П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 04 квітня 2017 року в 04 год. 30 хв., в порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 17 по проспекту Л.Курбаса в м. Києві в стані наркотичного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не був присутнім, оскільки не отримував судову повістку про виклик до суду. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що копію судового рішення отримав 19 вересня 2017 року, коли особисто звернувся до суду з клопотанням про надання йому матеріалів на ознайомлення, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин. На думку апелянта, судом порушено його право на захист.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт зазначає, що правопорушення, яке вказане в протоколі, він не вчиняв, оскільки у зазначений в протоколі день та час перебував вдома за адресою: АДРЕСА_2, що може підтвердити свідок - співмешканка ОСОБА_4

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що інспектор поліції встановив особу правопорушника на підставі посвідчення водія, яке він декілька років тому втратив, що підтверджується листом Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якого 28 січня 2015 року ОСОБА_2 отримав дублікат посвідчення водія НОМЕР_2.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що суд, розглядаючи справу щодо нього, порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, оскільки він не був присутнім при розгляді, не надав пояснення суду та доказів щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Переглянувши справу та заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 12 травня 2017 року судом ухвалене рішення про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Постанова суду отримана ним 19 вересня 2017 року, що підтверджується розпискою, а апеляційна скарга подана 25 вересня 2017 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідка ОСОБА_4, переглянувши відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, суд не в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, висновок суду про винуватість ОСОБА_2 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення та висновку медичного огляду № 002403 від 04 квітня 2017 року.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не перевірив достовірність даних, викладених в цих доказах, відтак висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне, ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ» в стані наркотичного сп'яніння.

В суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4, яка пояснила, що проживає разом з ОСОБА_2 в Київській області, в день інкримінованого правопорушення останній був з нею та не міг бути зупинений працівниками поліції. Свідок також повідомила, що в їх власності немає автомобіля «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1.

Крім того, в суді апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, з якого вбачається, що огляд на стан наркотичного сп'яніння проходив не ОСОБА_2, а невідома особа, яка назвала себе ОСОБА_2 та надала посвідчення водія на НОМЕР_3.

На запит суду апеляційної інстанції надійшов лист начальника Регіонального сервісного центру в м. Києві Міністерства внутрішніх справ України від 25 вересня 2017 року, відповідно до якого 22 січня 2015 року ОСОБА_2 звертався з приводу отримання дублікату посвідчення водія замість втраченого НОМЕР_3 та 28 січня 2015 року він отримав дублікат посвідчення водія НОМЕР_4.

В апеляційному суді ОСОБА_2 повідомив, що особу, яка відповідно до відеозапису, назвала себе його прізвищем та іменем він не знає.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що матеріали провадження не містять доказів, які б давали можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 12 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун