Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/583/17 Головуючий у 1-й інстанції Дмитрюк О.В.
Єдиний унікальний №336/2556/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду, 26.04.2017 року о 09 год. 40 хв. ОСОБА_3 по вул.Куйбишева поблизу будинку №163 в м.Запоріжжі керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

На вказану постанову суду захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 повернути на доопрацювання. Свої вимоги мотивує тим, що суд залишив поза увагою той факт, що протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього фактично не відповідають вимогам ст.256 КУпАП та безпідставно не повернув матеріали справи на доопрацювання. Крім того, суд порушив право ОСОБА_3 особисто надати пояснення в судовому засіданні, оскільки справа розглянута за відсутності ОСОБА_3

ОСОБА_3 був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, проте в судове засідання апеляційного суду не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи не направив, у звязку з чим справа розглянута за його відсутності.

Заслухавши захисника ОСОБА_2, який повністю підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуті обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Висновки судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у справі доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №269999 від 26.04.2017 року /а.с.1/, роздруківкою тесту на алкоголь, результат якого складає 0,31% /а.с.2/, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що 26.04.2017 року в їх присутності ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу "Драгер", на що ОСОБА_3 погодився. Результат проведеного тесту показав 0,31%. Від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я ОСОБА_3 відмовився.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 вимогам закону. Адже зазначений протокол містить у собі всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП. Будь-яких заперечень під час складання протоколу ОСОБА_3 не висловлював.

Апеляційним судом перевірені доводи апеляційної скарги про те, що справу розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте з матеріалів справи вбачається, що 25.05.2017 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника ОСОБА_3 за договором ОСОБА_2 для ознайомлення з матеріалами справи.

08.06.2017 року судове засідання було відкладено за заявою ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_2, а також для виклику свідків та витребування доказів.

20.06.2017 року розгляд справи було відкладено на 05.07.2017 року для виклику ОСОБА_3, а також свідків.

05.07.2017 року в судове засідання ОСОБА_3 не зявився, направив до суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з його хворобою, про що надав суду копію довідки без дати, виданої КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої допомоги м.Запоріжжя», з якої вбачається, що 03.07.2017 року ОСОБА_3 звернувся до лікарні та йому постановлено діагноз: пошкодження мязів області лівого плечового суглобу з рекомендаціями амбулаторного обстеження.

Як вбачається з довідки, долученої до матеріалів справи, ОСОБА_3 не перебував ані на стаціонарному, ані на амбулаторному лікуванні, що давало йому змогу бути присутнім при розгляді судової справи.

Зазначене вище свідчить, що ОСОБА_3 зловживав своїм правом на участь в розгляді справи, маючи на меті затягнути розгляд справи до спливу строків, встановлених ст. 38 КУпАП, і тим самим уникнути адміністративної відповідальності.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, ОСОБА_3 мав реальну можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Крім того, посилання захисника ОСОБА_2 на розгляд судом першої інстанції справи у відсутності ОСОБА_3, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки таке право ОСОБА_3 було поновлено при апеляційному перегляді, він мав можливість з'явитися до апеляційного суду, надати пояснення, заявити відповідні клопотання, але цього не зробив, а тому його права, передбачені ст. 268 КПК України не порушені.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про їх належність та допустимість та про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2017 року щодо ОСОБА_3 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар