АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1135/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 33/789/199/17 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 21 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 21 вересня 2016 року закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову скасувати і прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що в судове засідання її не викликали, а про оскаржувану постанову дізналась випадково 29.05.2017 року, коли намагалась встановити причини притягнення її до відповідальності за ДТП з ОСОБА_2 Вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено всі обставини справи, не було здійснено виклик її до суду, не взято до уваги фотографії, які є у неї, а також не взято до уваги схему до адміністративного протоколу, в якому вказано про розміщення автомобілів на дорозі після ДТП. Наголошує, на своїй категоричній незгоді з оскаржуваною постановою, оскільки вважає, що в діях ОСОБА_2 є склад правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, так як в момент ДТП він рухався на спуск і в порушення Правил дорожнього руху не надав їй дорогу, в той час як вона рухалась на підйом.

Заслухавши представника апелянта - адвоката Янковича І.Є., який просив провести апеляційний розгляд у відсутності потерпілої та задовольнити її апеляційну скаргу, оскільки не надавши дорогу автомобілю, що рухався на підйом, ОСОБА_2 порушив звичаї водіїв на дорозі та Правила дорожнього руху щодо руху по гірських дорогах, та пояснення ОСОБА_2 який вважає, що Правил дорожнього руху не порушував, а тому просить залишити оскаржену постанову без змін, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи та матеріали справи, суд з'ясував наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим і його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів, справа про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 була розглянута 21 вересня 2016 року у відсутності потерпілої ОСОБА_1 Як стверджує ОСОБА_1 про судове засідання її не було повідомлено належним чином, а про оскаржувану постанову вона дізналась лише 29.05.2017 року. Інших даних про вручення ОСОБА_1 копії вказаної постанови в матеріалах справи немає.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження в даному випадку пропущено з поважних причин, а тому його необхідно поновити, забезпечивши таким чином потерпілій можливість реалізувати її процесуальні права.

Щодо суті апеляційних вимог перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Згідно ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, висновок суду про недоведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Так в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2 порушив п.28.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до п.28.1 Правил дорожнього руху на гірських дорогах і крутих спусках, де зустрічний роз'їзд утруднено, водій транспортного засобу, що рухається на спуск, повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються вгору. Згідно примітки до розділу 28 Правил дорожнього руху його вимог стосуються ділянок доріг, що позначені знаками 1.6. "Крутий підйом" і 1.7."Крутий спуск".

Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Беручи до уваги, що п.28.1 Правил дорожнього руху застосовується лише на гірських дорогах або дорогах позначених відповідними знаками, а вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху ОСОБА_2 виконано, оскільки як вбачається зі схеми наслідків ДТП і фотознімків з місця події, досліджених судом першої інстанції, його автомобіль зайняв максимально можливе крайнє праве положення в напрямку свого руху, виїхавши правими колесами на узбіччя і надавши можливість проїзду іншому автомобілю, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Отже, перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд дотримався вимог закону, вірно встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_2

В апеляційній скарзі не наведено обставин, які би спростовували вказані висновки суду першої інстанції і в ході апеляційного розгляду представником потерпілої наявність таких обставин не доведено.

Наведені в апеляційній скарзі твердження, що рухаючись на спуск водій ОСОБА_2 повинен був дати дорогу автомобілю, що рухався на підйом, тобто виконувати вимоги п.28.1.Правил дорожнього руху, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки як вбачається з матеріалів справи ділянка дороги, на якій відбулась дорожньо-транспортна пригода, не позначена відповідними дорожніми знаками (1.6.,1.7. Додатку 1 до Правил дорожнього руху). Отже, положення розділу 28 ПДР в даному випадку застосуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 21 вересня 2016 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області В.Я. Сарновський