АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1179/17 Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Суддя доповідач: Кондаков Г.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2017 р. м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В. за участю адвоката ОСОБА_2 захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро апеляційну скаргу останнього на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2017 року щодо притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

20 вересня 2017 р. Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Вказане правопорушення, на думку суду першої інстанції, ОСОБА_3 скоїв при наступних обставинах.

21 серпня 2017 року о 20 год. 25 хвил. в м. Дніпро на вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 61 водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом автомобілем марки «HYUNDAI I20» з державним реєстраціним номерним знаком «АЕ 5400 СЕ» в стані алкогольного спяніння, який було встановлено в результаті медичного огляду в КЗ «ДНД» ДОР в м. Дніпрі, чим порушив вимоги п. 2.9 а) «Правил дорожнього руху України», тобто, скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не згоден з даним рішенням. В апеляції просить його скасувати. Провадження по справі закрити. Застосувати підстави, передбачені ст. 22 КУпАП.

Стверджує, що ОСОБА_3 діяв в стані крайньої необхідності, оскільки намагався доставити ліки своїм батькам. Вказує на те, що останній співпрацював з органами поліції, не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп*яніння, визнав свою вину, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

Вважає, що сукупність вказаних даних давали суду першої інстанції підстави для застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Крім того, захисник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки пропустив його з поважних причин.

Заслухав апеллянта, дослідив матеріали справи, перевірив доводи, на які той посилається, суд приходить до висновку про можливість поновлення строку і про відсутність підстав для задоволення апеляції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 289 КУпАП в разу пропуску строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено.

Захисник послався в засіданні на те, що в строк подав апеляцію однак помилково направив на іншу адресу.

Досліджені дані привели суд апеляційної інстанції про те, що строк було пропущено з поважних причин, що підтверджено фіскальним чеком про направлення апеляції 30 вересня 2017 року.

Матеріалами справи встановлено, що висновки суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними в постанові доказами.

Обґрунтовуючи свої висновки про винність останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, суд послався на дані, які містяться в протоколі про адмініставтивне правопорушення від 21 серпня 2017 р., висновки про результати медичного огляду про те, що ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп*яніння під час керування 21 серпня 2017 року транспортним засобом і рапорт інспектора поліції ОСОБА_4

Як свідчить проведений судом аналіз вказаних доказів, вони узгоджуються між собою і містять дані про обставини скоєння ОСОБА_3 правопорушення на транспорті.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в протоколі, рапорті інспектора поліції, а також самого порушника по справі не вбачається.

Не залишив суд першої інстанції без уваги те, що інспектор поліції діяв відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України 9 листопада 2015 р. № 1452/735, а саме з*ясувавши позицію порушника, пов*язану з тим, що не згоден з підозрою в керуванні транспортним засобом в стані сп*яніння, останнього було направлено до медичного закладу.

Хронологія подій приводить до висновку, що інспектор патрульної поліції, діяв згідно з вимогами чинного законодавства.

Дав суд першої інстанції належну оцінку позиції порушника про те, що діяв в стані крайньої необхідності. З посиланням на дані встановлені під час розгляду справи визнав їх такими, які не підпадають під ознаки такого стану, оскільки доставити ліки батькам можна було при застосуванні іншого транспортного засобу.

Таким чином, наведеними в постанові доказами, а також даними, які було досліджено в суді апеляційної інстанцї, спростовані доводи захисника про наявність у справі даних про можливість застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП суд, -

постановив:

Клопотання захисника задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпра від 20 вересня 2017 року.

Апеляцію захисника ОСОБА_3 особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення а постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2017 року без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков