АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1052/17 Справа № 199/5737/17 Головуючий у 1 й інстанції - Сенчишин Ф. М. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Торубарова А.В., потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 19 липня 2017 року о 17 годині 35 хвилин, ОСОБА_2, керуючи трамваєм «К-3», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, в районі електроопори № 7 по вул. Каруни у м. Дніпро, та порушивши вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, своєчасно не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мітцубісі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, який в свою чергу продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем «Деу», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який просить постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що до суду не надано доказів, які б свідчили про порушення ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки обставини, які викладені в постанові не відповідають обставинам викладеним в протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності та дійсним обставинам справи, тому як водій ОСОБА_4 перед поворотом праворуч був зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, чого він не зробив, але за ці порушення водія ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягнуто.

Посилається на те, що суд безпідставно взяв до уваги покази водія ОСОБА_4, який в судовому засіданні змінив свої письмові свідчення і заявив, що його транспортний засіб не стояв на трамвайних рейках, та письмові покази близьких родичів водія ОСОБА_4, зацікавлених в результаті розгляду справи показам ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник-адвокат Торубаров А.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшла такого висновку.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної події, фото таблицею, письмовими поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та поясненнями потерпілого ОСОБА_4, що були надані під час судового розгляду.

Однак з наведеними висновками суду погодитися не можливо, оскільки під час вирішення питання щодо винуватості особи суд не перевірив належним чином пояснення безпосередньо самої особи, яка притягається до відповідальності, внаслідок чого однобічно оцінив наявні по справі докази, безпідставно надав перевагу виключно доказам, що свідчать на користь потерпілого ОСОБА_4, залишивши поза своєю увагою доводи сторін, які суперечать один одному.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи суд має вирішити: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності. Ці питання під час розгляду справи суд має вирішувати з аналізу доказів, що є у справі, у відповідності до ст. 252 КУпАП. Тобто усі ознаки правопорушення, як об»єктивної, так і суб»єктивної сторін мають доводитися певними доказами та мати своє відображення у відповідних документах, які складаються на місці вчинення правопорушення із дотриманням вимог чинного законодавства.

З аналізу наявних матеріалів справи апеляційним судом було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода між трамваєм «К-3», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, та автомобілем «Мітцубісі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, відбулася 19 липня 2017 року о 17 годині 35 хвилин в м. Дніпро в районі електроопори № 7 по вул. Каруни, що вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2,3).

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав свої первинні письмові пояснення та зазначив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_4 виїхав перед трамваєм, різко зупинився на трамвайних коліях, він застосував терміново гальмування, але зіткнення транспортних засобів не вдалося уникнути.

Потерпілий ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він не допускав порушення Правил дорожнього руху, тому що здійснював маневр повороту, коли трамвай стояв на зупинці, а тому водій трамвая мав змогу не допустити зіткнення.

ОСОБА_2 під час апеляційного перегляду вказав на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди та на фототаблиці до неї місце зупинки трамваю, що відповідає позначенню його дорожнім знаком 1.20 «Перехрещення з трамвайною колією», яке знаходиться на певній відстані від того місця, де здійснював поворот автомобіль під керуванням потерпілого ОСОБА_4 Відстань між місцем зупинки трамваю та місцем зіткнення транспортних засобів на схемі не вказана.

Відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_2 в автомобілі під керуванням потерпілого ОСОБА_4 пасажирів не було, тоді як відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 вони були пасажирами автомобіля під керуванням ОСОБА_4 та надали показання, аналогічні за своїм змістом показанням потерпілого.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 звернув увагу на те, що в первинних своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_4 не вказував, що трамвай стояв на зупинці, коли він здійснював маневр повороту, а тому пояснення потерпілого та свідків не можна визнати достовірними, оскільки вони були надані не під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, а пізніше, однак суд першої інстанції не звернув на це уваги та поклав в основу свого рішення показання потерпілого та свідків, які є заінтересованими особами.

З аналізу суперечливих пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4, письмових пояснень свідків дорожньо-транспортної пригоди, схеми дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд позбавлений можливості дійти безсумнівного висновку: у який саме момент розпочали свій рух транспортні засоби, чи мали об'єктивну можливість водії бачити перешкоду на своєму шляху, чи мав водій трамваю технічну можливість зупинити транспортний засіб в умовах дорожньої обстановки, що склалася.

Жодних інших об»єктивних даних, які б надали можливість усунути наявні суперечності у поясненнях учасників пригоди, у матеріалах справи не має.

Для встановлення причинно-наслідкового зв'язку між діями водія ОСОБА_2 та настанням дорожньо-транспортної пригоди, що сталася, необхідні спеціальні знання, а відтак у справі необхідно було провести відповідні експертизи, що не було зроблено ні при оформленні матеріалів пригоди, ні судом першої інстанції при розгляді справи по суті. В суді апеляційної інстанції зазначених клопотань теж не заявлялось.

Отже, під час перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, без з`ясування усіх фактичних обставин, які мають бути обов»язково з»ясовані під час розгляду справи, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню через допущені порушення та у зв»язку із недостатністю доказів вини особи провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП .

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року -задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко