Справа № 136/1618/17
Провадження № 33/772/854/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 20.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 20.10.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно матеріалів справи, 14.07.2017 року о 16:20 год. в с. Стара Прилука по вул. Некрасова громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, не врахувавши дорожньої обстановки та стану транспортного засобу, зїхав з дороги здійснивши перекидання автомобіля, що призвело до його пошкодження, чим порушив пункт 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 14.07.2017 року о 16:20 год. в с. Стара Прилука по вул. Некрасова ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.9 "а" Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 20.10.2017 року та закриття провадження на підставі ст.. 38 КупАП, посилаючись на те, що з моменту вчинення адміправопорушення пройшло більше трьох місяців.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Суд в порушення вимог ст. 280 КУпАП не вжив належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді даної справи суд обмежився лише протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, , рапортом та довідкою поліцейського, внаслідок чого допустив однобічність та необ'єктивність своїх висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом не дано оцінки тому, що за наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного спяніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем, що є обовязковим при такому виді правопорушенні. Ця обставина залишається не зясованою.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого спяніння, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння ( крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №029698 не містить ознак алкогольного спяніння ОСОБА_2, що є відповідно порушенням Інструкції.

Крім того, протокол серії БР №029698 та протокол серії БР № 029687 не містять відомості про свідків події.

Також не зрозуміло, чому обидва протоколи складено з таким проміжком часу після виявлення даних правопорушень (14.07.2017 року).

Наведені недоліки вказаних протоколів про адміністративні правопорушення свідчать про те, що ці протоколи не відповідає вимогам закону.

Нечіткість, неконкретність та юридична некоректність цих протоколів про адміністративні правопорушення позбавляють суд можливості всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, оскільки за будь -яких умов це не усуне вищевказаних недоліків протоколу.

Виправлення недоліків таких матеріалів та протоколів не є компетенцією апеляційного суду. Суд має право розглядати сам протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах виключно саме цього протоколу.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколах про адміністративні правопорушення,і усунити вказані сумніви та суперечності в апеляційного суду не має процесуальної можливості.

Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності , і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи.

Ухвалене суддею місцевого суду рішення на підставі вказаних доказів не може вважатись законним та підлягає скасуванню.

Кодекс про адміністративні правопорушення встановлює чіткий перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, тобто провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_2 14.07.2017 року.

Згідно з ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП .

Враховуючи, що з часу обставин, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції минули строки накладення адміністративного стягнення та неможливості направлення матеріалів справи на доопрацювання- провадження у справі підлягає закриттю.

За таких обставин, постанова не може залишати в силі, підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю у зв'язку з закінченням строків накладенням адміністративного стягнення, подальший перегляд справи з дослідженням доказів по ній є неможливим.

На суд покладається обовязок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обовязок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.55 Конституції України ст. ст. 293,294 КУпАП

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 20.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 закрити підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя