Справа № 423/2634/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року

Попаснянський районний суд Луганської області

у складі:

головуючої судді Архипенко А.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О,

за участю

прокурора Мазур Н.І.,

особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушенн ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з УЗЕ в Луганській області ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, громадянина України, який народився 22.07.1978 року в с. Біловодськ Біловодського району Луганської області, НОМЕР_1 виданий Попаснянським РВ УМВС України у Луганській області 09.06.1995 року, ІПН НОМЕР_2, перебуває на посаді заступника Попаснянського міського голови, зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

- за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), примітки до статті 172-6 КУпАП субєктом декларування та відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 статті 3 Закону, субєктом, на якого поширюються вимоги Закону, перебуваючи на посаді заступника Попаснянського міського голови, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно письмово повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, рішенням Попаснянської міської ради від 26.11.2015 року №70/7 ОСОБА_1 затверджено на посаду заступника Попаснянського міського голови та присвоєно 9 (девятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Розпорядженням Попаснянського міського голови від 26.11.2015 № 03/01-191 ОСОБА_1 прийнято на посаду заступника Попаснянського міського голови з 27.11.2015.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо класифікації посад в органах місцевого самоврядування посада заступника міського голови (міст районного значення) віднесена до 5 категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Таким чином, заступник Попаснянського міського голови ОСОБА_1 відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є субєктом, на якого поширюється дія Закону.

19.01.2017 року ОСОБА_1 під підпис було попереджено про обмеження, повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби у тому числі з обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції» та вимогами Антикорупційного законодавства України в частині фінансового контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Проте 20.04.2017 року на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4442/2017/425240 від 20.04.2017 року ОСОБА_1 в територіальному сервісному центрі № 4442 регіонального сервісного центру МВС України у Луганській області (м. Сєвєродонецьк) придбав транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель LANCER, 2007 року випуску, VIN JMBSTCY4A8U005064, номерний знак НОМЕР_3.

Згідно п. 3.1. вказаного договору ціна транспортного засобу складає 123 714,00 (сто двадцять три тисяч сімсот чотирнадцять гривень 00 копійки).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIIІ, установлено з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 1600 грн. Тобто 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року складало 80000 грн.

За таких умов, у заступника Попаснянського міського голови ОСОБА_1 виник обовязок, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово повідомити про це НАЗК.

Тобто упродовж періоду часу з 20.04.2017 по 23:59 год 29.04.2017 у ОСОБА_1 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1 письмово повідомив лише 03.08.2017 Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування про суттєві зміну у своєму майновому стані.

Згідно з ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови не повідомлення та несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи заступником Попаснянського міського голови та відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом декларування, в порушення встановленого ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» десятиденного строку, несвоєчасно письмово повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, з моменту придбання майна на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2017 № 4442/2017/425240 транспортного засобу вартістю 123 714,00 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, тобто 80000 грн., встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор підтримав даний протокол, вважав його обгрунтованим, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково зазначив, що допустив правопорушення неумисно, надав судуаперечення, яке обгрунтував наступним.

По-перше, ОСОБА_1 послався на те, що за незалежних від нього підстав, і це є загальновідомим фактом, електронна система декларування в період часу з березня до 01.05.2017 року не працювала або працювала некоректно, що унеможливило подання декларацій деякими субєктами декларування.

Хоча, як матеріалами, наданими ОСОБА_1, так і прокурором, підтверджується, що до 01.05.2017 електронна система декларування не працювала або працювала некоректно, що було повязано в величезним навантаженням на систему, коли велика кількість користувачів намагалася подати щорічні декларації, проте, на переконання суду, ця обставина могла б виправдати затримку із поданням ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані на кілька днів, проте в даному випадку він подав цю інформацію не на початку травня, а через понад три місяці (03.08.2017), після завершення встановленого законом десятиденного строку (29.04.2017). Таким чином, суд відхиляє це заперечення.

По-друге, ОСОБА_1 зазначив, що після того, як він не подав з указаних вище причин в останній передбачений законом день (29.04.2017) повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, він вже «прострочив» його подання, і тому вважав, що вже вчинив правопорушення та відповідно не зобовязаний його подавати. А беручи до уваги те, що Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є публічним і знаходиться у відкритому доступі та будь-хто, включаючи спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції, мають право, а останні зобовязані виявляти порушення вчасно, мають право в будь-який час в режимі реального часу отримувати інформацію з Реєстру, на думку ОСОБА_1, з 00 год. 00 хв. 30.04.2017 розпочався перебіг строку, встановленого ч.3 ст.38 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. При цьому момент виявлення правопорушення не ототожнюється з моментом складання протоколу. Таким чином, провадження у справі має бути закритим на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши ці заперечення, суд вважає за необхідне їх відхилити з наступних підстав. Хоча дійсно, в деяких випадках момент складання протоколу може не співпадати з моментом виявлення правопорушення, але в даному випадку суд не може погодитися з позицією ОСОБА_1 в тому, що перебіг строку, встановленого ч.3 ст.38 КУпАП, в даному випадку розпочався з 00 год. 00 хв. 30.04.2017, тобто з моменту закінчення передбаченого законом терміну для подання інформації про суттєві зміни у майновому стані. Суд звертає увагу на те, що сам по собі відкритий доступ до Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не означає, що відповідні уповноважені органи влади фізично здатні моментально встановити факт неподання певною конкретною особою інформації про суттєві зміни у майновому стані, зокрема, для цього спочатку необхідно встановити, що в певної особи відбулися суттєві зміни у майновому стані, а вже потім перевірити, чи подала вона відповідну інформацію у передбачений законом спосіб до НАЗК. Саме тому виявлення таких та інших правопорушень, які носять латентний характер, потребує певного часу і саме тому законодавець у ч.3 ст.38 КУпАП повязав початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення не з моментом його вчинення, а з моментом його виявлення.

У контексті цієї справи суд нагадує, що ч.2 ст.172-6 КУпАП передбачає дві форми обєктивної сторони правопорушення: 1) неповідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані; 2) несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані З матеріалів цієї справи вбачається, що правопорушення у формі неподання інформації. При цьому роздільний сполучник «або» указує на те, що склад правопорушення утворює кожна з цих форм обєктивної сторони окремо. Якщо правопорушення у формі неповідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни у майновому стані було виявлено 24.07.2017 року, що вбачається з матеріалів справи і що знаходиться в межах тримісячного строку, визначеного ч.3 ст.38 КУпАП, то після цього, а саме 03.08.2017 року, ОСОБА_1 повідомив НАЗК в установлений законом спосіб про суттєві зміни у майновому стані. При цьому протокол про адміністративне правопорушення було складено саме за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, тобто датою вчинення правопорушення є 03.08.2017 року, відповідно, правоохоронні органи могли виявити це правопорушення не раніше, ніж воно було вчинено. Таким чином, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП строк не сплив, а тому справа про адміністративне правопорушення не підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом п.7 ст. 247 КУпАП, і тому суд відхиляє дане заперечення.

По-третє, ОСОБА_1 посилався на те, що ч.2 ст.172-6 КУпАП не можна вважати бланкетною нормою, а сама по собі вона не відповідає вимогам якості закону, які випливають з практики ЄСПЛ, а тому неможливо встановити в його діях склад правопорушення.

Суд відхиляє це заперечення як явно безпідставне, оскільки таке трактування практики ЄСПЛ є неправильним. Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях дійсно указував, що норма закон, на підставі якого особа притягується до відповідальності, має бути чіткою і передбачуваною, проте він ніколи не заперечував, що зміст відповідно норми може розкриватися в інших нормативних актах (у залежності від конкретної ситуації, це можуть бути закони, підзаконні акти, або навіть ясна і несуперечлива судова практика). У даному випадку зміст ч.2 ст.172-6 КУпАП ясно і недвозначно розкривається в контексті положень ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», яка, у свою чергу, прямо відсилає до відповідних підзаконних актів НАЗК. При цьому вимога щодо десятиденного строку подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані міститься безпосередньо в ч.2 ст. ст.52 Закону України «Про запобігання корупції». На бланкетний характер ст.172-6 КУпАП, зокрема, указує і зміст примітки до цієї статті, де є посилання на Закон України "Про запобігання корупції".

По-четверте, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», корупційним правопорушенням є тільки умисне діяння, а відтак, за діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, вчинені через необережність, відповідальність особи за цією статтею настати не може.

Суд відхиляє ці заперечення, оскільки в контексті положень чинного на даний момент Закону України «Про запобігання корупції» діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є не «корупційними правопорушеннями», а «правопорушеннями, повязаними з корупцією», які цілком можуть бути вчиненні з необережності.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що заперечення ОСОБА_1 не грунуються на Законі та ОСОБА_1 невірно трактує зазначені положення законодавства, прокурор також просив суд врахувати відомості про те, що робота інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний державний реєстр декларацій осіб", уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування була некоректною тільки в період з 01.01.2017 р по 04.01.2017р та в період з 24 по 28 беоезня 2017 здійснювались заходи з оптимізації та переконфігурування.

Таким чином, вислухавши прокурора, ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження та його дії за ознаками ч.2 ст. 172-6 КУпАП кваліфіковані правильно.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП обтяжують чи помякшують відповідальність порушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, при розгляді даної справи - судом не встанволені .

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, особу ОСОБА_1, який вперше притягуєтьмя до адміністративної відповідальності - суд вважає, що з метою запобігання вчиненню нових подібних правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього мінімальне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст. 172-6 КУпАП, а саме: штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700,00 грн.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, ст.4 ч.2 п.5 Закону України Про судовий збір з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 164-5 ч.1, 221, 284, 289 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 коп.)

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Попаснянський районний суд.

Суддя А.В. Архипенко