпАП, крім того, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що суперечить принципам судочинства.

Просить постанову судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які просили задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується показами самого ОСОБА_1, який свою вину у скоєнні даного правопорушення визнав повністю, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 258607 від 18 травня 2017 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», який встановив 1,43 % проміле алкоголю, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, рапортом інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 УПП у м. Львові ДПП ОСОБА_5 та іншими матеріалами справи.

Покликання апелянта про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_6 нових правопорушень.

Також апеляційний суд приходить до переконання, що місцевий суд вірно відмовив у задоволенні клопотання трудового колективу Волицького НВК про передачу матеріалів щодо ОСОБА_1 за вчинення ним даного адміністративного правопорушення на розгляд цього трудового коллективу, оскільки таке зовсім не відповідає вимогам закону та підстав для його задоволення у суду не було.

В зв`язку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити представнику правопорушника ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 в задоволенні її апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника правопорушника ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Мотиського районного суду Львівської області від 13 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк