Провадження №3/756/5786/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«25» жовтня 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 105103 від 07.08.2017 року, 07.08.2017 року о 02 год. 20 хв. в м. Києві вул.Ю.Кондратюка,8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 свою вину не визнавав, суду пояснював, що він не керував транспортним засобом, а спав в автомобілі, який був припаркований біля будинків. Алкоголь вживав після того, як припаркував автомобіль, оскільки у нього був конфлікт з дружиною, через складні життєві обставини, так як вони є переселенцями. Також просив врахувати, що раніше до адміністративної відповідальності він не притягувався та на утриманні має дитину інваліда.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що став очевидцем оформлення адміністративного правопорушення працівниками поліції і в його присутності водій відмовився пройти медичний огляд. На його погляд водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак він не бачив, щоб він ним керував. Автомобіль був припаркованим на узбіччі, коли працівники поліції під'їхали.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст.130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.31, 40 Закону України „Про Національну поліцію", Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Як убачається з нагрудної камери працівника поліції, водій ОСОБА_3 коли його розбудили працівники поліції знаходився на задньому сидінні автомобіля і працівникам поліції також посилався на те, що автомобілем він не керував, а алкоголь випив після того, як автомобіль був припаркований.

Як убачається з пояснень свідка ОСОБА_4 він зазначає, що був очевидцем, як автомобіль «Шкода» д.н. НОМЕР_2 рухався без світла і зупинився на бордюрі по вул. Калнишевського, 11. Потім побачив наряд поліції і попросив їх під'їхати та перевірити.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, місце вчинення правопорушення Кондратюка, 8, а свідок вказує Калнишевського, 11.

З метою усунення розбіжностей, судом викликався свідок ОСОБА_4, котрий до суду не з'явився. Свідок ОСОБА_5 також до суду не з'являлася.

В судовому засіданні також не встановлено, що інспектор поліції зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 який в подальшому відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (як і правопорушення).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь .

При чому ЄСПЛ у справі «Allenet de Ribemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАПУкраїни.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247 п.1 ч.1, ч.1 ст.130 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці, з дня набрання постановою законної сили.

Суддя