Справа № 423/2462/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 р.

Суддя Попаснянського районного суду Луганської області Архипенко А.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДФС у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, громадянки України, який народився 04.08.1993 року в м.Первомайськ Луганської обл., зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

ІПН НОМЕР_1, зареєстрований як фізична особа підприємець,

за ч.1 ст. 204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

22.08.2017 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 22.08.2017 р. о 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 здійснював переміщення товарів (планшетів, телефонів, аксесуарів для мобільних телефонів, настільних ламп і ліхтарів) на загальну суму 200 000 грн. на автомобілі ВАЗ 2106 д/н Г2413ВГ через лінію зіткнення в районі КРП «Шахта Родіна» м.Золоте-4 Попаснянського району Луганської області без дозволу на переміщення вантажів, який передбачено розпорядженням Луганської військово-цивільної адміністрації №479 від 09.10.2015 року «Про визначення переліку субєктів господарювання, яким пропонується надавати дозвіл для переміщення вантажів до території вздовж лінії зіткнення між блокпостами першого та другого рубежів», чим порушив Тимчасовий порядок контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затверджений наказом від 14.04.2017 р. №222ог.

У судове засідання ОСОБА_1 зявився, ніякої позиції щодо вищезазначеного протоколу не висловлював.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність повернути матеріали справи до Головного управління ДФС у Луганській області для належного оформлення з наступних підстав.

Відповідно до статей 1,3,8,9 ОСОБА_2 Україна є правовою державою, в якій людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу.

ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Оскільки санкція ч.1 ст.204-3 КпАП України передбачає не тільки застосування штрафу, але й обовязкову конфіскацією товарів, суд приходить до висновку, що загальний характер цієї норми і тяжкість передбаченого нею покарання, яке може полягати в конфіскації товарів, вартість яких законом не обмежена, вимагає суворого дотримання стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню, при застосуванні указаної норми.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»).

У нещодавно прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення...... , ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Повертаючись до обставин цієї справи суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.204-3 КУпАП склад адміністративного правопорушення утворює «порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції».

Разом із тим, цією нормою КУпАП було доповнено згідно із Законом України від 17 липня 2015 року № 649-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції».

При цьому цим Законом одночасно було доповнено новою нормою і Закон України «Про боротьбу з тероризмом», а саме статтею 14-1 «Порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», яка передбачає, що «переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції здійснюється в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням Служби безпеки України».

Слід зазначити, що «Порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції» було затверджено постановою КМУ від 1 березня 2017 р. № 99. ( на що, доречі в складноу протоклі орган ДФС не посилається)

Таким чином, ст. 204-3 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає саме до «Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», затвердженого постановою КМУ від 1 березня 2017 р. № 99.

А так, склад адміністративного правопорушення складає порушення «Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», затвердженого постановою КМУ від 1 березня 2017 р. № 99, а не будь-якого іншого «Порядку», у тому числі «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей», затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 14.04.2017 № 222-ог.

Більше того, згаданий «Тимчасовий порядок» не зареєстрований в Міністерстві юстиції України та не опублікований в установленому порядку в офіційних друкованих виданнях, тому, будучи обовязковим для посадових осіб, що відносяться до сил і засобів АТО, цей документ не є таким, що визначає права і обовязки громадян і його порушення само по собі не може утворювати склад будь-якого правопорушення (крім випадків, коли відповідні дії одночасно порушуватимуть інші правові норми).

Таким чином, органу, який склав протокол, належить зазначити в протоколі про адміністративне правопорушення, які норми «Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», затвердженого постановою КМУ від 1 березня 2017 р. № 99, та в чому полягало це порушення.

Крім того, в наданих матеріалах наявна суперечність , де зазначено, що ОСОБА_1 переміщував товар на суму 200 000 грн. і додатком до цього протоколу, згідно з яким загальна вартість вилучених товарів становить 210 950 грн., а також відсутні відомостіі про те, де зберігаються вилучені товари.

До цього ж в складеномупотоклі відсутні відомості про межі першого та другого рубежів ( чого?) і чим такі рубежі визначені (або затверджені).

Зазначені недоліки унеможливлюють всебічний, повний, обєктивний розгляд справи із дотриманням прав особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тому суд вважає, що справу слід повернути до управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області для належного оформлення.

Керуючись ст. 256, 280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-3 КУпАП повернути до управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає та набирає чинності з моменту її винесення.

Суддя А.В.Архипенко