Справа № 323/1849/17
Провадження № 3/323/626/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2017 року суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Гуцал О.П., розглянувши матеріал, що надійшов з Сектору превенції патрульної поліції Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (інших відомостей не має);

-за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2017 року о 22-05 годині по вул. Б.Хмельницького в смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду для встановлення стану спяніння в закладі охорони здоровя ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

До судового засідання правопорушник не зявився, причину неявки та своїх заперечень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки 18.08.2017 року.

Судом встановлено наступне. Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обовязок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №173790 від 16.06.2017 р., який він підписав та пояснив, що на огляд їхати відмовляється, вживав таблетки від ВІЛу, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, рапортом.

Таким чином було встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника, який офіційно не працевлаштований, не має посвідчення водія; ступінь вини; майновий стан. Обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу на інших осіб у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130 ч. 1, 245, 268 ч.2, 283, 284 ч.1 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 грн., на користь держави (банк одержувача ГУДКСУ в Запорізькій області, код платежу 21081300, МФО 813015, , р/р 0001, одержувач ГУК у Запорізькій області).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн. (р/р №0001; отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Згідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.П. Гуцал