АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Гайдамаченко Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 30.04.2017 року о 08 год. 35 хв., в м. Києві по вул. Г.Сталінграда, 42-В, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в закладі охорони здоров'я, за результатами якого складено висновок №003288 від 30.04.2017 року, де зазначено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2017 року просить її скасувати, а провадження в справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, судом першої інстанції не були дотримані вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, щодо повного, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, не надано правової оцінки доказам, які були надані поліцейськими, не допитано самого ОСОБА_2, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Також вказує, що він є пенсіонером, інвалідом другої групи і з 03.07.2017 року проходив стаціонарне лікування, у зв'язку з чим подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак незважаючи на це, суддя місцевого суду, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист та можливості особисто приймати участь у розгляді справи, надавати свої пояснення, заявляти клопотання.

Крім того, звертає увагу, що протокол відносно нього був складений за відсутності свідків, а у висновку щодо результатів його медичного огляду, в якому зазначено про стан його алкогольного сп'яніння, але не зазначено кількісний показник проміле алкоголю, що на думку апелянта є порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Також зазначає, що згідно ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене частинами 1, 2, 3 ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу Національної поліції тимчасово затримує транспортний засіб, про що робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, однак в матеріалах справи протокол про тимчасове затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2, відсутній. Вважає, що наведені у його апеляційній скарзі доводи є підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Переглядаючи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, вислухавши його пояснення та пояснення його захисника, які підтримали доводи скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової постанови з наступних підстав.

Так, згідно вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справ і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було, оскільки як вбачається з матеріалів справи, суддя розглянув справу без участі особи незважаючи на подане ОСОБА_2 письмове клопотання про відкладення розгляду справи на інший день у зв»язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в Центральному госпіталі МВС України та довідки на підтвердження цієї обставини ( а.с. 13-14).

Отже, судом було порушено право ОСОБА_2 на участь у судовому розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності і він був позбавлений права давати пояснення, надавати докази, а тому оскаржувана постанова, згідно вимог передбачених ст. 294 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови судом апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, який посилаючись на наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності факту його перебування у стані алкогольного сп»яніння, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, вважаю, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), висновком Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 30.04.2017 року № 003288 ( а.с. 2), а тому на підставі цих доказів, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_2 30.04.2017 року о 08 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Героїв Сталінграду, 42-в керував автомобілем марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп»яніння, чим порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд виходить з того, що відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП згідно якої адміністративне стягнення може бути накладено протягом трьох місяців з дня вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_2 30.04.2017 року, провадження у справі підлягає закриттю, оскільки на час ухвалення рішення апеляційним судом сплинув строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік - скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв»язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених частиною другою ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/2087/2017 Категорія КУпАП: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.