Провадження № 3/161/4164/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 08 грудня 2017 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, з задовільним станом здоровя, проживаючого та зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не підданого адміністративному стягненню,

на даний час за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Біля 17-ої години 30 хвилин, 03 листопада 2017 року по пр. Президента Грушевського, навпроти будинку №4А в м.Луцьку, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом, а саме: автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, які виразилися у нестійкій ході, запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей, всупереч вимог п. 2.5 «а» Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП не визнав та пояснив, що у нього немає посвідчення водія. 03 листопада 2017 року він не керував транспортним засобом, була людина, яка мала посвідчення. Також, показав, що в автомобіль був в якості пасажира та ремонтував автомобіль, після чого його повинні були відвезти додому. Окрім того, ОСОБА_1 зазначив, що перебував у стані алкогольного спяніння. Працівники поліції пропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», однак він відмовився, оскільки не оспорював факт перебування у стані алкогольного спяніння.

Разом з тим, ОСОБА_1 підтвердив зазначені в протоколі обставини справи, час.

Згідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Свідок ОСОБА_2 у письмових поясненнях зазначила, що 03 листопада 2017 року близько 17-ої години 30 хвилин по пр. Президента Грушевського,вона із чоловіком поверталася додому. У дворі помітила чоловіків, які підїхали на автомобілі марки «Жигулі», що з д.н.з. 1194, які перебували у стані алкогольного спяніння та поводили себе неадекватно. За кермом автомобіля був чоловік у світлій куртці, невеликого зросту. В подальшому приїхали працівники поліції (а.с.4).

Свідок ОСОБА_3 у письмових поясненнях зазначив, що чоловік поводив себе неадекватно, керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2101». Після чого вийшов із автомобіля, за кермом якого і сидів та почав чіплятися до його дружини (а.с.5).

Згідно пояснень свідка ОСОБА_4, ОСОБА_5 встановлено, що 03 листопада 2017 року о 18-ій годині 45 хвилин вони були присутні при складанні працівником поліції адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_1 за керування транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. А1194 ВН з ознаками алкогольного спяніння. На вимогу інспектора поліції водій відмовився пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю в установленому порядку (а.с.6).

Відповідно до довідки встановлено, що в діях ОСОБА_1 не має ознаки повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП (а.с.3).

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення серії БР №007238 від 03.11.2017 року встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки він не маючи права керування транспортним засобом керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. А1194 ВН (а.с.7).

Таким чином, на підставі обєктивно проведеного аналізу поданих особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, доказів, суд встановив, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння і його винуватість підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №191467, який складений у присутності свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відеозаписом із нагрудної камери (а.с.1-8).

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлені.

Згідно п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р., із змінами, внесеними згідно зпостановоюПленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 р., суди не вправі застосовувати таке адміністративне стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно дост.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідно до ст.33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене і оцінюючи докази, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами, що по переконанню суду, буде сприяти виправленню та попередженню скоєння ним в подальшому нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 320 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот (600) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Ковальчук В.О.