АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1214/17 Справа № 199/7155/17 Головуючий у 1 й інстанції - Сенчишин Ф.М. Доповідач - Іванова А.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, пенсіонерка;

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 вересня 2017 року о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_3 по вул. Охтирській у м. Дніпро керувала автомобілем «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, та порушивши вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на перехресті рівнозначних доріг вул. Охтирської на вул. Петрозаводської в м. Дніпро, не надала переваги в русі автомобілю «Chevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який наближався до перехрестя по вул. Петрозаводській з правого боку, внаслідок чого скоїла з ним зіткнення, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити справу за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції та викладенні в ній обставини не відповідають дійсним обставинам справи, суд ухвалив постанову за результатом неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та не перевірені належні та допустимі докази.

Крім того вказує, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про допит свідків, які були очевидцями ДТП та про проведення комплексної судово-технічної та трасологічної експертизи.

Також судом першої інстанції не враховано особу ОСОБА_3, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її захисник не з'явилися, про дату та час розгляду справи неодноразово повідомлялись, про причину неявки суду не повідомили післявідкладення розгляду за їх заявою, тому апеляційну скаргу захисника розглядуто у їх відсутність.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 стосовно формального та однобічного вивчення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та не з'ясування судом інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, є безпідставними, необґрунтованими та голослівними і фактично зводяться до переоцінки доказів.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Аналізуючи оскаржувану постанову з урахуванням доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП таким, що відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються належними і достатніми доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. 254-256 КУпАП; фото-таблицею та схемою ДТП, в яких зафіксовані ділянки місцевості, на якій сталась ДТП, місце розташування транспортних засобів, отриманні механічні пошкодження; письмовими поясненнями потерпілого, правопорушника.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд допустив неповноту судового розгляду та не допитав свідків ДТП, про допит яких просив адвокат, є необґрунтованими та не підтердженими доказами про заявлення такого клопотання в суді першої інстанції.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення судової авто-технічної та трасологічної експертизи, не є слушними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що поставлені адвокатом питання в даному випадку виходять за межі зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення ПДР України, та взагалі стосуються тих обставин, які зафіксовані іншими доказами, що долучені до матеріалів адміністративної справи та фактично можуть бути оцінені судом при винесенні рішення по суті в сукупності з іншими доказами по справі та не потребують спеціальних знань.

Суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції, який у своїй постанові мотивував підстави відмови у задоволенні клопотання захисника про призначення експертизи.

Враховуючи вищезазначене, прихожу до висновку, що застосовані до ОСОБА_3 судом першої інстанції вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти її вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для зміни постанови суду першої інстанції.

Накладаючи стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 340 гривень, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер вчиненого правопорушення, наслідки, особу правопорушника, її майновий стан та відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, і обставини, що її пом'якшують.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року у справі про адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області: А.П. Іванова