Справа № 161/8101/17 Провадження №33/773/752/17 Суддя в 1 інстанції: Ясельський І.В.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою судді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21 травня 2017 року о 00 год. 14 хв. в м. Луцьку по вул. Набрежній, 4 керував автомобілем марки «PEUGEOT301», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, почервоніння очей, від проходження медичного огляду для встановлення алкогольного спяніння в установленому порядку відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на її незаконність просять скасувати та постановити нову, якою провадження в справі відносно нього закрити, у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження цього судового рішення, оскільки він не був присутній при розгляді справи судом, а копію постанови судді отримав лише 20 серпня 2017 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які подані ними скарги підтримали із наведених у них підстав, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 в судовому засіданні при розгляді справи присутній не був, копію оскаржуваної постанови від 15 серпня 2017 року отримав лише 20 серпня 2017 року, а тому на думку апеляційного суду, строк апеляційного оскарження постанови судді, передбачений ст.294 КУпАП ним був пропущений з поважних причин, у звязку з чим підлягає поновленню.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

За нормами ст. 266 КУпАП України, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного спяніння, підлягають оглядові на стан алкогольного спяніння. Огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Так, згідно із наданих в суді апеляційної інстанції пояснень експерта ВОНД м. Луцька ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_5, будучи доставлений в наркологічний диспансер м. Луцька, від здачі зразків крові та сечі, відмовився, хоча лікарем були створені усі умови для реалізації таких дій останнім. Складений відносно ОСОБА_2 Висновок щодо результатів медичного огляду метою виявлення стану алкогольного, накротичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 травня 2017 року № 1575 уповноваженою на це особою, є зрозумілим за змістом, кваліфікація дій ОСОБА_2, як відмова від проходження медичного огляду, є правильною. Додатково пояснив, що відбір зразків сечі повинен проводитись у спосіб, який виключає підміну або зіпсування зразка, і проводиться, як правило, для визначення перебування особи в стані наркотичного спяніння.

Частково ствердив певні обставини в судовому засіданні і сам ОСОБА_2, який показав, що на вимогу працівника поліції, на місці зупинки транспортного засобу, відмовився від застосування спеціальних технічних засобів, а тому був доставлений до наркологічного диспансеру, при цьому, не заперечував факт відмови від здачі зразків крові. Вказав, що мав намір здати зразки сечі, проте відмовився це робити в запропонованих йому умовах.

Згідно п. 8 Правил порядку відбору, зберігання та транспортування біологічних проб, затверджених Наказом Управління охорони здоровя у Волинській області від 06 березня 2017 року № 85-од, дія яких поширюється на ВОНД, відбір сечі повинен проводитись в умовах, які виключають підміну або можуть зіпсувати зразок.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 характеризується зокрема, діями водія, спрямованими на ухилення від проходження у встановленому порядку огляду на виявлення стану алкогольного спяніння.

Враховуючи наведене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, як такі, що містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так як останній, заперечуючи факт перебування в стані алкогольного спяніння, на місці зупинки транспортного засобу від застосування спеціальних технічних засобів, як і від здачі зразків крові та сечі в наркологічному диспансері, відмовився, і підстав правомірності вчинення таких дій останнім, судом не встановлено. Відмова від здачі зразків сечі з етичних міркувань в присутності працівників поліції або диспансеру, за умови покладеного на лікаря обовязку вжити заходів, які виключають підміну або можуть зіпсувати зразок, була правильно оцінена медичним працівником, як відмова від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Доказів порушення працівниками поліції та лікарем процедури проведення огляду на стан спяніння щодо ОСОБА_2 та порядку складання адміністративних матеріалів, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної постанови, в ході апеляційного розгляду справи, здобуто не було.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь її вини, інші конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції в повному обсязі дотримався даних вимог закону та обґрунтовано призначив ОСОБА_2 безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, усі доводи апелянтів щодо незаконності судового рішення з підстав викладених в апеляційних скаргах, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2017 року в даній справі.

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2017 року в даній справі щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя