Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/315/17 Головуючий у 1-й інстанції Ісаков Д.О.
Єдиний унікальний №334/8250/16-п Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області Гончар О.С., за участі ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 березня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду, 04 грудня 2016 року о 23 год. 20 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2101, держаний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Квітуча, буд.88 у м.Запоріжжі в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України. Огляд на стан спяніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат 2,15‰.

ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вимагав перевірити законність постанови та переглянути справу, посилаючись на те, що в постанові суду є помилки в часі зупинки автомобіля. Крім того, справа була розглянута за його відсутності та він не отримував копію постанови.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не оспорював висновки суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зведено до того, що судом були істотно порушені його права. Проте враховуючи, що в скарзі апелянт вимагав переглянути справу та перевірити законність постанови суду першої інстанції, апеляційний суд здійснив перевірку і висновків суду в частині доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зокрема апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуті обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Висновки судді про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам та підтверджуються наявними у справі доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №036124 від 04 грудня 2016 року; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; результатом тесту, здійсненого за допомогою технічного засобу, результат якого склав 2,15‰; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Оцінивши в сукупності наведені докази суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимагаючи переглянути постанову суду, ОСОБА_2 посилався на допущені в постанові помилки в часі зупинки автомобіля.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 був зупинений о 23 год. 20 хв. і саме цей час зазначений в мотивувальній частині постанови судді. Огляд за допомогою спеціального технічного засобу було здійснено о 23 год. 22 хв. Той факт, що в подальшому судом в тексті постанови помилково зазначено час зупинки автомобіля ОСОБА_2 о 17 год. 20 хв. висновків суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, а носить характер технічної описки.

Є безпідставними і твердження ОСОБА_2 про істотне порушення судом його прав.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 неодноразово відкладався за його клопотанням.

01.03.2017 року ОСОБА_2 подав до суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 02.03.2017 року, у звязку з його хворобою, долучивши до клопотання копію довідки про тимчасову непрацездатність, відповідно до якої він був звільнений від занять з 10.02.2017 року по 14.02.2017 року. За таких обставин, суддя дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 не надав до суду документів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, а тому розглянув справу за відсутності ОСОБА_2, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Крім того, апеляційним судом ОСОБА_2 за його клопотанням було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду, під час судового засідання було заслухано його пояснення, перевірено всі його заперечення, а тому порушення прав останнього допущено не було.

Не знайшли свого підтвердження і доводи ОСОБА_2 про порушення судом вимог ст.285 КУпАП, адже з матеріалів справи вбачається, що 02.03.2017 року, тобто в день розгляду справи, на адресу ОСОБА_2, яка була ним зазначена під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, було надіслано копію постанови суду.

Відтак, здійснивши перевірку постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури, суд дійшов висновку про законність даної постанови, у звязку з чим підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар