Номер провадження: 33/785/923/17
Номер справи місцевого суду: 522/6936/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М. при секретарі Стояновій Л.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її представника - захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 11.05.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.04.2017 року о 22 годині, керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Розкидайлівська, в стані алкогольного спяніння, згідно висновку приладу «Драгер» пройшов огляд на стан спяніння, результат якого склав 0,63 проміле.

Водій ОСОБА_2 порушив п.п. 2.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у звязку з чим, співробітниками ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 155376 від 04.04.2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що не погоджується з висновками суду, так як при розгляді судом справи участі не приймав, повідомлення про розгляд не отримував та судом першої інстанції розглянуто справу відносно нього без його участі, а тому на його думку це вказує на порушення судом його права на захист, що гарантується ст. 28 ОСОБА_4 України.

Також звертає увагу на те, що в стані алкогольного спяніння не перебував, протокол підписав під тиском працівників поліції, що останні заберуть його автомобіль на штрафний майданчик. При цьому вказує, що особисто не бачив, як був розпакований муштук до приладу «Драгер», на місці зупинки був присутній лише один понятий одним свідком - ОСОБА_5, а за іншого свідка пояснення заповнили та розписались працівники поліції.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, його представника - ОСОБА_3. який також наполягав на задоволенні апеляційної скарги, заслухавши пояснення свідків, апеляційний суд вважає необхідним, апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного:

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, постанова суду першої інстанції винесена 11.05.2017 року та копія постанови була отримана при ознайомленні апелянта з матеріалами адміністративної справи лише 19.05.2017 року /а.с.13/ та апеляційна скарга подана 22.05.2017 року, тобто в передбачений законом строк.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання ним постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду є обґрунтованими, апеляційна скарга подана ним в передбачений законодавством строк.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення,завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи.

Матеріали справи містять дані про те, що ОСОБА_2 був сповіщений про розгляд адміністративної справи відносно нього в Приморському райсуді м. Одеси на 04.05.2017 року, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 155 376 від 04.04.2017 року / а.с. 2 /.

Однак судовий розгляд справи 04.05.2017 року відносно ОСОБА_2 не відбувся, так як 03.05.2017 року він звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату з поважних причин, а також просив сповістити його про іншу дату судового розгляду / а.с. 8 /.

Поважність причин для відкладення розгляду справи на іншу дату ОСОБА_2 підтвердив довідкою про своє амбулаторне лікування від 03.05.2017 року / а.с. 9 /.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що клопотання ОСОБА_2 було задоволено і справа була розглянута суддею 11.05.2017 року і в той же день винесена постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП / а.с. 12 /.

Однак в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 був належним чином сповіщений про розгляд справи відносно нього 11.05.2017 року, а посилання судді про сповіщення ОСОБА_2 про місце, дату та час розгляду справи співробітниками поліції є безпідставними.

Зазначені обставини вказують на обґрунтованість доводів апелянта у цій частині та про розгляд справи районним судом в порушення вимог ст.268 КУпАП та з огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи були допущені суттєві порушення прав ОСОБА_2, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,що забезпечують особі можливість здійснити свій захист, в звязку з чим, постанова суду підлягає скасуванню.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо його невинуватості у правопорушенні, за вчинення якого на нього було накладено адміністративне стягнення, то апеляційний суд приходить до висновку про таке:

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_2 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя районного суду послалася як на докази: диском з відеозаписом правопорушення, розпечаткою з приладу «Drager», актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та поясненнями свідків правопорушення - ОСОБА_6 та ОСОБА_5

В наданих апеляційному суду поясненнях ОСОБА_2 вказав, що дійсно, 04.04.2017 року, приблизно о 22-ої години, він керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_2 по вул. Розкидалівській в м. Одесі і був у тверезому стані, так як алкогольні напої на вживав. При цьому він був зупинений співробітниками поліції, а так як був втомлений після довгої дороги, то почав нервувати, після чого інспектор поліції сказав, що в нього є ознаки алкогольного спяніння та запропонував пройти перевірку на алкотест. Він погодився, так як завжди виконує вимоги посадових осіб, а також знав, що у нього немає алкогольного спяніння. Коли поліцейські готували пристрій «Драгер», то він не бачив, який муштук для цього використовували, а коли пристрій показав наявність алкогольного спяніння, то він одразу з цим не погодився та запропонував, щоб його оглянули в медичному закладі, на що йому співробітниками поліції було відмовлено. Протокол про адміністративне правопорушення та акт підписав під тиском інспектора поліції, так як йому погрожували забрати автомобіль на штрафний майданчик. Але, після того як він підписав протокол, автомобіль йому повернули та не відсторонили його від керування транспортним засобом, як це повинно бути, при наявності виявлення в нього стану алкогольного спяніння. Наполягає на тому, що при складанні протоколу був присутній лише один понятий, який не міг бачити в нього ознаків алкогольного спяніння, а іншого понятого не було взагалі і за нього в протоколі розписався співробітник поліції.

З результатами тесту на пристрої «Драгер» він не згодний так як останній неправильно зафіксував температуру повітря, що визиває сумнів у його можливості взагалі правильно фіксувати стан алкогольного спяніння або його відсутність у особи, яка проходить тест.

