Справа № 473/2966/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"24" жовтня 2017 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Вознесенська матеріали, які надійшли від Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не працює, не інвалід, не пенсіонер, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, обліковий номер платника податків НОМЕР_1, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №273054 від 31.08.2017 року, - 31 серпня 2017 року о 16 год. 40 хв. в м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, по вул. Дружби народів поблизу буд. № 40, водій ОСОБА_1 в порушення п. 2.9 А ПДР України, керував автомобілем ЗАЗ 1140, державний номер НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком медичного огляду №64 від 31.08.2017 року.

Згідно вказаного протоколу у водія ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія ВЕВ № 006923 видане РЕГ 5-го МРВ м. Вознесенськ від 22.05.2007 року.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.1 ст.130 КпАП України, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

11.10.2017 року ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, проте визнав факт перебування в стані алкогольного спяніння, але не в період керування автомобілем, не визнав факт керування автомобілем перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Пояснив, що їхав з м. Вознесенськ до м. Южноукраїнська, в центрі міста машина зламалась, це було на початку 11 години. Він зателефонував товаришу ОСОБА_2 за тел. НОМЕР_3 та попросив щоб той взяв машину «жигуль», на що пообіцяв приїхати через кілька годин. ОСОБА_1 зачинив автомобіль та пішов випив 2 пляшки горілки та 1 пляшку напою Шейк. Працівники поліції проїжджаючи мимо, зупинились, він підійшов до них. Працівники поліції виявивши, що ОСОБА_1 з ознаками алкогольного спяніння, забрали у нього ключі від машини та посвідчення водія. Потім пропонували продути алктоестер «Драгер» та поїхати в лікарню, на що він відмовився через те, що не знаходився за кермом під час проїзду міліціонерів повз його машини. Після відмови ОСОБА_1 продути алкотестер та поїхати до лікарні, працівники поліції бризкали йому в очі якоюсь рідиною з балончика, скрутили за спиною руки, насильно посадовили до машини та повезли до лікарні де він здав аналіз та намагався промити очі, оскільки вони сльозились та пекли. Після цього ОСОБА_1 повезли до відділку поліції де склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вказавши в протоколі, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а після цього завезли назад до його машини, дочекались поки приїдуть за ним знайомі. ОСОБА_1 наголошував також, що на момент приїзду працівників поліції, він не перебував за кермом, оскільки автомобіль на якому він їхав - зламався.

За клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання було викликано працівника поліції, який склав адміністративний протокол, а саме - начальника СРПП Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_3 з наданням в судове засідання відеофіксації вказаної події. Однак до суду вказаний свідок не зявився, ніяких заяв чи клопотань до суду не надходило, також суду не надано відеозапису вказаної події.

24.10.2017 року ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, був повідомлений про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі положень ст.268 КУпАП.

Крім того, в судове засідання за клопотанням ОСОБА_1 викликався свідок ОСОБА_2, який до суду не зявився, причини неявки суду не відомі.

Таким чином, судом були застосовані всі заходи для дослідження матеріалів провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що провадження слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №273054 від 31.08.2017 року (час складання протоколу 18 годин 05 хвилин), 31 серпня 2017 року о 16 год. 40 хв. в м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, по вул. Дружби народів поблизу буд. № 40, водій ОСОБА_1, в порушення п. 2.9 А ПДР України, керував автомобілем ЗАЗ 1140, державний номер НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком медичного огляду № 64 від 31.08.2017 року, відповідно до якого особою, яка проходила медичний огляд в розділі №2 є - ОСОБА_1, а в розділі №10 (а) вказаного висновку встановлено, що гр. ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного спяніння. Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння на момент складання протоколу, проте не в момент керування транспортним засобом, підтверджується також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 Також до матеріалів справи додано копію посвідчення водія на імя ОСОБА_1 Більше ніяких доказів по справі додано не було.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує положення пунктів 4.1. та 4.2 Рішення КСУ від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) відповідно до яких:

«4.1. Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005).

Принцип правової визначеності означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки" (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року N 17-рп/2010). Наведені конституційні засади враховуються Конституційним Судом України у процесі перевірки на відповідність Конституції України положень статті 141, частини шостої статті 258 Кодексу.

4.2. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку)».

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року - водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено три різні склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють обєктивну істину у справі.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З об'єктивної сторони правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП характеризується активними діями, що полягають в здійсненні керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №273054 від 31.08.2017 року - 31.08.2017 року о 16 год. 40 хв., в м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, по вул. Дружби народів поблизу буд. № 40, водій ОСОБА_1, в порушення п. 2.9 А ПДР України, керував автомобілем ЗАЗ 1140, державний номер НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком медичного огляду № 64 від 31.08.2017 року.

Проте, суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши пояснення учасників процесу, вважає, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснював саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Факт спяніння ОСОБА_1 було ним підтверджено, але не було підтверджено факт керування ним в такому стані транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - суду не надано, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст.130, 247, 268, 280, 283-285 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія ВЕВ № 006923, видане РЕГ 5-го МРВ м. Вознесенськ від 22.05.2007 року, - повернути ОСОБА_1 після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня вручення постанови особі, що притягується до відповідальності.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду підпис ОСОБА_6

згідно оригіналу

Суддя: