Номер провадження: 33/785/1422/17
Номер справи місцевого суду: 514/861/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Кадегроб А.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Тарутинського районного суду Одеської області від 10.08.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Зазначеною постановою судді Тарутинського районного суду Одеської області від 10.08.2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.07.2017 року о 16 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Краснова в смт. Тарутине, здійснюючи рух заднім ходом створив небезпеку та перешкоду іншим учасникам дорожнього руху та не переконавшись у безпеці руху здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, який знаходився припаркованим на узбіччі та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, 15.07.2017 року біля 17 годин 00 хвилин ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди вживав алкогольні напої до проведення медичної експертизи на стан спяніння.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на те, що воно ухвалено з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та неповне зясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком винесення незаконного та необґрунтованого рішення.

А також, апелянт вказав, що не згоден з протоколами адміністративних правопорушень від 15.07.2017 року, що висновок про доведення його вини ґрунтується на підставі неналежно оформлених доказів, які не містять необхідної та достатньої доказової інформації щодо обставин вчинення цих правопорушень.

Також апелянт зазначає, що суд безпідставно позбавив його права керування транспортним засобом, оскільки 15.01.2015 році він вже був позбавлений такого права і на час розгляду справи такого права не мав.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи загалом дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Так, суд розглянув справу згідно з вимогами КУпАП, дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Так, винність ОСОБА_2 підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії БР №038206 від 15.07.2017 року, серії БР №038207 від 15.07.2017 року та серії БР №038208 від 15.07.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, схемою місця ДТП, рапортом інспектора патрульної поліції та іншими матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2017 року о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Краснова в смт. Тарутине, здійснюючи рух заднім ходом створив небезпеку та перешкоду іншим учасникам дорожнього руху та, не переконавшись у безпеці руху, здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, який знаходився припаркованим на узбіччі, та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, 15.07.2017 року біля 17 годин 00 хвилин ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди вживав алкогольні напої до проведення медичної експертизи на стан спяніння.

Зазначені події підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, факт вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП підтверджується поясненнями свідків.

Зокрема, свідок ОСОБА_3 пояснив, що коли він 15.07.2017 року о 16 годині 10 хвилин сидів у своєму припаркованому автомобілі марки «Рено Трафік», д.р.н. СЕ2854ВІ біля магазину, що розташований по вул. Червона в смт. Тарутино Одеської області, та чекав на знайомого, побачив за 3-4 м перед собою автомобіль марки «ВАЗ 2121», д.р.н. ВН1587 ВС, який після того як в нього сів чоловік, що вийшов з магазину, почав рухатися назад та вдарив його транспортний засіб у передню частину, пошкодивши кріплення номерного знака, решітку бампера та кріплення дифузора радіатора. Потім водій автомобілю «ВАЗ 2121» вийшов, оглянув пошкодження, повернувся до свого автомобілю, перепаркував свій транспортний засіб на іншу сторону дороги, сказав, що він невинуватий та поїхав з місця пригоди. Також свідок ОСОБА_3 зазначив, що у водія ОСОБА_2 були присутні ознаки спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, червоні очі, дратівливість та нестійка хода.

В поясненнях свідка ОСОБА_5 зазначено, що в той день його зять ОСОБА_3 зупинився біля зазначеного вище магазину щоб купити продукти, оскільки вони всією родиною їхали у гості. Через деякий час ОСОБА_5 побачив, як автомобіль «Нива», який стояв попереду автомобіля «Рено Трафік», почав здійснювати рух назад та пошкодив автомобіль його зятя, після чого останній вийшов розібратися у тому, що сталося. Також свідок зазначає, що у водія автомобіля «ВАЗ 2121» була нечітка вимова, запах алкоголю з рота та нестійка хода.

Відповідно до рапорту поліцію викликав водій ОСОБА_3 (а.с.2).

Схемою ДТП підтверджується розташування автомобілю «Рено Трафік» та співпадає з поясненнями свідків опис місцевості, де відбулась подія. Зауважень на схему ДТП матеріали справи не містять (а.с.21).

Крім того, до протоколу долучені фототаблиці з місця ДТП, на яких зафіксовані пошкодження автомобіля «Рено Трафік», та автомобіль правопорушника «ВАЗ 2121» (а.с. 22-24).

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7, які працюють лікарями у Тарутинській ЦРЛ та були на зміні, коли співробітники поліції привезли водія ОСОБА_2 на медичний огляд на стан спяніння. Дані свідки вказали, що водій ОСОБА_2 вів себе неадекватно та під час розмови стверджував, що він випив алкоголь після скоєння ДТП. Свідок ОСОБА_7, який здійснював огляд, пояснив, що ОСОБА_2 відмовився підписуватися в ОСОБА_3 та відмовився від забору крові.

В матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 15.07.2017 року, відповідно до якого у водія ОСОБА_2 за допомогою Алкотест W05264 виявлено 2, 06 ‰, що свідчить про перебування на той момент ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння (а.с.3).

Таким чином, враховуючи характер вчинених ОСОБА_2 адміністративних правопорушень та поведінку правопорушника після скоєння ним ДТП, докази, які містяться в матеріалах справи, апеляційний суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП.

Апелянтом не було надано жодного належного доказу на підтвердження доводів апеляційної скарги стосовно відсутності в його діях складу зазначених вище адміністративних правопорушень, натомість матеріали справи повністю спростовують зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 обставини.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, 124, 122-4 КУпАП.

Разом з тим, суд при призначенні стягнення допустився помилки та не звернув уваги на наступне.

Так, в матеріалах справи наявні довідки інспектора Тарутинського В.П. Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про те, що у водія ОСОБА_2 в 2015 році вилучено водійське посвідчення серії ОІА №420579 категорії «АВС», видане Арцизьким МРЕВ ДАІ, на підставі постанови Тарутинського районного суду Одеської області від 15.01.2015 року на 24 місяці. Крім того, в протоколах про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_2, в графі «тимчасово вилучені документи» зазначено, що водійське посвідчення «не видавалось».

Копія зазначеної постанови була долучена ОСОБА_2 до апеляційної скарги, в звязку з чим апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта про те, що суд безпідставно застосував до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами протягом 3 (трьох) років, оскільки апелянт вже раніше був позбавлений такого права. Разом з тим, матеріали адміністративної справи не містять доказів щодо того, що у апелянта водійське посвідчення було вилучено в належний спосіб.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що на стадії апеляційного перегляду рішення судді районного суду судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 тричі не зявлявся на судові виклики до районного суду, а також будучи повідомленим про дату та час розгляду в апеляційному суді, також не зявився та просив суд розглянути справу за його відсутністю, оцінює таку поведінку ОСОБА_2, як небажання останнього особисто прийняти участь в розгляді його справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у постанові та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, у зв'язку з чим оскаржувану постанову змінити в частині призначеного стягнення, виключивши з резолютивної частини постанови вказівку про накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а Постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 10.08.2017 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 204 00 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

ОСОБА_9 Кадегроб