Пояснення ОСОБА_2 з приводу допущення порушень закону при перевірки його на знаходження у стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, 04.04.2017 року о 22 годині, керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Розкидайлівська, в стані алкогольного спяніння, згідно висновку приладу «Драгер» пройшов огляд на стан спяніння, результат якого склав 0,63 проміле.

При цьому, допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 повністю відмовився від своїх пояснень, які є в матеріалах справи / а.с. 6 /, та пояснив, що під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2, він був в автомобілі пасажиром. При цьому зазначив, що ОСОБА_2 не знаходився в стані алкогольного спяніння, а коли співробітники поліції склали відносно ОСОБА_2 протокол про знаходження в стані алкогольного спяніння, то змусили його бути при цьому понятим. Пояснення, яке є в матеріалах справи було написане ним зі слів працівників поліції і він його підписав під їх тиском, так як йому сказали, що він повинен його підписати. Факт знаходження ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння категорично заперечив. Також заперечує відсутність на місті складання протоколу іншого понятого ОСОБА_6, чиї пояснення є в матеріалах справи.

Свої пояснення він виклав в поданій на адресу Приморського районного суду м. Одеси заяві, в якій також заперечував факт знаходження ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом / а.с. 21 /.

На підтвердження присутності або навпаки відсутності понятого ОСОБА_6 та надання ним пояснень / а.с. 5 / в судовому засіданні, апеляційним судом був здійснений виклик, але поштове повідомлення повернулося з відміткою про відсутність адреси, яка вказана в поясненні і де нібито мешкає ОСОБА_6 / а.с. 30-31/.

Також, як доказ у скоєнні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд не може прийняти відеозапис з місця події, так як при його огляді апеляційним судом було встановлено, що він не має відношення до правопорушення, яке розглядає апеляційний суд, а містить дані з фіксації зупинки співробітниками поліції іншого автомобіля, що вказує на безпідставність посилання районного суду щодо зазначеного відеозапису як доказу на підтвердження вчинення правопорушення / а.с. 11 /.

Також апеляційний суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження посилання ОСОБА_2 щодо неточності показників пристрою «Драгер».

Як вбачається з чеку пристрою «Драгер» / а.с.3/ ним зафіксовано температуру повітря станом на 04.04.2017 року, о 22 годині 10 хвилин в м. Одесі на вул. Розумовський - +20 градусів за Цельсієм, що заперечував не тільки ОСОБА_2, свідок ОСОБА_5, а також свідки - співробітники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Такі розходження результатів тесту на пристрої «Драгер» з температурним режимом повітря на 22 годину 10 хвилин 04.04.2017 року в м. Одесі, викликають сумнів у апеляційного суду і правильності інших показників, які він встановив, в звязку з чим цей доказ не може бути прийнятий апеляційним судом до уваги.

Також, в судовому засіданні апеляційного суду, знайшло своє підтвердження посилання ОСОБА_2, з приводу його погодження з протоколом про адміністративне правопорушення під тиском співробітників поліції, так як згідно матеріалів адміністративної справи, його автомобіль не було вилучено на штрафний майданчик, як того вимагає КУпАП, що дає змогу вважати про відсутність у водія стану алкогольного спяніння.

Ці сумніви апеляційного суду не змогли спростувати свідки - співробітники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які не змогли надати раціонального пояснення, з яких саме причин автомобіль, яким керував ОСОБА_2 не було затримано та вилучено після встановлення стану алкогольного спяніння, а сам водій відсторонений від керування транспортним засобом.

З огляду на вищевказане, пояснення, які надали суду свідки - співробітники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, як ними був зупинений автомобіль, яким керував ОСОБА_2 та встановлено його перебування в стані алкогольного спяніння, не можуть бути прийняти судом до уваги, так як вони спростовуються іншими доказами, про які вказано вище, а також з огляду на те, що вони є особами, які зацікавлені в вирішенні справи в звязку з складанням ними протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не може вважати їх достовірними та обєктивними.

Апеляційний суд також вважає, що запис апелянтом ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення «Згоден», не можна визнавати як підтвердження факту знаходження його в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом, з урахуванням всіх в сукупності встановлених обставин.

ОСОБА_2 по собі складання відносно ОСОБА_2 протоколу про скоєння адміністративного правопорушення, з урахуванням встановлених в сукупності усіх обставин справи, існуючих протиріч та допущених під час складання протоколу порушень, на думку апеляційного суду не може слугувати беззаперечним доказом на підтвердження керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, тобто вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

Інших доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення, в тому числі, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, матеріали справи не містять та працівниками патрульної поліції апеляційному суду не надано.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він ґрунтується не на обєктивних доказах, а на субєктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає підстави для закриття провадження у справі у звязку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до ст. 8 ОСОБА_4 України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії…».

Відповідно до ст. 62 ОСОБА_4 України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію права та ст. 62 ОСОБА_4 України, як норму прямої дії.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - безпідставно, оскільки його вина не доведена матеріалами справи, внаслідок їх суперечливості, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суддя районного суду та закриття провадження у справі в звязку з недоведеністю вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 та ст. 62 ОСОБА_4 України, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Одеської області,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 11.05.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити в звязку з недоведеністю його вини.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9.