АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/787/17 Головуючий у І-й інстанції - Сенчишин Ф.М.
Справа № 199/4125/17-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2017 року, якою

ОСОБА_1, 1976 року грудня місяці 07 дня народження, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції 02 травня 2017 року о 04 год. 30 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2, керував автомобілем «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_2, у стані наркотичного сп'яніння, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати а провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що вказана постанова суду є незаконною та передчасною, оскільки судом при розгляді справи було грубо порушено вимоги КУпАП, а тому вона підлягає скасуванню. Зазначає, що його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, відсутня, що підтверджується наявними письмовими доказами.

Вказує, що суд безпідставно послався на порушення ним вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України, оскільки він ще при складанні протоколу пояснив поліцейським, що не керував автомобілем, а прийшов, аби дістати з нього речі, проте судом цей довід не було взято до уваги, чим порушено вимоги ст. 251 КУпАП та ст. 6 Конвенції з захисту прав людини, згідно до якої кожна особа має право на справедливий розгляд справи щодо неї.

Вказує, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги КУпАП та Інструкції щодо направлення водіїв транспортних засобів для проходження огляду на стан сп'яніння, згідно якої водієві спочатку пропонується пройти огляд на місці, а у разі його відмови або незгоди з результатами огляду на місці пропонується пройти такий огляд в лікарні. Вказує, що в матеріалах провадження відсутні пояснення свідків, участь яких у даному випадку є обов'язковою, оскільки саме вони зазначають всі відомі їм обставини правопорушення та підтверджують твердження поліцейських.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні відомості щодо надання йому направлення для проходження відповідного огляд в лікарні відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до Інструкції, та до матеріалів справи таке направлення не долучено, тому поліцейський діяв за межами своїх повноважень, через що вказаний протокол є недопустимим доказом, а інших доказів, які б свідчили про його винуватість у вчиненому адміністративному провадженні та підтверджували б факт керування ним транспортним засобом в матеріалах справи відсутні, крім того відсутній і відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Зазначає, що його доводи відносно того, що він не керував транспортним засобом, матеріалами провадження не спростовуються, що свідчить про безпідставність складання відносно нього відповідного протоколу та передчасне визнання судом першої інстанції його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4, апеляційну скаргу підтримав, на її задоволенні наполягав.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з'ясував обставини справи та не надав належної оцінки дослідженим доказам, що потягло передчасний висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.05.2017 р. ОСОБА_4 обвинувачувався у тому, що він у той самий день о 04.30 год. на АДРЕСА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, що підтверджується висновком лікаря - нарколога за №1251, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил Дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності саме за цим складом адміністративного правопорушення належить встановити, що остання не тільки перебувала у стані наркотичного сп'яніння, але й що особа у цьому стані керувала транспортним засобом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп'яніння є доведеним поза розумним сумнівом, оскільки він підтверджується належними та достатнім доказом - медичним висновком (а.с. 4).

Разом з тим, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 у такому стані керував транспортним засобом, суд апеляційної інстанції вважає передчасним. Так, ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП, послідовно заперечував та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що з ним не згодний. Поняті або свідки не залучалися як в момент виявлення ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції, так і у медичному закладі та у подальшому при складанні вказаного протоколу. Як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції вживалися щодо отримання відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції, що виявили ОСОБА_1, втім такі відеозаписи надані не були.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Зважаючи на те, що у зв'язку з вищенаведеними обставинами доказами, що підтверджують факт керування водієм, є лише протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення співробітників патрульної поліції, тобто документами, складеними стороною обвинувачення, і не мають будь-якого об'єктивного підтвердження, даний факт не може вважатися таким, що доведений поза розумним сумнівом, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - задовольнити.

Постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2017 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця