Справа № 372/1890/17 Головуючий у І інстанції Потабенко Л.В.
Провадження № 33/780/990/17 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 192 02.11.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М. за участю ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючу головним бухгалтером ПрАТ «Енергія»,

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та провадження по адміністративній справі за вказаною статтею закрито в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, під час проведення документальної перевірки ПрАТ «Енергія» 24 квітня 2017 року головний бухгалтер ОСОБА_1 вчинила правопорушення в частині ведення податкового обліку, а саме: порушення п. 138.2 ст. 138 ПКУ, що призвело до завищення відємного значення обєкта оподаткування на суму 5 759 545 грн., у тому числі по періодах: 2015 рік у сумі 3 338 735 грн., 2016 рік 5 759 445 грн., своїми діями скоївши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Обухівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року скасувати та закрити провадження по справі. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та безпідставною й такою, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Так, апелянтка зазначає, що при складанні протоколу вона присутня не була, співробітники фіскальної служби до неї з такими питаннями не зверталися, протокол їй на ознайомлення та підпис не надавався. Зазначає, що вказані в протоколі відомості, відповідно до яких вона допустила порушення у виді завищення відємного значення обєкта оподаткування, не є предметом правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, і, як наслідок, обєктивна сторона правопорушення, передбаченого цією статтею, ревізорами у протоколі викладена не була. ОСОБА_1 зазначає, що в протоколі відсутня вказівка на докази, якими підтверджується вчинене правопорушення та взагалі не розкрита його суть. Зокрема, сам протокол взагалі не містить даних про наявність Акту за результатами перевірки субєкта господарської діяльності , який став підставою для складання протоколу, у звязку з чим протокол не містить правових підстав для порушення справи та сама сума грошового зобовязання, яке оскаржується, є неузгодженою. На думку апелянтки, ГУ ДФС у Київській області безпідставно склало протокол про адміністративне правопорушення відносно неї та судом першої інстанції було незаконно визнано її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_1, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити; вивчивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді даної справи судом першої інстанції вказаних вимог дотримано не було.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення №41 від 24 травня 2017 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного бухгалтера ПрАТ «Енергія» вчинила правопорушення в частині ведення податкового обліку, а саме: порушено п. 138.2 ст. 138 ПК України, що призвело до завищення відємного значення обєкта оподаткування на суму 5 759 545 грн., в тому числі по періодах: 2015 р. у сумі 3 338 735 грн.; 2016 р. у сумі 5 759 545 грн. /а.с. 1/.

За диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, яке полягає у відсутністі податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суддя суду першої інстанції, приймаючи рішення в справі, не зазначив, у чому саме виразилося порушення порядку ведення ОСОБА_1, як головним бухгалтером податкового обліку і не навів докази, на підставі яких прийшов до висновку про її винуватість у вчиненні правопорушення. Так, мотивувальна частина постанови містить тільки формальне посилання на протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, зміст яких не розкрито, не вказано, в чому саме полягали протиправні дії ОСОБА_1

Так, податковий облік система узагальнення інформації для визначення податкової бази по податку на основі даних згрупованих первинних документів, який здійснюється з метою формування повної та достовірної інформації про порядок обліку для цілей оподаткування господарських операцій, здійснених платником податку протягом звітного (податкового) періоду. Порядок ведення податкового обліку встановлюється платником податків в обліковій політиці для цілей оподаткування, затверджуваною відповідним наказом (розпорядженням) керівника.

Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові суду першої інстанції не було встановлено, яким чином організовано податковий облік на ПрАТ «Енергія» та в чому саме полягало порушення.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні відомості, які б вказували, що ОСОБА_1 є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме головним бухгалтером ПрАТ «Енергія».

Сам протокол про адміністративне правопорушення містить лише формальний виклад обставин за яких, на думку особи, що його складала, було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобовязання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених Податковим кодексом України або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня зі скаргою про перегляд цього рішення.

Так, в матеріалах справи наявне повідомлення про намір оскарження податкового повідомлення-рішення від 21 червня 2017 року № про зменшення суми відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 5 759 545 грн. /а.с. 15/.

З долучених ОСОБА_1 до матеріалів справи документів вбачається, що ПрАТ «Енергія» подало скаргу до Головного Управління Держаної Фіскальної служби у Київській області, зокрема, на податкове повідомлення - рішення № /а.с. 11-14/.

Рішенням ДФС України від 23 серпня 2017 року вих №18940/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення-рішення № від 21 червня 2017 року було залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України у разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобовязання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України.

У відповідності з п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків, визначених у Податковому кодексі України в ст. 102, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Енергія» звернулося з адміністративним позовом до ГУ ДФС у київській області про визнання протиправними та скасування, зокрема, зазначеного податкового повідомлення-рішення, на момент апеляційного розгляду в Київському окружному адміністративному суді розглядається справа № 810/3091/17 /а.с.70/, а отже на даний час триває процедура судового оскарження, у звязку з чим грошове зобовязання за рішенням контролюючого органу залишається неузгодженим.

Таким чином, достатні дані, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог податкового обліку і доводили її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, на даний час у справі відсутні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя допустив неповноту зясування обставин правопорушення, оскільки не було встановлено подію і склад адміністративного правопорушення, його суть та обставини вчинення, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнанно винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та провадження по адміністративній справі закрито у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон