Номер провадження 3/754/4597/17
ПОСТАНОВА
Іменем України
05 грудня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Колегаєва С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого в АДРЕСА_1

за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення складеного інспектором 2 роти 1 батальону з обслуговування лівого берега УПП в м. Києві ДПП лейтенантом поліції Стрілець Г.Г., 30 вересня 2017 року о 21 год. 00 хв., водій ОСОБА_1 рухаючись в м. Києві по вул. Мілютенка, 11-А, керував автомобілем «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані сп`яніння, а саме з ознаками наркотичного сп`яніння, на що вказували ознаки: розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою м. Київ, вул. Визволителів, 6. Результати на стан сп`яніння підтверджує довідка лікаря нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР.

Відповідальність за порушення п. 2.9 (а) ПДР України передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та надав суду покази, в яких зазначив, що працює водієм у службі «таксі». 30 вересня 2017 року приблизно о 21 год. 00 хв. прибувши на вул. Мілютенка, 11-а в м. Києві на замовлення, був вимушений зупинити автомобіль, для того щоб з`ясувати де саме необхідно забрати пасажира. Зупинивши автомобіль ОСОБА_1 увімкнув «аварійний» сигнал, та розмовляв по телефону з пасажиром. Невдовзі до автомобіля ОСОБА_1 під`їхав автомобіль працівників поліції, які не з`ясувавши причини зупинки одразу почали висловлювати претензію з приводу зупинки автомобіля у невстановленому для цього місці. Натякали на вирішення питання, що ОСОБА_1 сприйняв, як можливість за грошову винагороду вирішити питання без складання протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що поспішає на замовлення, та будь яких грошових коштів надавати не буде. Натомість працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Після цього працівники поліції будучи обуреними почали висловлювати претензії про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, так як у нього розширені зіниці очей. ОСОБА_1 погодився разом з працівниками поліції прослідувати до Київської міської клінічної лікарні «Соціотерапія» для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Прибувши до лікарні за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, ОСОБА_1 було запропоновано здати сечу для проведення відповідного аналізу. Однак зі спливом півтори години ОСОБА_1 з фізіологічних причин не зміг здати біологічне середовище. Лікар медичного закладу повідомив працівників поліції, що не зможе видати висновок, на що працівники поліції попросили лікаря зазначити будь-які дані про стан наркологічного сп`яніння, і розмова відбувалась в присутності ОСОБА_1 , який намагався висловлювати заперечення. Після цього лікарем був складений висновок, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, після цього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також ОСОБА_1 зазначив, що лікарем при складанні висновку не було зазначено, на підставі якої саме біологічної речовини проводилось дослідження на стан наркотичного сп`яніння. Крім того зазначив, що працівниками поліції не було надано можливості надати письмові пояснення, чи висловити свою незгоду зі складеним протоколом.
Як зазначено в розділі ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції п. 7 «проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язкове».
Згідно з п. 12 зазначеної Інструкції «предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук».
Відповідно до п. 13 «для дослідження біологічного середовища може використовуватись кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Крім того, як зазначено в п. 15 «за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду» та п. 16 передбачено що «висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.
Відповідно до з п. 22 «Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №12рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимим і використовуватись як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, наявний у справі висновок огляду на стан наркотичного сп`яніння є недійсним, а відтак недопустимим доказом.

Вимоги ст. 251 КУпАП при складанні матеріалів справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виконані не були.

В матеріалах справи відсутні пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, чи будь-які дані про відмову особи від дачі пояснень.

Крім того в матеріалах справи відсутній акт огляду особи на стан сп`яніння, що прямо передбачено Інструкцією.

Також в наявному в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду не зазначено, на підставі якого біологічного середовища проводилось дослідження.

Рапорт, що міститься в матеріалах справи, містить в собі інформацію про винесення на ім`я ОСОБА_1 постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП, однак в матеріалах справи відсутні підтвердження зазначеному.

Крім того пунктом 27 Постанови Пленуму від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавство у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Як зазначено в рапорті працівників поліції за адресою м. Київ, вул. Шолом Алейхема перехрестя з вул. Мілютенка 11-а було виявлено транспортний засіб «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку на перехресті в смузі для руху.

Тобто виходячи з рапорту ОСОБА_1 не виконував функції водія.

Так само відповідно то вищевказаного рапорту відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, про порушення ним 30.09.2017 року о 21 год. 00 хв. по вул. Мілютенка, 11-а у м. Києві правил зупинки транспортного засобу, та складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за керування транспортним засобом 30.09.2017 року о 21 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Мілютенка, 11-а, в стані наркотичного сп`яніння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що суперечить одне одному, оскільки два процесуальних документи, складені відносно ОСОБА_2 про вчинення адміністративних правопорушень, в один і той же день та час в одному й тому ж місці, за викладених працівниками поліції обставин взаємовиключають одне одне.

Крім того, відповідно до положень ст.. 251 КУпАП та ст.. 62 Конституції України не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст.. 256 КУпАП, положенням Інструкції та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспоротворних презумпцій факту.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, оскільки інших доказів вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту та висновку до матеріалів справи додано не було, а тому відповідно до вимог ст. 247 п. 1 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
За викладеним, керуючись ст.ст. 130, 247 п.1, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ
Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Суддя-