АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1055/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 645/3090/17 Горпинич О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - Бездітко В.М.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 16.07.2017 року складений протокол про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 192323, 16.07.2017 року о 00-20 год. в м. Харкові по вул. Героїв Праці, 36 водій ОСОБА_3 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком № 1876 лікаря нарколога КЗОЗ ХОНД. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest - 6820» відмовилась в присутності двох свідків.

ОСОБА_3 порушила п. 2.9 «а» ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне.

Не заперечуючи факти вчинення адміністративного правопорушення, вважає, що адміністративне стягнення, яке було застосовано відносно неї надто суворе. Вину у вчинені адміністративного правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась, дійсно 16.07.2017 року випила 150 гр. вина. До адміністративної відповідальності притягається вперше.

Просить постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року скасувати, звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 яка апеляційну скаргу підтримала, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом -Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Відповідно до розділу 6 постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за змістом - Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п.3 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п.16 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до висновку КЗОЗ «ОНД» № 1876 ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 2).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимокам ст. 283 КУпАП.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді постанови районного суду, надійшов лист голови правління Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «ЛАД» (далі за змістом - БО «МБФ «ЛАД») - ОСОБА_4 (а.с. 32,33).

В своєму листі ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_3 є керівником відділу волонтерів БО «МБФ «ЛАД», який проводить свою діяльність у сфері охорони здоров'я.

Будучи керівником відділу волонтерів, ОСОБА_3 зарекомендувала себе як порядна, відповідальна, доброзичлива особа. Спільно з іншими членами Фонду ОСОБА_3 систематично бере участь у благодійних заходах шляхом надання допомоги закладам охорони здоров'я м. Харкова. Від пацієнтів цих закладів скарг на адресу ОСОБА_3 не надходило. Навпаки, її характеризують як ввічливу та розсудливу. ОСОБА_3 систематично та добросовісно виконує покладені на неї обов'язки, пов'язані з реалізацією соціальних та трудових функцій.

З огляду на вищевикладене, Фонд стверджує, що остання не вичинить правопорушень у майбутньому. Також, Фонд зобов'язується застосувати до ОСОБА_3 заходи громадського впливу, в порядку передбаченому чинним законодавством України.

Просить суд врахувати данні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАПособа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом'якшення і навіть відмови Держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

На думку апеляційного суду, із урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, ОСОБА_3 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та передати матеріали щодо неї на розгляд благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «ЛАД» для застосування заходів громадського впливу, що буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КУпАП про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення передбачені ст. 51, ч. 1 ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 130, ст.ст. 156, 176, 177, 178-180 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації, або уповноважений ним орган, або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин передбачених ст. 247 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, клопотання голови правління Благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «ЛАД» - ОСОБА_4 слід задовольнити, скасувавши постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року та передати матеріали щодо ОСОБА_3 на розгляд БО «МБФ «ЛАД»для застосування заходів громадського впливу.

Керуючись ст.ст. 21, 284, 280, 283, 294, 295, 296 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2017 року скасувати.

На підставі ч. 1 ст. 21 КУпАП звільнити ОСОБА_3від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та передати матеріали на розгляд благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «ЛАД» для застосування заходів громадського впливу.

На підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керівнику БО «Міжнародний благодійний фонд «ЛАД» не пізніше як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити суд про заходи громадського впливу, які застосовані до ОСОБА_3у зв'язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко