Категорія ч.4 ст.172-6 КУпАП Суддя 1-ої інстанції: Демочко Д.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі судді судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, при секретарі Папакіній К.Ю.,

за участі: прокурора - Костюченка М.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 03.08.2017 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 краю РФ, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжню, виконуючу обов`язки заступника Маріупольського міжрайонного управління водного господарства, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до наказу начальника Маріупольського міжрайонного управління водного господарства ОСОБА_4 від 09.09.2016 року за № 122/К, призначено на посаду виконуючого обов'язки начальника цього Управління.

У ході здійснення перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства України встановлено, що ОСОБА_2, що займає посаду виконуючого обов'язки заступника начальника Маріупольського міжрайонного управління водного господарства, не вказала у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, транспортний засіб Chevrolet AVEO (2006 р.), який був зареєстрований з 03 грудня 2013 року до 03 лютого 2016 рік на її чоловіка

ОСОБА_5.

Крім того, ОСОБА_2 не вказала у зазначеній декларації дохід від відчуження рухомого майна, а саме 145 тисяч гривень за продаж 03.02.2016 року вищезазначеного автомобіля Chevrolet AVEO.

Також встановлено, що ОСОБА_2 не вказала в зазначеній декларації транспортний засіб «ВАЗ 2103», д/н НОМЕР_1, 1974 р.в., зареєстрований з 01.01.2013 року на її чоловіка ОСОБА_5

Вищезазначеними діями ОСОБА_2 порушила вимоги ст.46 ЗУ «Про запобігання корупції» та її дії кваліфікуються як адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об'єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Станом на 2016 рік ця сума становить - від 137 800 гривень до 344 500 гривень.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 03 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи, просила вищезазначену постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 вказала, що автомобіль Chevrolet AVEO вибув з володіння її родини ще в грудні 2015 року і саме тоді за нього були отримані кошти, що підтверджується довіреностями на передачу автомобіля брату чоловіка ОСОБА_6, потім ОСОБА_7, тому вона вважала, якщо чоловік віддав машину за довіреністю та отримав кошти, то відбулась купівля-продаж автомобіля.

Автомобіль «ВАЗ 2103» також вибув з володіння її родини за довіреністю ще в 2004 році, яким чином його було зареєстровано на чоловіка в 2013 році, не знає, вважає, що тут наявна помилка Регіонального сервісного центру, тому що її чоловік не реєстрував цей автомобіль в 2013 році.

Зазначає, що відомості про те, що обидва автомобіля були зареєстровані на її чоловіка в 2016 році не були їй відомі, отже не є завідомо недостовірними. Суд у постанові взагалі не визначив, чи є ці відомості завідомо недостовірними, не навів мотивів, на яких було обґрунтовано висновок про подання нею завідомо недостовірних відомостей, отже в цей частині вважає постанову суду необґрунтованою.

Також вказує, що доходу від продажу автомобіля у 2016 році не отримували ні вона ні її чоловік, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу від 09.02.2016 році його уклали ОСОБА_8 та ОСОБА_9, про що їй стало відомо від працівників поліції лише під час складання протоколу.

З огляду на наведене, вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП.

Наголошує на тому, що суд першої інстанції порушив припис до ст.172-6 КУпАП, оскільки безпідставно визначив що вартість не задекларованих нею відомостей становить 145 000 гривень, без проведення грошової оцінки вказаного майна. Ця безпідставність висновків суду доводиться довідкою ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» № 18 від 12.08.2016 року, відповідно до якої вартість автомобіля складає 95 487,59 гривень.

Також звертає увагу, що суд першої інстанції у порушення ст. 8 КУпАП вказав, що станом на 2016 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні становить від 137800 гривень до 344500 гривень, оскільки датою правопорушення є дата заповнення декларації, а саме 30.04.2017 року, вважає, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600 гривень, отже відповідальність за ч.4 ст.172-6 КУпАП повинна наступати, якщо відомості відрізняються від достовірних на суму понад 160 000 гривень.

Заслухавши ОСОБА_2 та її захисника, які підтримали доводи своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав постанову судді законною та обґрунтованою, а апеляційні доводи безпідставними, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду не заперечувала, що 09.09.2016 року її призначено на посаду виконуючого обов'язки начальника Маріупольського міжрайонного управління водного господарства, заповнювала декларацію за 2016 рік та на неї поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", однак умислу на подання завідомо недостовірних відомостей у декларації у неї не було, вона вважала ці автомобілі проданими на підставі доручень, а тому, на її думку, вони не належали а ні їй, а ні її родині, тому вважає, що в її діях відсутній склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції»: правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в», пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з вимогами ч.1 п.3 ст. 46 вищевказаного Закону, у декларації зазначаються відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить субєкту декларування або членам його сімї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Частиною 4 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За цією статтею відповідальність настає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об'єкта декларування, що має вартість, у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, станом на 1 січня звітного року, за який заповнюється декларація, тобто станом на 01.01.2016 року ця сума становить - від 137 800 гривень до 344 500 гривень.

Таким чином, як в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_2, займаючи посаду виконуючого обов'язки заступника начальника Маріупольського міжрайонного управління водного господарства, не вказала у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, транспортний засіб Chevrolet AVEO (2006 р.), який був зареєстрований з 03 грудня 2013 року до 03 лютого 2016 рік на її чоловіка

ОСОБА_5, а також транспортний засіб «ВАЗ 2103», д/н НОМЕР_1, 1974 р.в., зареєстрований з 01.01.2013 року на її чоловіка ОСОБА_5 Крім того, ОСОБА_2 не вказала у зазначеній декларації дохід від відчуження рухомого майна, а саме 145 тисяч гривень за продаж 03.02.2016 року вищезазначеного автомобіля Chevrolet AVEO, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційні доводи ОСОБА_2 про відсутність у її діях складу правопорушення з тих підстав, що вона діяла не умисно та вважала вказані автомобілі проданими за дорученням, а саме автомобіль Chevrolet AVEO, 2006 р. випуску в 2015 році, є безпідставними, оскільки вона заповнювала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, субєкт декларування повинен підтвердити ознайомлення із правилами заповнення декларації перед початком внесення інформації до розділів декларації, тоді як за даними правилами на підставі довіреності виникає право користування, тобто доручення не змінює власника.

Таким чином, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 не довела належними та допустимими доказами обґрунтування невизнання своєї вини у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП.

Між тим, заслуговують на увагу апеляційні доводи про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення поза межами передбаченого ст. 38 КУпАП строку.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з протоколу № 263 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 23 червня 2017 року та з постанови судді, факт подання ОСОБА_2 завідомо недостовірних відомостей у декларації підтверджується:

- копією декларації ОСОБА_2 за 2016 рік,

- відповіддю територіального сервісного центру №1441 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області №31/5-1441-6708 від 21.04.2017 року, згідно якої за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, який є чоловіком правопорушниці, зареєстрований автомобіль марки «ВАЗ 2103», д/н С9310ЯН, 1974 р/в, кузов 0, свідоцтво про реєстрацію ЯНВ-917166 від 11.11.1997р. У період з 03.12.2013р. по 03.02.2016р. за гр. ОСОБА_5 був зареєстрований автомобіль марки Chevrolet AVEO SF69Y», 2006 р/в (а/с 10);

- відповіддю міського відділу ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області №15.1-241165 від 22.04.2017 року, згідно якої ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_5А.(а/с 15);

- відповіддю Маріупольського міжрайонного управління водного господарства №259/04 від 27.04.2017 року (а/с 19-32);

- поясненнями ОСОБА_2

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 показала, що відповідь Маріупольського міжрайонного управління водного господарства вона особисто привозила в УЗЕ в Донецькій області 27.04.2017 року, яку отримав о/у ОСОБА_10 в той же день, надавши на підтвердження супровідний лист (а/с 103) та 27.04.2017 року вона надала пояснення.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду було встановлено, що всі документи на підтвердження факту подання ОСОБА_2 завідомо недостовірних відомостей у декларації були отриманні УЗЕ в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України 27.04.2017 року, тобто з цієї дати вважається виявленим факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, повязаного з корупцією, тоді як 03.08.2017 року постановою судді Першотравневого районного суду Донецької області на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція скасувавши постанову має право закрити провадження по справі або прийняти нову постанову.

Згідно п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення фактично було виявлене 27 квітня 2017 року, строк накладення адміністративного стягнення сплив 27 липня 2017 року, тоді як суддя поза межами строку, передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, постанова судді скасуванню, а провадження у адміністративній справі належить закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 294, ст. 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 03.08.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 172-6 ч.4 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, скасувати.

Закрити провадження по справі щодо ОСОБА_2 за статтею 172-6 ч.4 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя