Справа № 323/1859/17
Провадження № 3/323/533/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від сектору превенції патрульної поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, тракториста ДП «УКРАВТОДОР»,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

06 липня 2017 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії БР №173636 від 27.06.2017 р., щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 27 червня 2017 року о 08 год. 00 хв. в с. Кірово Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 був виявлений як такий, що керував транспортним засобом трактором МТЗ-82.1, реєстраційний номер 89823ж, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, бліде обличчя). Від проходження огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатора Драгер та огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та надав пояснення, в яких зазначив, що він дійсно 27.06.2017 року керував трактором МТЗ-82.1 та прямував за робочим завданням, був тверезий, але був зупинений працівниками поліції. Вони зробили висновок про те, що ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного спяніння та почали вимагати під відеозапис відмовитись від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння, погрожуючи при цьому вилучити трактор, тому ОСОБА_1 на це погодився. При цьому права ОСОБА_1 розяснені не були, ніяких свідків на місці складання протоколу працівники поліції не залучали, у присутності ОСОБА_1 ніхто протокол не підписував.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки ОСОБА_1 заперечує наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, висновок з цього питання має ґрунтуватись на протоколі та доданих до нього матеріалах.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які начебто були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Однак за судовим викликом ці свідки до суду не зявились, факту такої відмови не підтвердили.

Крім того, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за відсутності можливості допитати їх в судовому засіданні, викликають обєктивний сумнів з точки зору їх достовірності, оскільки до Оріхівського районного суду Запорізької області неодноразово надходили протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складені інспектором поліції ОСОБА_4, де саме ці особи (ОСОБА_2 та ОСОБА_3В.) зазначались як свідки саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому вони ніколи за викликом до суду не зявляються, в різних справах про адміністративні правопорушення до протоколів додаються пояснення за підписом цих осіб, однак вони викладаються явно різними почерками, з явно різними підписами.

У протоколі відносно ОСОБА_1 зазначено, що він складений інспектором поліції, прізвище якого написано нерозбірливо. Водночас до протоколу доданий рапорт інспектора поліції ОСОБА_4, підпис в якому візуально співпадає з підписом у протоколі в графі «підпис поліцейського, який склав протокол».

Також звертає на себе увагу той факт, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконані на стандартних бланках, заповнені явно однією і тією самою рукою, а текст містить заздалегідь надруковану вказівку на ознаки алкогольного спяніння, які не співпадають з ознаками, вказаними у протоколі.

За таких обставин суд вважає недопустимими доказами письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, протокол таким, що складений з порушенням вимог КУпАП, а тому вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП недоведеною.

Доданий до протоколу відеозапис як не приймає як належний та допустимий доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки ОСОБА_1В на відеозаписі не виявляє явних ознак алкогольного спяніння, про які зазначено в протоколі (його мова не млява, обличчя не бліде), а з відеозапису неможливо встановити місце, це відбувається ця подія, з ким спілкується ОСОБА_1 та чи присутні при цьому свідки. Водночас чинний КУпАП визначає, що єдиним належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови від проходження медичного огляду, є пояснення не менше ніж двох свідків, залучених у встановленому законодавством порядку.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 247, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5