АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/572/17 Справа № 711/7784/17 Головуючий по 1 інстанції Кучеренко В. Г.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М. І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, захисника Скоромного Д. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2017 року ОСОБА_3 15.09.2017 близько 22 год. 05 хв. в м. Черкаси по вул. В. Чорновола, 195 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп'яніння у встановленому порядку проводився у лікаря нарколога в КЗ «ЧОНД» за адресою: м. Черкаси, пр. Хіміків, 62.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2017 року та закрити провадження в справі за малозначністю.

Указує, що дійсно, керуючи транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції та добровільно пройшов огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я. При цьому йому не було запропоновано здати аналіз крові чи сечі на вміст алкоголю в крові.

У судовому засідання ОСОБА_3 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені, та, не заперечуючи факт перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп'яніння за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, просили не позбавляти його права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння належно встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів. Цей факт підтвердився й в суді апеляційної інстанції.

Факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння чітко і обґрунтовано підтверджується відповідним висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лікаря КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» № 1058 від 15.09.2017 р. (а.с. 2).

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Твердження апелянта щодо не відібрання у нього крові та сечі для аналізу, суд апеляційної інстанції вбачає необґрунтованим, адже положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України від № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, яка визначає, зокрема, процедуру проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я і оформлення його результатів, не вимагають обов'язковості взяття крові та сечі на аналіз на вимогу особи, яка проходить такий огляд, а відповідно до п. 12-14 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук; для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу; якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов'язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров'я, куди він доставлений.

Щодо вимоги ОСОБА_3 не позбавляти його права керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції вбачає, що санкція статті, яка ставиться йому у вину, передбачає одночасне застосування до правопорушника і штрафу, і позбавлення керування транспортними засобами, тобто чинна редакція цієї статті не передбачає можливість застосування або штрафу, або позбавлення водійських прав, тому вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Щодо можливості звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю, суддя вважає, що лише реальне покарання сприятиме усвідомленню обвинуваченим протиправності своєї поведінки з метою недопущення вчинення подібного в майбутньому.

Враховуючи, що усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення, суддя апеляційної інстанції, не дивлячись на те, що законодавство й не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність вчиненого, вважає, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_3, неможливо віднести до малозначного правопорушення, оскільки воно становить велику суспільну шкідливості й завдає значних збитків державним або суспільним інтересам.

Тому, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2017 року щодо ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко