Справа № 127/9786/17
Провадження № 3/127/5930/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Вінниці про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124 КУпАП;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №268481 від 06.05.2017 року водій ОСОБА_1 06.05.2017 року о 15 год. 20 хв. в м. Вінниця на перехресті вул. Київська - 1-й пров. Київський, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_3, виїжджаючи з 1-го пров. Київський на вул. Київську не надав перевагу в русі та не забезпечив безперешкодний проїзд транспортного засобу пожежної охорони марки «ЗІЛ 432921», д.н.з 207342, чим створив ДТП, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 3.2 Правил дорожнього руху, відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до обставин протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №247604 від 06.05.2017 року водій ОСОБА_2 керуючи оперативним транспортним засобом марки «ЗІЛ 432921», д.н.з. 207342, виконуючи невідкладне службове завдання з увімкненими проблисковими маячками синього кольору і спеціальним звуковим сигналом не забезпечив безпеки дорожнього руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_3, в результаті чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 В,В. порушив вимоги п.п. 2.3(б), 12.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 06.05.2017 року керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_3, здійснював виїзд з 1-го пров. Київська на вул. Київська відповідно до вимог ПДР України, перетинаючи регульоване перехрестя на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора. Виконуючи маневр повороту ліворуч проїхавши половину перехрестя вже виїжджав на свою смугу для руху та помітив автомобіль пожежної охорони, який рухався на зустріч в протилежному для нього напрямку руху. Для уникнення лобового зіткнення із спецмашиною повернув автомобіль праворуч та відчув удар в ліву сторону. Після зіткнення автомобіль НОМЕР_4, відкинула назад з розвертанням.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_2

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, згідно протоколу серії БР №268481 від 06.05.2017 року відносно ОСОБА_1 та перевіряючи обставин вчинення вказаного правопорушення, судом в адміністративному матеріалі не знайдено достатніх належних доказів, які б у свій сукупності вказували на неправомірну винну поведінки останнього та недотримання ним на момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди Правил дорожнього руху. Так, відповідно до п.п. 3.2. вказаних Правил у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). Перешкода для руху - нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. З матеріалів справи вбачається, що на момент виникнення передаварійної обстановки ОСОБА_1, належним чином виконуючи ПДР, здійснював проїзд регульованого перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора, розраховував на належне виконання ПДР іншими учасниками руху та за наявності обмежено оглядовості ділянки дороги не мав можливості передбачити виняткові обставини, спричинені різкою зміною дорожньої обстановки внаслідок дій водія транспортного засобу пожежної охорони марки «ЗІЛ 432921», д.н.з 207342. Тобто, в розумінні п.п. 3.2. ПДР судом не встановлено та за сукупністю доказів не доводиться, що поведінка ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у взаємозвязку з відступленням від ПДР водієм транспортного засобу марки «ЗІЛ 432921», д.н.з 207342, створювала чи могла створити «перешкоду для руху» останньому і відповідно на водія ОСОБА_1 покладався обовязок, визначений даним підпунктом Правил.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП у разі відсутності складу адміністративного правопорушення провадження по справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2 згідно протоколу серії БР №247604 від 06.05.2017 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 3.1. Правил дорожнього руху водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений. При цьому п.п. 2.3. Правил визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, зокрема: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об'єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Отже, право водія оперативних транспортних засобів відступити від ряду вимог ПДР не є абсолютним та може бути реалізоване лише з обовязковим дотриманням конкретних умов, у тому числі із забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Наразі, враховуючи досліджені матеріали справи, аналізуючи схему місця ДТП та письмові пояснення її учасників, зі встановлених судом обставин вбачається, що ОСОБА_2 виїхавши на зустрічну смугу руху дороги та наближаючись до регульованого перехрестя доріг не забезпечив безпеку дорожнього руху, оскільки мав би врахувати конфігурацію перехрестя, проїзної частини і її напрямків руху, підвищений ризик ймовірної зміни дорожньої обстановки повязаної з його відступленням від загальних вимог ПДР, відповідно стежити за обстановкою та реагувати. Натомість з письмових пояснень ОСОБА_2 вказаної належної поведінки водія під час забезпечення дорожнього руху не вбачається, транспортного засобу не було помічено до моменту настання аварійної ситуації, швидкості не було зменшено для можливості уникнення зіткнення шляхом гальмування. За наведеного суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам ПДР, є неправомірними та знаходяться у прямому причинному звязку з протиправними наслідками, а тому вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, стаття 38 КУпАП, передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП у разі відмови у порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову у порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що правопорушення було вчинене ОСОБА_2 05.06.2017 року, справа повторно надійшла до суду 28.08.2017 року, на час розгляду адміністративної справи в суді строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 закінчився, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі ст. 38 КУпАП.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 7, ст. ст. 38, 124, 247, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити, в звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя