АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю

захисника ПетрукаЮ.О.

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 1 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. ,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 19 березня 2017 року о 04.10 год. керував автомобілем НОМЕР_1 по пр. Академіка Палладіна в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився в установленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», показник якого складав 1, 19 проміле, чим порушив п. 2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором УПП в м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_3, не відповідають дійсності, оскільки автомобілем в стані алкогольного сп'яніння не керував. Він дійсно вживав алкогольні напої, але автомобілем не керував. В подальшому викликав драйвера та очікував його прибуття.

Щодо фактичних обставин апелянт зазначає, що працівники поліції приїхали на виклик у зв'язку зі сваркою знайомого та якихось незнайомих чоловіків, та одночасно зафіксували стан, в якому він перебував. Він не визнавав адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо незаконності постанови ОСОБА_2 зазначає, що всупереч заявленого клопотання про виклик та допит свідків, суддя зазначив що це є передчасним, а також суд не допитав інспектора патрульної поліції, не зважаючи на те, що клопотання про його допит було задоволено.

Окрім того, суд першої інстанції не звернув увагу на незаконну відмову патрульної поліції щодо надання відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Зокрема, огляд ОСОБА_2 проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», але його результат не може бути достатнім та допустимим доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як судом не було надано оцінки щодо обсягу часу з моменту останньої повірки робочого засобу вимірювальної техніки до моменту проведення його огляду поліцейським на стан алкогольного сп'яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, свідків, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, як встановлено під час апеляційного розгляду, судом першої інстанції ці вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Так, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 134122, 19 березня року о 04.30 год. по пр.. Академіка Палладіна, 7/60, в м. Києві ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат тесту становив 1, 19 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, оригінал протоколу, наявний у справі, не відповідає копії протоколу, яка вручена ОСОБА_2, оскільки в оригіналі протоколу зроблено допис без будь-яких застережень., а саме частина ст. 130 КУпАП.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути допустимим доказом у справі.

Суд, визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не звернув уваги на зазначені обставини, а у постанові, як на докази винуватості ОСОБА_2 формально послався на пояснення свідків, не розкриваючи їх змісту, а також на протокол про адміністративне правопорушення, результати алкотестеру «Драгер», акт огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 19).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що заздалегідь приїхав до друга ОСОБА_4 святкувати день народження. Транспортний засіб припаркував біля магазину «Новус». Через тривалий час під час святкування вирішили зателефонувати до дівчат, щоб останні до них приєднались. Коли дівчата перетелефонували, що вони під'їжджають, він з ОСОБА_4 пішли зустрічати дівчат. Він (ОСОБА_2) залишився біля автомобіля, де розмовляв по телефону, а ОСОБА_4 пішов зустрічати дівчат. Через кілька хвилин прибігли дівчата в шоковому стані, ОСОБА_4 був побитий, і він (ОСОБА_2) посадив друга в автомобіль, щоб дати йому води та розпитати, що трапилось. В той же час до його автомобіля під'їхав інший автомобіль, з якого вийшло двоє чоловіків, які витягнули ОСОБА_4 з його (ОСОБА_2) автомобіля та почали бити. Потім до цих двох чоловіків підбігли з боку ринка ще два чоловіки. Дівчата зателефонували в «102». Після приїзду поліції, один з чоловіків сказав, що водій був п'яний. Поліцейський покликав його (ОСОБА_2) в сторону та запитав, чи вживав він (ОСОБА_2) щось, при цьому нічого не роз'яснюючи. Почали складати адміністративний протокол та сказали йому (ОСОБА_2) написати в протоколі «згоден». На його (ОСОБА_2) запитання, коли повернуть права та техпаспорт, поліцейський відповів, що необхідно прийти до Святошинського районного суду м. Києва там розберуться. Коли поліцейські поїхали, взяв номер телефону свідка, який підходив до інспекторів. Коли дув в «Драгер» свідки були ті, що били його друга (ОСОБА_4). Коли приїхала поліція, зі слів свідків, які били ОСОБА_4, вони (свідки) повідомили поліцейським, що він (ОСОБА_2) керує транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а ОСОБА_4 б'є машини. Після цих подій він з'ясував у ОСОБА_4, що відбулося, на що ОСОБА_4 повідомив, що він зустрів дівчат, і, коли вони йшли повз стоянку, він підкинув ногою один із конусів, який впав на машину Після цього до нього підбігли два чоловіки, яки почали його бити.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням захисника Петрука Ю.О., в якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 суду пояснив, що виїхали на виклик відносно конфлікту, була бійка між компаніями (старші за віком та молодші). Молоді люди кричали, що побили хлопця, який був в нетверезому стані, але конфлікт вичерпаний. Швидку викликали, але хлопці відмовились. Один з них повідомив, що все нормально, що він впав. Згодом інша компанія (старша за віком) повідомили, що водій керував автомобілем в нетверезому стані. Далі все було по процедурі. Водія запитували, чи він відмовляється чи не відмовляється від проходження тесту на «Драгері». Свідками були чоловіки, з компанією яких стався конфлікт. Один був зацікавлений, а другий - ні: стояв осторонь, ні у що не вмішувався. Пояснення відбирав напарник. Він (ОСОБА_5) не бачив особисто, щоб ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_6 протокол на ОСОБА_2 тому, що інша сторона (старша за віком компанія) вказали, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Складали протокол зі слів свідків, один з яких був ініціатором бійки. Не зазначали частину статті 130 КУпАП, так як її (частину) визначає відділ адмінпрактики УПП в м. Києві. Могло таке бути, що ОСОБА_2 автомобілем не керував.

Допитаний в суді апеляційної інстанції за клопотанням захисника Петрука Ю.О. свідок ОСОБА_4, пояснив, що святкували його день народження по пр. Академіка Палладіна, 7, в м. Києві. Потім він зателефонував до знайомих дівчат, щоб зустрітись та разом продовжити день народження. Коли дівчата приїхали, він пішов їх зустрічати, а ОСОБА_2 залишився біля свого автомобіля, бо з кимось спілкувався по телефону. На паркові він (ОСОБА_4) взяв помаранчевий конус і підкинув вверх, після чого почув нецензурні слова на свою адресу, та побачив, що конус впав на лобове скло одного з автомобілів. Один чоловік вдарив його (ОСОБА_4). Після цього він з дівчатами побігли в бік ОСОБА_2 Коли підбігли до автомобіля, ОСОБА_2 відкрив автомобіль та посадив його в салон. Після цього до автомобіля ОСОБА_2 під'їхав срібний «Деу Ланос», вийшли чоловіки, як витягли його з автомобіля та почали бити знову. Дівчата викликали поліцію. Коли приїхала поліція, то він не пам'ятає, чи відмовлявся він від швидкої медичної допомоги, можливо втратив свідомість, вдарився потилицею об бордюр. ОСОБА_2 забрав його (ОСОБА_4), і що було далі, він (ОСОБА_11) не пам'ятає. Був якийсь момент, що ОСОБА_2 говорили, щось підписати, але що, він не знає. Через деякий час ОСОБА_2 викликав драйвера.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням захисника Петрука Ю.О. свідок ОСОБА_7 пояснив, що перебував на одній і ті й ж вулиці, на якій відбулась подія, яка мала місце 19 березня 2017 року. На автомобілі він заїхав на паркову позаду «Новуса» , в автомобіля сидів з дівчиною та пили каву. Бачив чорний джип «Тойота», який згодом поїхав. Попереду, метрах в 200, знаходився автомобіль «Джилі», біля якого нікого не було. Далі - пішохідний перехід, світлофор. Через 3-4 години він побачив, як до цього автомобіля підійшли декілька хлопців та дівчат. Хлопці сіли в автомобіль, і майже одразу перед цим автомобілем зупинився інший автомобіль, з якого вийшли два чоловіка. Потім, майже одразу, підбігли ще два чоловіки та там почалась бійка. Під'їхала поліція. У його (ОСОБА_7) присутності сірим автомобілем, який стояв попереду протягом тривалого часу, не керували, весь час автомобіль був в нерухомому стані. Бачив, як приїхали поліцейські, але, що саме там відбувалась, стверджувати не може. Крім патрульних було три автомобілі, ніхто не рухався.

Допитана в суді апеляційної інстанції за клопотанням захисника Петрука Ю.О. свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що 18 березня 2017 року каталась на автомобілі по місту зі своїм хлопцем. Заїхали біля 00.00 ночі біля «Новуса» до «Макдональдсу», а потім сиділи за «Новусом» в автомобілі, спілкувалися. Перед ними протягом тривалого часу стояв тільки один автомобіль, біля якого нікого не було. Близько 4-ої години ранку вона побачила біля цього автомобіля якусь потасовку. Що там відбувалося, вона не знає, але в її присутності ніхто цим автомобілем не керував.

Апеляційним судом міста Києва з метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 переглянуто відеозапис, який надано на запит апеляційного суду з Управління патрульної поліції у м. Києві (ас. 69-70), з якого вбачається, що ОСОБА_2 не заперечує перебування його в стані алкогольного сп'яніння, проте зазначений відеозапис не спростовує доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, апеляційним судом викликались свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, проте зазначені особи до суду не з'явились, пояснень не надали, у зв'язку з чим посилання суду першої інстанції у постанові, як на доказ визнання винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на пояснення вказаних свідків є необґрунтованим та недоцільним, оскільки, виходячи з пояснень свідка ОСОБА_5, один зі свідків події був ініціатором бійки, а зацікавлена особа не може виступати свідком при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази на спростовування пояснень ОСОБА_2, що останній не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, під час апеляційного розгляду встановлені не були.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 1 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва