Справа № 459/2528/17 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 33/783/1301/17 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області Гуцал І.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 26 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 26 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк тридцять годин.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно постанови судді ОСОБА_2. 7 вересня 2017 року, о 16 год., за місцем свого проживання вчинив сварку з матір'ю ОСОБА_3, в ході якої ображав останню нецензурною лайкою та чинив на неї психологічний тиск.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 26 вересня 2017 року скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.

Вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою, винесеною без повного та всебічного з'ясування обставин справи. Вказує, що суддею не виконано вимоги ст. 245 КУпАП та залишено поза увагою порушення, допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає, що даний протокол за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, адже в протоколі не зазначено, чи могла бути та чи була завдана шкода його матері ОСОБА_3 внаслідок скоєння адміністративного правопорушення. Крім того, зазначає, що суддя місцевого суду не допитав потерпілу ОСОБА_3, з якою він на даний час примирився.

Щодо обраного йому суддею покарання у вигляді громадських робіт, то зазначає, що він є інвалідом ІІІ групи та йому протипоказана важка праця.

Зазначає, що він повністю усвідомив та щиро покаявся у вчиненому та вважає, що адміністративне стягнення у виді громадських робіт є надто суворим для нього та не відповідає як особі правопорушника, так і обставинам вчиненого правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, є обгрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення суддею не в повній мірі були враховані положення ст. 30-1, ст. 33 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Частиною третьою ст. 30-1 КУпАП передбачено, що громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що адміністративне стягнення у виді громадських робіт не може бути застосоване щодо нього, оскільки він є інвалідом ІІІ групи, є безпідставними, так як не узгоджуються з змістом ст. 30-1 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини справи, особу порушника ОСОБА_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, примирився з потерпілою ОСОБА_3, наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, тому, вважаю за можливе обмежитись усним зауваженням.

Вважаю, що застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Ураховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 26 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП слід змінити в частині призначеного покарання та звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 26 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 змінити в частині призначеного покарання та звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.