Справа № 337/2718/17
Провадження № 3/337/905/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали по протоколу БР № 206246, що надійшли з Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі ДПП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Відносно ОСОБА_2 складено протокол про те, що він 23.07.2017 року, о 05-00 годині, рухаючись по вул.Новобудов, 6 у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом ТЗ .АС, АС-G 3302АХХ-1, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» та в медичному закладі, ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3. ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Відносно нього складений протокол за ст.130 ч.1 КпАП України.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, вони 23.07.2017 року були запрошені працівниками поліції у якості свідків, та в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння на місці зупинки з використанням технічного засобу «Драгер» та у медичному закладі.

У судовому засіданні 18.08.2017 року захисник ОСОБА_2 ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення слухання справи для ознайомлення з відеозаписом правопорушення, розгляд справи відкладено на 11.09.2017 року.

В наступне судове засідання 11.09.2017 року ОСОБА_2 не зявився, надав суду письмове клопотання про відкладення слухання справи у звязку з погіршенням стану здоровя, але доказів перебування на лікарняному або звернення до лікаря суду не надав.

18.09.2017 року, захисник ОСОБА_2 ОСОБА_1 телефоном повідомив, про неможливість зявитися у судове засідання за сімейними обставинами.

Зявившись у судове засідання 19.09.2017 року ОСОБА_2 свою вину у скоєнні вказаного адміправопорушення не визнав. Суду пояснив, що 23.07.2017 року він поїхав на роботу, де йому стало погано, він прийняв лікарський засіб «Каптопрес», загрузив автомобіль продукцією та залишив його на прохідній, зі сторони підприємства. До нього підішли працівники поліції, перевірили документи та запропонували пройти тестування на стан спяніння за допомогою технічного приладу «Драгер» або у медичному закладі, але він відмовився, оскільки йому було погано, попросив викликати швидку, а через деякий час він втратив свідомість. Отямився від болю в очах, працівники поліції налили йому на обличчя нашатирний спирт. Охорона КПП викликала швидку, яка приїхала та надала медичну допомогу. Поліція та швидка уїхали, про те, що відносно нього був складений адміністративний протокол він не знав. Після цього він повернувся додому, де самостійно лікувався та звернувся до лікаря окуліста. На той час, коли і він знаходився на КПП, на КПП перебували працівники поліції, співробітники швидкої, були інші водії транспортних засобів з інших областей, які виїжджали та вїжджали через прохідну КПП «Хлібодар». Крім того пояснив, що він не вживав спиртні напої, їхав на службовому автомобілі «Газель», приїхав на підприємство, патруль за ним не їхав, документи у нього перевірили на КПП на території підприємства. Під час перевірки, претензій по поводу запаху алкоголю від нього, у працівників поліції не було, але їм не сподобався його вигляд. Йому не пропонували пройти медичний огляд на стан спяніння. На підприємстві, до виїзду, його оглядав лікар та він казав медичній сестрі, що йому погано, але вона запропонувала спочатку завантажитися, а потім отримати шляховий лист. Він зателефонував диспетчеру повідомив, що йому погано та необхідно викликати іншого водія, якого викликали та він повинен був передати йому автомобіль. Копію протоколу він не отримував, та не бачив як його складали.

У судовому засіданні 22.09.2017 року захисник ОСОБА_2 ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення слухання справи для виклику свідків правопорушення.

Допитана у судовому засіданні 13.10.2017 року, у якості свідка, інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 суду пояснила, що 23.07.2017 року вона знаходилася на чергуванні в Хортицькому районі м.Запоріжжя у складі екіпажу № 113, коли вони отримали виклик про конфлікт працівників поліції з громадянином на вул.Новобудов, 6 у м.Запоріжжі. По прибуттю за вказаною адресою, виявилося, що конфлікт виник через людей, які знаходилися в автомобілі, яким керував ОСОБА_2 та яким працівники охорони підприємства пропонували вийти з автомобіля. Потім у патрульних виникла підозра того, що ОСОБА_2 знаходиться у стані алкогольного спяніння. Після цього ОСОБА_6 було запропоновано пройти тест на приладі «Драгер» та у медичному закладі, але той відмовився у присутності двох свідків. Після того, як ОСОБА_7 зачитали складений відносно нього протокол, йому стало зле, викликали швидку допомогу, лікарі якої, оглянувши ОСОБА_2 сказали, що госпіталізації він не потребує. Від підпису у протоколі ОСОБА_2 також відмовився.

