Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 337/748/17 Суддя в 1-й інстанції Мурашова Н.А.
Провадж. № 33/778/422/17 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гарнізонна, буд. 51,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і на підставі ст. 36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з оскаржуваною постановою, 23.02.2017 року о 15.45 год. в м. Запоріжжя на перехресті шосе Т 0806 і пр. Інженера Преображенського м. Запоріжжя, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «KIA MAGENTIS», державний номер НОМЕР_1, в порушення п.п. 10.1, 11.4, 13.1 ПДР України, при здійсненні обгону переткнувши дорожню розмітку 1.3, здійснив виїзд на проїжджу частину, призначену для зустрічного руху, та не витримавши безпечний інтервал руху, не переконавшись в безпеці маневру, здійснив зіткнення з транспортним засобом «WOLKSWAGEN GOLF», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який розпочав рух на перехресті на дозволений сигнал світлофору, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після цього, водій ОСОБА_2 в порушення п.2.10«а» ПДР України залишив місце ДТП.

23.02.2017р. о 15.50 год. в м. Запоріжжі по вул. Запорозького козацтва, буд. 1, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «KIA MAGENTIS», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (млява мова, порушена координація рухів, почервоніння шкірних покривів обличчя), в порушення п.2.5 ПДР України від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_2 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, вважає її незаконною та необґрунтованою, вказує про розгляд справи у його відсутність, порушення ст. 256 КУпАП, а саме не встановлення місця та часу вчинення адміністративного правопорушення. Не погоджується з суттю адміністративного правопорушення, оскільки заперечує факт керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, так як його транспортний засіб не рухався, ніхто його не зупиняв, він майже більше години знаходився на стоянці. Зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні офіційні документи, а саме акт огляду на стан спяніння, однак огляд не проводився, крім того, направлення на медичний огляд, в якому невірно вказано час, оскільки перша вимога поліцейського про проходження огляду на стан спяніння була предявлена о 16 год. 19 хв., і він відмовився о 16 год. 20 хв. Вважає, що вказані суперечності свідчать про недостовірність даних, які були внесені до протоколу про адміністративне правопорушення. У звязку з чим, є обґрунтовані сумніви доведеності його вини щодо керування транспортним засобом КІА MAGENTIS д.н.з. АР 6280 BE 23.02.2017 року о 15. 50 хв. за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва б.1 в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також наявності законних підстав для пред'явлення вимоги про проходження огляду на стан сп'яніння на місці стоянки транспортного засобу або в медичному закладі. Просить постанову суду скасувати, провадження закрити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушеннях підтверджується відомостями, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення серії БР № 270149 від 23.02.2017 року, серії БР № 270148 від 23.02.2017 року, серії БР № 270153 від 23.02.2017 року, схемою ДТП від 23.02.2017 року, поясненнями потерпілого ОСОБА_3, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 23.02.2017 року, фотографіями з місця події, відеоматеріалом з боді-камер працівників поліції.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.

Стосовно доводів апелянта про процесуальні порушення з приводу розгляду справи за його відсутності суд апеляційної інстанції констатує їх непереконливість.

Так, ОСОБА_2 неодноразово викликався до суду, про обізнаність останнього про судовий розгляд справи свідчать і письмові пояснення ОСОБА_2 адресовані суду, у яких останній висловив своє відношення до складених відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, доводам яких суддя районного суду дав вичерпну оцінку.

З приводу наведених апелянтом доводів вважаю за необхідне, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, права ОСОБА_2, повязані з участю у судовому засіданні були поновленні шляхом його виклику до суду апеляційної інстанції, обізнаність останнього про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав повязана виключно із волевиявленням особи.

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечує провину, зазначаючи про те, що не керував вказаним транспортним засобом.

Натомість, дані твердження є непереконливими та такими, що спростовуються сукупністю доказів, зокрема, поясненнями потерпілого ОСОБА_3, які останній давав у суді першої інстанції та працівникам поліції на місці події, що вбачається із наданого відео.

Так, потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що під час руху на автомобілі НОМЕР_3 відчув як при обгоні його транспортного засобу інший автомобіль, що рухався позаду нього вдарив його автомобіль. Внаслідок чого він почав переслідувати цей транспортний засіб і наздогнав його на вул. Ентузіастів, була викликана поліція. Від водія був явний запах алкоголю, працівниками поліції цьому водієві у присутності двох свідків пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного спяніння, на що водій відмовився.

Дані пояснення ОСОБА_3 повністю узгоджуються із письмовими поясненнями останнього, схемою ДТП та відомостями з боді-камер працівників поліції.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.5,6) засвідчують відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Огляд відеофіксації події засвідчує також і підтвердження з боку самого ОСОБА_2 факту керування останнім транспортним засобом, здійснення обгону і скоєння зіткнення із іншим авто та відїзд на відстань, що поряд із іншими дослідженими доказами переконує суд у необхідності відхилити пояснення свідка ОСОБА_6, який є сином ОСОБА_2, про керування ним 23.02.2017 року до 16.00 год. автомобілем «KIA MAGENTIS», державний номер НОМЕР_1.

Вказана відеофіксація підтверджує і відмову ОСОБА_2 у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, що був запропонований працівниками патрульної поліції.

Стосовно доводів апелянта щодо відсутності законних підстав для пред'явлення вимоги про проходження огляду на стан сп'яніння на місці стоянки транспортного засобу або в медичному закладі, то такі, з огляду на відеоматеріал в частині поведінки ОСОБА_2 при спілкуванні останнього із працівниками поліції, є безпідставними.

Оскільки, згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N1103, - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і MBС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я.

Відповідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, - огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, за змістом ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду з поліцейським використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Таким чином, проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу поліцейського, є обов'язком водіїв транспортних засобів, а відмова від такого огляду - є окремим закінченим складе адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Отже, досліджені докази оцінені судом у їх сукупності, є такими, що узгоджуються між собою та достатніми для висновку про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП та, враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, наклав стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_7