Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, з посиланням на протоколи про адміністративне правопорушення, 21 квітня 2017 року о 0 годин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вул. Волинській, 53 в м. Києві, всупереч вимогам п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) не обрав безпечну швидкість руху та не дотримав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, який рухався попереду, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Крім того, за викладених обставин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_4 з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_3 вбачається, що він просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, стверджуючи про недотримання судом вимог закону щодо всебічності, повноти і об'єктивності з'ясування обставин справи.

_________________________________________________________________________

Справа № 33/796/2397/2017 Постанова винесена суддею Агафоновим С.А.

Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП

Як зазначає ОСОБА_3, його було позбавлено права на захист, оскільки про місце і час розгляду справи він повідомлений не був, не дивлячись на неодноразові звернення до канцелярії суду, і копія постанови йому не направлялася. Що стосується суті правопорушень, то 21.04.2017 року була ожеледиця, водій автомобіля "ТАТА" попереду нього різко загальмував перед залізничною колією, він загальмував також, але через незадовільний стан дороги машина втратила керованість і відбулося зіткнення. Під час оформлення матеріалів з працівниками патрульної поліції виник конфлікт, оскільки вони не хотіли фіксувати в схемі місця ДТП мокрий стан дороги, розуміючи вину комунальної служби. Через конфлікт його питали, чи не перебуває він у стані алкогольного сп'яніння, склали схему та повідомили, що наберуть у телефонному режимі. 24.04.2017 року його по телефону запросили ознайомитися з схемою та протоколом, і тоді з'ясувалося, що протоколи складені і за ст.124 КУпАП, і за ч.1 ст.130 КУпАП. Пройти огляд на стан сп'яніння йому не пропонували і позбавили можливості звернутися до закладу охорони здоров'я для проходження огляду самостійно, оскільки про складання протоколу йому відомо не було.

Також, на переконання правопорушника, протокол не відповідає вимогам закону, оскільки викладена суть адміністративного правопорушення, а саме, керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, не узгоджується з диспозицією ст.130 КУпАП. Протокол складено за його відсутності, права та обов'язки йому не роз'яснювалися і правом на правову допомогу він скористатися не міг. Що стосується письмових пояснень свідків, то вони містяться на заздалегідь підготовленому бланку, що ставить їх під сумнів. До того ж, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не можуть бути свідками, оскільки він їх не бачив, і за змістом пояснень, вони були відібрані до складання протоколу за ст.130 КУпАП. Всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), до протоколу не долучено направлення на огляд водія транспортного засобу, акт про відмову від огляду, а також пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення. Звертає увагу і на відмінність підписів свідків у протоколі та поясненнях, у зв'язку чим неможливо сприймати протокол як належний доказ.

Вказує, що протягом тривалого часу керує автомобілем, є законослухняним водієм, автомобіль використовує в інтересах сім'ї і транспортний засіб є засобом для існування. А тому позбавлення спеціального права завдасть йому та родині матеріалів збитків і додаткових труднощів, що також не було враховано судом при накладенні стягнення.

Крім того, ОСОБА_3 подав заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, пропуск якого обґрунтовує тим, що після отримання повісток перед двома судовими засіданнями подавав клопотання про відкладення судового розгляду у зв'язку з необхідністю отримання правової допомоги, а надалі - у зв'язку з відрядженням. Після повернення з відрядження зі справою йому ознайомитися не дали і лише 30.08.2017 року він дізнався про прийняте судом рішення.

Також у справі міститься апеляційна скарга від імені ОСОБА_3 з додатками, в якій порушується питання про скасування постанови судді місцевого суду та звільнення його від адміністративної відповідальності у зв'язку з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу (а.с.25-32). Як зазначив ОСОБА_3, до написання цієї апеляційної скарги він не причетний, а тому просив її не розглядати (а.с.44).

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав заяву про поновлення строку та апеляційну скаргу в частині скасування постанови про визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана 05.09.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3, який своєчасно був сповіщений про місце і час її розгляду. Водночас, дані про отримання поштою копії постанови у справі відсутні, а із заяви правопорушника вбачається, що він ознайомився зі справою 30.08.2017 року (а.с.24). Тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинених правопорушень, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколах про адміністративне правопорушення, в яких детально викладено суть порушень, вчинених ОСОБА_3, про що зазначено раніше; схемі місця ДТП, письмових поясненнях свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7

Зокрема, з пояснень свідка ОСОБА_6 випливає, що під час керування ним автомобілем "ТАТА" він відчув удар у задню частину, а коли вийшов, то побачив позаду автомобіль "Audi 80", водій якого, як на його погляд, був у нетверезому стані (а.с.4).

За поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_7, 21.04.2017 року о 0 годин 50 хвилин на вул. Волинській, 53 водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у лікаря-нарколога та за допомогою приладу "Drдger" (а.с.5).

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Доводи ОСОБА_3 про те, що його було позбавлено права на захист, оскільки про місце і час розгляду справи він повідомлений не був, не відповідають дійсності і спростовуються рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та двома клопотаннями про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю укладення угоди із захисником та перебуванням у відрядженні (а.с.8, 9, 13). У цих клопотаннях, а так само в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, правопорушник зазначає, що йому було відомо про призначені на 17.05.2017 року і 27.06.2017 року судові засідання.

З цього приводу також слід зауважити, що угоду із захисником ОСОБА_3 не уклав і не надав документи на підтвердження перебування у відрядженні, у зв'язку з чим висновки судді місцевого суду про надуманість причин для відкладення судових засідань є вірними.

По суті правопорушень ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції пояснив, що не заперечує винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, однак у стані алкогольного сп'яніння того дня не перебував, пройти огляд йому ніхто не пропонував, а після пригоди та конфлікту з працівниками патрульної поліції, які не хотіли фіксувати незадовільний стан дорожнього покриття, він знаходився в автомобілі, оскільки йому було зле через захворювання на хронічний панкреатит. З місця ДТП автомобіль забрали на штрафмайданчик, за ним заїхав його товариш ОСОБА_8 і забрав звідти. Того ж дня він звернувся до ТОВ "Клініка імені Гальченко В.В.", де отримав медичну допомогу, і в довідці лікувального закладу зазначено про те, що у стані сп'яніння він не перебував. Протоколи у його присутності не складалися, права та обов'язки не роз'яснювалися.

Даючи оцінку поясненням ОСОБА_3, слід зазначити, що вони повністю спростовуються доказами, якими суд першої інстанції мотивував свої висновки, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Що ж стосується довідки ТОВ "Клініка імені ГальченкоВ.В.", то вона не є належним доказом, оскільки містить лише дані про звернення ОСОБА_3, який знаходиться під наглядом у цьому закладі охорони здоров'я з приводу хронічного захворювання, о 2 годині 15 хвилин 21.04.2017 року за медичною допомогою. А тому наявні в ній дані не можуть ні підтвердити, ні спростувати дані у протоколі про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Недоречними є і посилання в апеляційній скарзі на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, і зазначена у ньому суть правопорушення повністю відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол складений не за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп'яніння, а за відмову особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками такого сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, відповідальність за що також передбачена цією нормою.

Відсутність у протоколі підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідчить лише про те, що ОСОБА_3 не скористався своїм правом на ознайомлення з протоколами та отримання копій на місці їх складання, і отримав копії 24.04.2017 року в Управлінні патрульної поліції м. Києва.

Вірними є і дії поліцейських з відібрання пояснень свідків до складання протоколу, оскільки викладені у ньому відомості мають доводитися певними доказами. При цьому пояснення свідка ОСОБА_5, автомобіль якого, з слів ОСОБА_3, евакуювався автомобілем "ТАТА", не викликають жодних сумнівів у їх правдивості, як і належність підписів свідкам, оскільки посилання правопорушника на протилежне і те, що ОСОБА_5 змушений був оплатити оренду евакуатора протягом часу, витраченого на виклик працівників поліції та оформлення матеріалів пригоди, є виключно його припущеннями.

Не узгоджуються з цими поясненнями і доводи про відсутність свідків на місці складання протоколів.

Те, що до протоколу не долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, об'єктивно пояснюється тим, що ОСОБА_3 відмовився давати пояснення та проходити огляд, а тому необхідності в оформленні направлення і не було. Не передбачено зазначеною раніше Інструкцією і складання акту про відмову від огляду на стан сп'яніння.

Таким чином обставини справи суддею місцевого суду з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, при цьому враховано положення ст.36 КУпАП, і з огляду на те, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною і передбачає накладення стягнення на водіїв лише у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, посилання на неврахування суддею вимог ст.33 КУпАП, є безпідставними.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн