АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/742/17 Справа № 711/8061/17 Головуючий по 1 інстанції Угорчук В. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Єльцов В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Єльцов В.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2017 року визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, а саме в тому, що він 24.09.2017 року о 04 год. 05 хв., біля будинку №305 по бул. Шевченка в м. Черкаси керував автомобілем «Ніссан-Патруль», д.р.н. НОМЕР_1, і не виконав завчасно поданих спеціальними звуковими та світловими сигналами червоного і синього кольорів вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу і, перебуваючи з ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан сп'яніння, чим порушив вимоги п.п.2.4, 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2017 року, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2017 року та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на невідповідність висновків судді обставинам справи та порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку правопорушника про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП суд першої інстанції мотивував тим, що його вина підтверджується наступними доказами:

- даними рапорту поліцейського ОСОБА_4, з якого вбачається, що поліцейські вирішили зупинити автомобіль Нісан-Патруль, д.р.н. НОМЕР_1, який рухався в районі будинку № 305 по бул. Шевченка в м. Черкаси без дотримання Правил дорожнього руху України, для чого подали відповідні звукові та світлові сигнали червоного і синього кольорів, але автомобіль збільшив швидкість і намагався зникнути, тому його наздогнали і заблокували, після чого водій ОСОБА_3 покинув транспортний засіб і намагався втекти, але був затриманий. У ОСОБА_3 виявлено ознаки алкогольного спяніння, але він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння;

- даними письмових пояснень свідка ОСОБА_5, з якого вбачається що водій автомобіля Нісан-Патруль, д.р.н. НОМЕР_1, не зупинявся на вимоги поліцейських, а коли його автомобіль був заблокований намагався втекти;

- даними висновку № 1098 від 24.09.2017 р., згідно якого ОСОБА_3 в закладі охорони здоров'я, куди він був доставлений біля 04 год. 50 хв. поліцейським, відмовився від проходження медичного огляду.

Проте, такий висновок судді першої інстанції не повністю відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції зупинитись з дотриманням вимог цих Правил.

Із письмового пояснення свідка ОСОБА_5 встановлено, що водій автомобіля Нісан-Патруль, д.р.н. НОМЕР_1, не зупинявся на вимоги поліцейських, а коли його автомобіль був заблокований намагався втекти. Даний факт втечі ОСОБА_3 від поліцейських підтверджується також показами працівник поліції ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції працівник поліції ОСОБА_4 повідомив про те, що ОСОБА_3 їхав хаотично зліва у право, він прийняв рішення про зупинку транспортного засобу, для чого подав відповідні звукові та світлові сигнали червоного і синього кольорів, але автомобіль збільшив швидкість і намагався зникнути, тому його наздогнали і заблокували, після чого ОСОБА_3 покинув транспортний засіб і намагався втекти, але був затриманий.

Таким чином, суддею місцевого суду вірно встановлено обставини справи щодо інкримінованого ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

Щодо кваліфікації дій правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП в суді апеляційної інстанції встановлено наступне.

Надаючи пояснення у судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 вказав, що він не відмовлявся від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп'яніння. Знаходячись в наркологічному диспансері, куди він приїхав з працівниками поліції, він не зміг надати біологічний матеріал для проведення дослідження, тому що в той час не ходів «до туалету», однак просив лікаря взяти аналіз крові, що було проігноровано лікарем.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №212346 від 24.09.2017 року вбачається , що ОСОБА_3 надав власноручні пояснення про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, але його не слухали.

Надаючи пояснення у судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6, який працює лікарем-наркологом, пояснив, що ОСОБА_3 від проходження медичного огляду категорично відмовився, відмовлявся дихати в трубку, від виміру тиску. Він запропонував ОСОБА_3 здати сечу, проте останній сказав, що не може здати і на протязі години не здав. У ОСОБА_3 був запах з порожнини рота та почервоніння очей.

У суді апеляційної інстанції працівник поліції ОСОБА_4 пояснив, що після затримання правопорушника ОСОБА_3, його було доставлено до наркодиспансеру на освідування, де ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції працівник поліції ОСОБА_7 пояснив про те, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, посилаючись тільки на висновок закладу охорони здоров'я.

Проте, з відео, наданого працівника поліції та оглянутого в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 пропонував в закладі охорони здоров'я лікарю здати кров для проходження медичного освідування на стан алкогольного сп'яніння, проте його заява лікарем урахована не була.

Розділом III п.п.12,13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №145/735, передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Для кваліфікації вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, потрібні певні умови, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.3 ст.266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Детальний аналіз вищенаведених доказів в суді апеляційної інстанції вказує, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про достатність доказів, що вказують на наявність події інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення за ст.122-2 КУпАП відповідно до положень ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення враховується, що правопорушник вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, притягується вперше до адміністративної відповідальності, тому вважаю за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що передбачено ст.122-2 КУпАП.

Ураховуючи те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови та закрити провадження по справі, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню зі зміною постанови суду першої інстанції із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП частково - за відсутністю у діях ОСОБА_8 складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, змінити, закривши провадження у частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у вигляді 153 (сто п'ятдесят три) гривні.

Урешті постанову залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Єльцов