Єдиний унікальний номер 243/7191/17 Номер провадження 33/775/274/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року суддя Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Половінкін Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 4.09.2017р., якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженеця м. Слов'яногірськ Донецької області, яка є пенсіонером на теперішній час, мешкає у АДРЕСА_1

визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 172-7 ч.1 до штрафу у розмірі 1700 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 4 вересня 2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Також з нього ж на користь держави стягнуто 320 гривень судового збору.

Як встановлено постановою суду, ОСОБА_2 будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а також особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, ігноруючи встановлений статтями 7, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» обов'язок посадової особи органу місцевого самоврядування дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, запобігати виникненню реального та потенційного конфлікту інтересів під час проходження служби, у приміщенні Святогірської міської ради ( вул. Героїв Сталінграду 8, м. Святогірськ) умисно порушив встановлені Законом України «Про запобігання корупції» зобов'язання щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: 29.12.2016 року не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність в нього реального конфлікту інтересів, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Мотивуючи своє рішення суд, в постанові послався на те, що у ході судового розгляду справи безспірно було встановлено, що ОСОБА_2, являючись головою Святогірської міської ради та міським головою прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересі та наявності суперечності між приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, що вплинуло на об'єктивність та неупередженість прийняття їм рішення про зупинення рішення міської ради від 23.12.2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, оспорюючи рішення суду ставить питання про скасування цього рішення та закриття провадження по справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що він дійсно є почесним громадянином міста ще з 2003 року, але крім нього ще 14 громадян міста мають такий же статус. Перед початком роботи сесії міськради 23.12.2016 року на якій ставилося питання саме про перегляд пільг, встановлених саме для цієї категорії громадян, він двічі звертався до ради з письмовою заявою по наявність в нього потенційного конфлікту інтересі та неможливості його участі в голосуванні з цього питання, і так і не прийняв участі у вирішенні цього питання. Але після прийняття рішення Святогірською міською радою, щодо пільг стосовно «Почесних громадян міста», він, отримавши обґрунтування щодо суперечності цього рішення ради, стосовно погіршення становища громадян, які мають це почесне звання, вже діяв на підставі ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», зупинив дію рішення міської ради від 23.12.2016 року, одночасно призначивши повторний розгляд цього питання на позачерговій сесії міської ради. За таких обставин в його діях він не вбачає жодного конфлікту інтересів, а тому на підставі частини 1 ст. 247 КУпАП ставить питання про закриття провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення суддя та доводи апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_2 та скасування рішення суду першої інстанції за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ « Про запобігання корупції» від 14.10.2014р. (далі - Закон) - відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, діяльність запобігання та врегулювання конфлікту інтересів ґрунтується на загальних засадах та принципах діяльності держави, по-перше верховенства права та його складовою - законністю, по-друге невідворотності відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, відкритості та прозорості діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, забезпечення відновлення порушених прав та законних інтересів, відшкодування збитків, шкоди завданої, завданої корупційним правопорушенням тощо.

Принцип верховенства права означає пріоритетність у суспільстві насамперед прав людини, правову визначеність, заборону свавілля, запобігання дискримінації та рівність перед законом, доступ до правосуддя.

Так, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП своєчасно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, передбачені ст. 247 та 280 цього Кодексу, вирішив їх в точній відповідності із Конституцією України, ЗУ «Про запобігання корупції» від 14.10.2014р. ( далі - Закону), ст. 172-7 ч.1 КУпАП.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції, роблячи висновок про доведеність провини ОСОБА_2 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст.172-7 КУпАП, суд виходив виключно з вимог ст. 3 та ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», в якої вказано, що «повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність в неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадках перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або колегіальному органу - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно», що на думку суду і не було виконане ОСОБА_2, який на той час був міським головою.

В той же час, як вбачається з ч. 7 цієї ж статті «закони та інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, порядок гадання окремих видів державних послуг та провадження інших видів діяльності, пов'язаних із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, мають передбачити порядок та врегулювання конфлікту інтересів службових осіб діяльність яких вони регулюють».

Стаття 35 ч.1 Закону України « Про запобігання корупції» вказує, що «Правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України….., голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, та інших перерахованих цією статтею визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів».

Тобто, на думку апеляційного суду саме ця норма закону, яка вказує на особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і повинна бути застосована для оцінки наявності чи відсутності конфлікту інтересів у міського голови Дзюби, а у разі його наявності, можливість вживання заходів щодо врегулювання цього конфлікту, тобто являється бланкетною, яка відсилає до іншого закону, а саме до Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування» в редакції закону на 2 серпня 2017 року вказується на те, що таке є міський голова, коло його повноважень та порядок і прийняття ним рішень, а також його поведінка у разі наявності в нього конфлікту інтересів.

Так відповідно до вимог стаття 59-1 цього Закону, яка передбачає вирішення саме цього питання вказано, що :

1. Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

2. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам, консультацій та роз'яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

Як це встановлено, при розгляді справи у суді першої інстанції, і судом ці докази обґрунтовано визнано допустимими, з цим погоджується апеляційний суд, дійсно ще 12.12.2016 року, а також 23.12.2016 року Дзюба письмово звернувся с заявою до Святогірської міської ради, що відповідно до ст. 59-1 Закону України він не може приймати участі у підготовці, розгляді та голосуванні за проект рішення ради стосовно внесення змін до положення про звання «почесний громадянин міста Святогірська», тобто вжив всіх заходів, які передбачені законом для врегулювання конфлікту інтересів.

За таких обставин, як вважає апеляційний суд, вже постійна комісія, яка передбачена цим законом, повинна була діяти відповідно до ч.4 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» та прийняти рішення про здійснення зовнішнього контролю з визначенням форми контролю як це передбачено ч.1 та 3 ст. 33 цього закону.

Таким чином, дослідивши всю сукупність фактичних обставин справи та проаналізувавши вищевказане, апеляційний суд дійшов висновку про те, що міський голова Дзюба попередивши колегіальний орган, а саме міську раду про наявність в нього потенційного конфлікту інтересів, що не суперечить вимогам ст. 28 Закону України " Про запобігання корупції " діяв виключно в межах правового поля, яке встановлено як вищезгаданим законом, так і Законом України «Про місцеве самоврядування», а тому висновки суду першої інстанції, про наявність в діях Дзюби складу адміністративного правопорушення, суд вважає помилковими, такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства.

За цих обставин, як вважає апеляційний суд, в діях міського голови ОСОБА_2, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.1 ст.172 КУпАП, а тому апеляційна скарга правопорушника Дзюби підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, із закриттям провадження по справі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2017 року задовольнити.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду від 04.09.2017 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя