П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/4992/17

Провадження №3/524/3188/17

29.09.2017 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого: ПП «Гладченко», автослюсар, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код суду не відомий,

за скоєння адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2017 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшли справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП.

Так, відповідно до складеного 03.07.2017 року об 00год. 38 хв. протоколу БР № 166665, постає, що 02.07.2017 року близько 22 години 40 хвилин в м. Кременчуці по вул. Київській, 66Г, водій ОСОБА_1. керуючи автомобілем НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку ТЗ, завчасно поданого за допомогою спецсигналів червоного та синього кольору та звуковою сиреною за допомогою гучномовця, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі TOYOTA PRIUS д.н.з. 1307, Кременчуцький район, с. Максимівка, вул. Куйбишева, 41, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 166664 від 02.07.2017 року, 02.07.2017 року близько 22 години 40 хвилин в м. Кременчуці по вул.. Київській, 66Г, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Огляд для виявлення стану алкогольного спяніння проводився за згодою водія в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері лікарем наркологом. Проба позитивна 2,37 %, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав копію листка непрацездатності відкритого до 27.09.17 р., свої інтереси доручив представляти захиснику ОСОБА_2

Згідно зі ст. 268 ч.2 КпАП України вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1, оскільки його явка до судового засідання не є обовязковою.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що поліцейські не повідомили ОСОБА_1 за яке саме порушення ПДР України вони його зупиняли. Отже це свідчить, що вимога поліцейських про зупинку ТЗ була незаконною. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 працівниками поліції складено 02.07.2017 року близько 23 год. 50 хв., в той час як протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП складено 03.07.2017року.

Вислухавши захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 02.07.2017 року серії БР № 166664;

- протоколом про адміністративне правопорушення від 03.07.2017 року серії БР № 166665;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 672 складеному о 23 год. 40 хв. 02.07.2017 року в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського;

Відповідно п. 2.4 Правил Дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;(підпункт "а" пункту 2.4 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2011 р. N 1029)б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;(підпункт "б" пункту 2.4 із змінами, внесеними згідно з

постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2009 р. N 395)в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Статтею 122-2 КУпАП передбачено, що невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Доводи ОСОБА_1 в частині того, що він не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, що передбачає адміністративну відповідальність за ст.122-2 КУпАП, тому що в автомобілі не знаходився, спростовані відеозаписом, та яка в сукупності з протоколом, свідчить об'єктивно про порушення пункту 2.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1

Також не заслуговують доводи захисника щодо неправомірної зупинки особи працівниками поліції, так як з того ж відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не знаючи підстав для зупинки його автомобіля, свідомо не відреагував на вимогу працівників поліції про зупинку та продовжив рух транспортним засобом.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з Розділом 1 п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Судом досліджено відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських від 02.07.2017 року, з якою був ознайомлений захисник. З відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 оглянутий лікарем наркологом та складено висновок за №672 відповідно до якого особа перебуває в стані алкогольного сп»яніння.

У протоколі зазначені відомості, що проба позитивна 2, 37 проміле.

Щодо цього ОСОБА_1 надані пояснення, з протоколом не згоден. Автомобілем не керував.

В запереченнях, відібраних адвокатом ОСОБА_3 02.07.2017 року, ОСОБА_1 повідомляє, що автомобілем, належним йому, керував товариш, він поставив авто, він сів у нього та підїхали працівники поліції та затримали його.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої пояснення не підтвердив, оскільки до суду не з»явився, особа яка ніби то керувала транспортним засобом не зазначена ні при складанні протоколів, ні в ході розгляду справи судом, що позбавило суд можливості викликати «товариша» у судове засідання для допиту в якості свідка.

Не надання пояснення ОСОБА_1 не суперечить принципам верховенства права та не порушує права на справедливий суд, яке йому гарантовано ст.55 Конституції України, а також ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На виклик суду, свідки, про які заявляла сторона захисту не з'явилися у встановлений час, дату та місце з невідомих причин. Нормами КУпАП не передбачений інший спосіб викликати свідків до суду.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд прийняв як докази провини ОСОБА_1 письмові пояснення надані ОСОБА_1 при складанні протоколу, в якому він зазначив, що автомобілем не керував. Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 в цій частині, оскільки вони спростовані як протоколами, складеними інспекторами так і відеозаписом.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, і є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому суд призначає покарання із застосуванням ст. 36 ч. 2 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення за ст. 122-2 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 3 місяці, за ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 40-1, 283 КУпАП з правопорушника слід стягнути 320 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 36, 122-2, 130, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті ) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 320 (триста двадцять) грн.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керувати всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня вилучення документа, що засвідчує це право.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі 20 400 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в апеляційний суд Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя О.С. Предоляк