Провадження № 33/772/740/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2017 року

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 гривень на користь держави.

Згідно матеріалів справи, 21.08.2017 року о 02.20 год. в м.Вінниці по вул.Привокзальній 88 водій ОСОБА_2 керував автомобілем Пежо 206 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження медичного огляду відмовився у присутності свідків.

В своїй апеляційній скарзі особа, що прятягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2017 року та просить розібратись у даній справі, оскількіки він незаконно був зупинений працівниками поліції, які не обгрунтували зупинику його автомобіля. Також зазначив, що свідки пристуні при складанні протоколу не були.

Заслухавши думку особи, що притягується до адміністртаивної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити; дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Розглянувши справу, суддя обмежився лише наявністю протоколу, письмовими поясненнями свідків, які не були написані власноручно, а лише підписали надрукований однотипний текст, внаслідок чого допустив однобічність та необ'єктивність своїх висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність,а також з'ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису,які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд бере до уваги те, що згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції,і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 11.11.2015 року від № 1431/27858, передбачено, що ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Проте в порушення зазначеної норми, протокол був складений без переліку ознак сп'яніння ОСОБА_2

Судом не дано оцінки тому, що за наявності у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем. Вказана обставина залишається не з'ясованою.

Крім того, на твердження ОСОБА_2, що протокол складався без присутності свідків,

суд першої інстанції мав би викликати свідків, прізвища яких зазначені у письмових поясненням та працівника поліції для з'ясування всіх обставин. У самому ж протоколі про адміністративне правопорушення прізвища свідків відсутні.

Викликають сумніви щодо пояснень свідків , які носять шаблонний характер з зазначеними у них відомостями щодо правопрушення.

Апеляційни судом Вінницької області у судове засідання викликався працівник поліції, яким складався протокол про адміністртаивне правопорушення відносно ОСОБА_2, і який можливо міг би усунити деякі неточності та неузгодженності щодо мателіалів,проте даний працівник порліції на виклик суду не з"явився з невідомих причин.

Наведені недоліки вказаного протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про те, що цей протокол не відповідає вимогам закону.

Нечіткість, неконкретність та юридична некоректність цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи,у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, оскільки за будь -яких умов це не усуне вищевказаних недоліків протоколу.

Виправлення недоліків та матеріалів таких протоколів не є компетенцією суду. Суд має право розглядати сам протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунити вказані сумніви та суперечності в апеляційного суду не має процесуальної можливості.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, у відповідності до Конституції України, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалене суддею рішення на підставі вказаних доказів не може вважатись законним та підлягає скасуванню.

Кодекс про адміністративні правопорушення встановлює чіткий перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Статтею 294 ч.8 КУпАП визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення,а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі;3)скасувати постанову та прийняти нову постанову;4) змінити постанову.

Крім того, на суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності складу адміністративногоправопорушення.

В зв'язку з зазначеним,постанова судді підлягає скасуванню,провадження в справі закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.55 Конституції України ст. ст. 293, 294 КУп АП, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну ОСОБА_2. - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2017 року

щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП - скасувати , а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: