АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/1207/17 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Асавалюк О.О., з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника Головінова В.О., переглянувши представлені відеоматеріали, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі звукозапису в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 05 09 2017 року? -

В С Т А Н О В И В:

Постановою вищевказаного суду -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.06.2017 року о 01 год. 45 хв. за адресою: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 23, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатору Drager Alkotes 6820 у присутності двох свідків, результат якого склав 2,17 проміле.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючи на те, що судом не було з'ясовано усі обставини справи, внаслідок чого його помилково визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення.

У своїй скарзі апелянт вказує, що районним судом було проігноровано усі його докази про невинуватість та клопотання про допит свідків та призначення почеркознавчої експертизи, які заявлялись як самим ОСОБА_2, так і його адвокатом (а.с. 38-45).

Заслухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника - Головінова В.О., які просили про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, переглянувши представлені відеоматеріали, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що тієї ночі, у зв'язку з тим, що він вживав алкоголь, його автомобілем керував його друг - ОСОБА_4 Однак працівники поліції, ігноруючи даний факт склали протокол на ОСОБА_2, як він вважає, через особисту неприязнь з боку працівника поліції, з яким ОСОБА_2 розмовляв на підвищених тонах в конфліктній ситуації.

Адвокат Головінов В.О. підтримав доводи ОСОБА_2 та зазначив, що на його думку, усі матеріали даної справи сфабриковані, оскільки на місці протокол про адміністративне правопорушення не складався, ОСОБА_2 не підписувався та копія йому не вручалася. Пояснення свідків також викликають сумнів, оскільки на обох бланках написані ідентичним почерком. У зв'язку з наведеним адвокат Головінов В.О. ставить під сумнів законність постанови суду першої інстанції та вважає її такою, що не відповідає матеріалам справи.

На спростування тверджень правопорушника та його захисника у судовому засіданні апеляційного суду було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_2 з працівниками поліції, його згоду на проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера та саму процедуру огляду. Суд акцентує увагу на тому, що на відео зафіксовані слова поліцейського, де він зазначає, що ОСОБА_2 визнає, що вживав алкоголь та просто хотів перепаркувати автомобіль, а сам ОСОБА_2 погоджується з твердженням поліцейського.

Ніяких заперечень про те, що автомобілем керував не ОСОБА_2 останній не висловлює. Відсутній і сам ОСОБА_4, на якого посилається правопорушник як на особу, що начебто керувала автомобілем.

Ніякої конфліктної ситуації, про яку говорить ОСОБА_2 не зафіксовано.

Таким чином, у судовому засіданні апеляційного суду ні самим апелянтом, ні його захисником не надано жодних доказів, які б спростовували вину ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24.06.2017 року, результатами проведення тесту за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820», який склав 2.17 проміле та актом огляду на стан сп'яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, розпискою ОСОБА_7 про те, що він зобов'язується взяти під керування автомобіль ОСОБА_2 та не допускати останнього до керування транспортним засобом протягом доби до повного протверезіння (а.с. 1-6).

Враховуючи дані обставини, суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування, за обставин вказаних в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Київського районного суду м.Харкова від 05 09 2017 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на ОДИН рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило