Справа № 370/1071/17 Головуючий у І інстанції Мазка Н. Б.
Провадження № 33/780/817/17 Доповідач у 2 інстанції Слива
Категорія 147 27.10.2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Слива Ю.М. за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - Усатенко Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - Усатенка Д.А. на постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 20 липня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 20 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 05 травня 2017 року, о 02 годині 10 хвилин керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Бишів по вул. Київській з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник Усатенко Д.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Вважає постанову незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню через безпідставне притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції здійснив розгляд справи поверхнево, фактично не дослідивши обставини по справі, пославшись лише на протокол і письмові покази свідків, які навіть не були допитані в судовому засіданні. Захисник вважає, що матеріали провадження не містять жодних доказів керування ОСОБА_2 автомобіля в стані алкогольного сп'яніння, крім припущень патрульних поліцейських. Крім того, суд взагалі не звернув уваги на твердження правопорушника про те, що під час зупинки автомобіля його розмову з патрульними та під час складання ними адміністративного протоколу свідки, які ніби-то зазначені у протоколі, присутніми не були. Також, захисник звертає увагу суду на те, що працівники поліції під час зупинки автомобіля для перевірки документів запідозрили, що водій перебуває у нетверезому стані і запропонували пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер». Відмовившись дихати у наданий інспектором вже розпечатаний «Драгер», правопорушник попросив дати йому новий прилад або поїхати на огляд до медичного закладу. Дане прохання інспектор поліції проігнорував, сказавши при цьому що ОСОБА_2 відмовляється від проходження огляду на стан сп'яніння і склав адміністративний протокол. Зазначений протокол ОСОБА_2 відмовився підписувати, а його копію і написання зауважень на нього інспектор поліції не надав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, свідка ОСОБА_4, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №041305 від 05.05.2017 року, у якому викладені обставини вчинення правопорушення (а.с. 1); поясненнями понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких видно, що у їх присутності ОСОБА_2, який керував автомобілем, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с.3,4).

Показаннями працівника поліції ОСОБА_4, який під час розгляду даної справи в апеляційному суді пояснив, що вони зупинили автомобіль, яким керував ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Запропонували йому пройти обстеження за допомогою приладу «Драгер», однак ОСОБА_2 відмовився. При цьому, вони пропонували ОСОБА_2 нову трубку, яка була запечатана. Спростовує той факт, що ОСОБА_2 просив завести його на обстеження у лікарню. ОСОБА_2 відмовився від обстеження в присутності двох понятих, від яких вони взяли пояснення про вказані події.

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Доводи ОСОБА_2 про те, що працівники поліції його оговорюють, а протокол про адміністративне правопорушення є сфальсифікованим та недійсним, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами.

При цьому, суд не приймає до уваги надані захисником ОСОБА_2 - Усатенком Д.А. пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки вони суперечать їх же поясненням, які вони надавали безпосередньо на місці вказаного правопорушення. У судове засідання вказані особи не з'явились, будь-яких роз'яснень щодо зазначених протиріч не надали.

При цьому, надані захисником пояснення вказаних осіб, спростував у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_4

Будь-яких інших доказів суду не надано.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При прийнятті рішення, суд також врахував й особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення являється грубим порушенням ПДР України.

Тому, із стягненням у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Макарівського районного суду Київської області від 20 липня 2017 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - Усатенка Д.А. залишити без задоволення.

Постанову Макарівського районного суду Київської області від 20 липня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива