АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/568/17 Справа № 711/5199/17 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Угорчук В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.09.2017 р. відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а :

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.09.2017 р.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, уродженець с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягненням судового збору на користь держави у розмірі 320 грн.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_3, близько 02 год. 22.06.2017 р., біля будинку № 430 по вул. Благовісній в м. Черкаси, керував автомобілем «Деу-Сенс», д.р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп»яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною та необґрунтованою , ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду та закрити провадження по справі в зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки справа, незважаючи на клопотання про її відкладення, була розглянута у його відсутність та відсутність захисника ОСОБА_4, який перебував на лікарняному, що підтверджується відповідною довідкою.

Крім того, зазначає, що працівниками поліції не було залучено двох свідків щодо засвідчення факту його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, тобто було порушено порядок складання протоколу про адмінправопорушення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку апелянта ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовільнити, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_3, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №146699 від 22.06.2017 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_3, 22.06.2017 року о 02 год. в м. Черкаси по вул. Благовісна, 340, керував автомобілем DAEWOO Sens д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 відмовився в присутності свідків (а.с.1);

- поясненнями ОСОБА_5 від 23.06.2017 р., відповідно до яких 22.06.2017 р. о 02.50 год. водій автомобіля Деу-Сенс, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 в його присутності відмовився від проходження освідування на стан сп'яніння в ЧОНД та на приладі «Драгер» (а.с. 2);

- рапортом інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Черкаси лейтенанта поліції Тонкогласа В.В., відповідно до якого 22.06.2017 р. було зупинено автомобіль DAEWOO Sens д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, у якого було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, та якому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку на приладі Drager та в ЧОНД, однак він відмовився від огляду на стан сп»яніня в присутності двох свідків. При цьому один із свідків, який писав пояснення власноруч, відмовився його подати (а.с. 3).

- відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції ( а.с. 17) з яких вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від освідування з застосуванням приладу «Драгер» та в Черкаському ОНД в присутності свідків, хоча йому працівники поліції неодноразово ( мінімум - чотири рази) пропонували пройти огляд, як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров»я. Крім того, біля автомобіля ОСОБА_3 знаходилися невідомі особи, які постійно заважали працівникам поліції виконувати службові обов'язки, намагалися незаконно вплинути на працівників поліції.

Враховуючи викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Крім того, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Також, вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено право апелянта ОСОБА_3на захист, а тому постанова районного суду з підстав, що ОСОБА_3та його захисник ОСОБА_4 не брали участь 20.09.2017 р. у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки їх відсутність в суді першої інстанції або ж присутність в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта. В свою чергу районним судом здійснено всі дії для розгляду даної справи в розумні строки та передбачені ст. 38 КУпАП.

Твердження апелянта ОСОБА_3 щодо порушення працівниками поліції Інструкції про порядок огляду на стан сп'яніння є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вони перевірялися судом першої інстанції, який зробив вірний висновок про те, що в ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок огляду на стан сп»яніння передбачено залучення свідків при проведенні огляду водія на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а не при засвідченні відмови водія від такого огляду. В даному конкретному випадку огляд апелянта на стан сп»яніння не проводився, тому що він від нього відмовився, що підтверджується даними відеозаписів, зроблених працівниками поліції на місці події, які обґрунтовано були визнані районним судом належними та допустимими доказами та переглянуті в судовому засіданні судом першої та апеляційної інстанції.

Крім того, працівниками поліції залучались свідки, які були присутні під час того, як апелянт відмовився від проходження огляду на стан сп»яніння за допомогою приладу «Драгер» та в ЧОНД, що зафіксовано на відеозаписах, наданих суду працівниками поліції. Один із яких ОСОБА_5 - дав письмове пояснення ( а.с.2), а інший - відмовився їх надавати.

Твердження апелянта про те, що він відмовився від огляду на стан сп»яніня за допомогою приладу «Драгер», а від огляду в КП «ЧОНД» - не відмовлявся, оскільки працівники поліції йому цього не пропонували, є надуманими та спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_5 та даними відеозаписів події, зроблених за допомогою відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівників поліції.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування чи зміни - відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

постановила:

Апеляційну скаргу апелянта ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 вересня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави у розмірі 320 грн. - залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка