АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №211/3351/17 Головуючий в І інстанції: Гончаренко О.В.
Провадження №33/791/498/17 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області Радченко С.В., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, та його захисника - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 20 липня 2017 о 04 год. 15 хв., керував автомобілем ВАЗ 2103 д/н НОМЕР_2 по вул. Водоп'янова Довгинцівський район в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах парів алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху» (далі - Правила), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме суд позбавив його права на захист не допустивши до участі у розгляді справи його захисника, оскільки останній не є особою, яка має право представляти його інтереси. Суд не звернув уваги, що його представник вже був допущений до розгляду даної справи під час її надходження до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу. Також апелянт зазначає, що хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але з об'єктивних причин не міг з'явитися у судове засідання, оскільки погано себе почував і звертався до медичного закладу за допомогою.

Крім того апелянт зазначає, що СD-диск, на якому розміщено фрагмент відеозапису з нагрудної камери поліцейського при фіксуванні адміністративного правопорушення, є недопустимим доказом, оскільки він не має жодних відомостей щодо ідентифікації відеозапису з якого відеореєстратора патрульного поліцейського воно зафіксовано, окрім серії. Разом з тим, апелянт зазначає, що відеозаписи, отримані з відеореєстраторів і передані та/або у подальшому опубліковані без згоди на це особи, котра була об'єктом відеозапису, є порушенням норм Закону України «Про захист персональних даних». Таким чином, відео надане працівниками патрульної поліції з порушенням законодавства про захист персональних даних, а отже воно не може бути використане як належний та допустимий доказ, у розумінні ст.251 КУпАП.

Також апелянт посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не перевірив письмові пояснення свідків, не викликав їх у судове засідання для надання особистих пояснень.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - ОСОБА_3., дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №075662 від 20 липня 2017 року ОСОБА_2 02 липня 2017 року о 04год 15 хв керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2103 д/н НОМЕР_2 по вул. Водоп'янова Довгинцівський район в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах парів алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил. Факт порушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ00039 та АЕ00091 (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративні правопорушення.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с.2). При цьому необхідно зазначити, що письмові пояснення вказаних свідків узгоджуються з іншими доказами у справі, а відтак і були обґрунтовано враховані судом першої інстанції при постановленні рішення.

Також з письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 20 липня 2017 року вбачається, що 20 липня 2017 року вони були біля магазину «АТВ» в компанії друзів, потім сіли в автомобіль ВАЗ 2103 д/н НОМЕР_2 і поїхали. Їх почала зупиняти поліція, вони зупинилися і побігли. За кермом транспортного засобу перебував раніше їм не знайомий чоловік, яким виявився ОСОБА_2 (а.с.3,4).

В своїх письмових поясненнях від 20 липня 2017 року ОСОБА_2 зазначав, що 20 липня 2017 року близько 04год 15хв керував транспортним засобом ВАЗ 2103 д/н НОМЕР_2. Після того, як його зупинили працівники поліції, він зі своїми товаришами вибіг з автомобіля тому що злякався. Через 20 хвилин він повернувся до свого автомобіля. В період з моменту зупинення автомобіля та повернення до нього - алкогольних напоїв не вживав (а.с.5).

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував, що під час події знаходився в стані алкогольного сп'яніння, однак пояснив, що за кермом знаходився не він, а інша особа.

Крім того, із досліджених в суді апеляційної інстанції відеозаписів із нагрудних камер/відеореєстраторів поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 20 липня 2017 року за участю ОСОБА_2 слідує, що ОСОБА_2 в присутності двох свідків на неодноразові пропозиції працівників патрульної поліції відмовився від будь-якого огляду на стан алкогольного сп'яніння, жодних зауважень щодо незаконності вимог поліцейських про проведення огляду, а також щодо згоди на проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров'я не заявляв, а відтак відсутні підстави вважати, що працівниками патрульної поліції не були дотримані положення ст. 266 КУпАП , отже зазначені відеозаписи беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Підстав не вважати відеозапис належним та допустимим доказом, у розумінні ст.251 КУпАП, апеляційний суд не вбачає. Крім того, ОСОБА_2 жодним чином не заперечував того, факту, що автомобілем керував саме він.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Не можуть бути підставами для зміни або скасування постанови судді і посилання апелянта на порушення судом його права на захист та розгляду справи без його участі та участі його захисника, оскільки недопущення захисника було усунено під час апеляційного перегляду справи та не впливає на доведеність винності ОСОБА_2 Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. Суд першої інстанції вирішив справу з урахуванням строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 277 КУпАП, за достатності тих доказів, які містяться в її матеріалах, оскільки вони узгоджуються між собою та спростовують позицію ОСОБА_2 щодо не вчинення ним правопорушення.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які були б підставою для скасування постанови. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко