Справа № 314/2835/17
Провадження № 3/314/464/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2017 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Кіяшко В.О., секретар Павлівська І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Державтоінспекції ГУМВС в Запорізькій області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії СВ 551357 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 14.08.2002 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника правопорушника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 173599 від 10.07.2017 року, складеного молодшим інспектором взводу забезпечення супроводження ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом ОСОБА_3, 10 липня 2017 року, о 15 год. 46 хв., на 341 км автомобільного шляху Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, тест на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою технічного приладу Драгер, результат тесту 0,31 %. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, що знижує увагу та швидкість реакції.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4, який пояснив, що він був зупинений працівниками поліції так як вчинив правопорушення і в цей час був свідком, що поліцейські зупинили автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, водій якого був в стані алкогольного спяніння, вів себе неадекватно.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_2, ставив під сумнів пояснення даного свідка, так як він був зупинений як правопорушник ПДР і міг дати такі пояснення, для того, щоб уникнути відповідальності. Крім того зазначив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором допущені грубі порушення норм КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та надав суду письмові заперечення.

Вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката ОСОБА_2, свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто передбаченої нормами права сукупності обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, що включає в себе: а) обєкт; б) обєктивну сторону; в) субєкт; г) субєктивну сторону.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 019281, встановлено що 10.07.2017 року, о 15 год. 46 хв., на 341 км автомобільного шляху Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, тест на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою технічного приладу Драгер, результат тесту 0,31 %. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився.

В якості доказів до матеріалів долучені: результат тесту, який не містить підпису правопорушника, документ під назвою «направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до якого огляд на стан спяніння був проведений інспектором поліції за допомогою технічного приладу Драгер АRCE 0201, де назва технічного приладу в результаті не співпадає з назвою в направленні.

Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, таким чином суд критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_4, так як він був зупинений як правопорушник.

Інший свідок не зявився в судове засіданні (в режимі відео конференції).

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції» від 17.07.1997 «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобовязано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Таким чином суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1, викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обовязкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

З аналізу цих міжнародних правових норм, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя : В.О. Кіяшко

29.09.2017