У судове засідання, призначене на 20.10.2017 року, ОСОБА_2 не зявився, через канцелярію суду захисник ОСОБА_2 ОСОБА_1 надав клопотання про відкладення розгляду справи через хворобу ОСОБА_2

При цьому і ОСОБА_2 і адвокату ОСОБА_1 було відомо про те, що 23.10.2017 року спливає строк притягнення особи до адміністративної відповідальності за даним протоколом.

З вказаного вище вбачається, що ОСОБА_2 обізнаний про наявність на розгляді Хортицького районного суду м.Запоріжжя адміністративного матеріалу по протоколу, складеному відносно нього за ст. 130 ч.1 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності, як сам, так і через адвоката, неодноразово звертався до суду з заявами про відкладення розгляду справи судом, через хворобу, яка не дає йому змоги зявитися до суду, доказів того, що за станом здоровя, він не може зявитися до суду у призначений судом день та час або у будь-який інший день, суду не надав.

Неявки у судові засідання ОСОБА_2, суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_2, оскільки свої пояснення щодо складеного відносно нього протоколу, останній надав у судовому засіданні 19.09.2017 року, з метою дотримання строків розгляду справи, встановлених ст. 38 КУпАП.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративного стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня виявлення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про те, що він 23.07.2017 року, о 05-00 годині, рухаючись по вул.Новобудов, 6 у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом ТЗ .АС, АС-G 3302АХХ-1, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» та в медичному закладі, ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3. ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Відносно нього складений протокол за ст.130 ч.1 КпАП України.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_8, які додані до матеріалів справи, 23.07.2017 року ОСОБА_2 .П., перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння, в їх присутності, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер» та у закладі охорони здоровя (а.с. 5, 6 ).

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян( 10 200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п. 12 зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

При цьому у відповідності до п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Провина ОСОБА_2 у скоєнні вищевказаного правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: відомостями, які зазначені в протоколі про адмінправопорушення, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі у присутності свідків; поясненнями самого ОСОБА_2 у судовому засіданні, який підтвердив, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як на приладі «Драгер» так і в медичному закладі, бо погано себе почував; відеозаписом подій, які сталися 23.07.2017 року, диск з якими долучено до матеріалів адміністративної справи; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_8, долученими до адмінматеріалу; поясненнями інспектора ПП ОСОБА_9, наданими у судовому засіданні.

Судом вживалися усі заходи, передбачені законом для виклику за клопотанням адвоката свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_8, проте зазначені особи за викликами не зявились.

Незважаючи на це, на переконання суду, докази, наявні в матеріалах справи, є достатніми для висновку про вчинення ОСОБА_2 правопорушення при обставинах, викладених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, сам ОСОБА_2, після того, як надав пояснення суду, а також після задоволення клопотання адвоката про виклик свідків, перестав зявлятися до суду.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, спростовуються відеозаписом подій 23.07.2017 року; поясненнями інспектору ПП 23.07.2017 року про те, що він не памятає, вживав алкогольні напої чи ні, що вбачається з відеозапису та іншими доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Доводи ОСОБА_2 про те, що йому стало зле і він просив викликати швидку допомогу, через що не міг пройти медичний огляд на стан спяніння, спростовуються відеозаписом подій 23.07.2017 року, з яких вбачається, що ОСОБА_2 було повідомлено працівниками ПП про те, що відносно нього буде складено протокол за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, він погодився пройти такий огляд, а вже після того, як відмовився підписати складений відносного протокол, повідомив, що йому стало зле.

Суд дії ОСОБА_2 кваліфікує за ст. 130 ч.1 КпАП України, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з довідки архіву правопорушень ДАІ, ОСОБА_2 протягом року до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП не притягався (а.с. 10).

Відповідно до ст.. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України та призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень (отримувач УК у Хортицькому районі, м. Запоріжжя, код , Код МФО: 813015, рахунок: 0001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу «адміністративний штраф»), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави у розмірі 320 грн. (Державна судова адміністрація України (01601, м.Київ, вул. Липська 18/5 ), Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Рахунок отримувача: 0001, Банк отримувача: Головне управління Державної казначейскої служби України у м.Києві, Код банку отримувача: 820019, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У разі несплати у встановлений законом пятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.