Справа № 139/874/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В. з участю:

прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_1

та правопорушника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, що надійшли від начальника УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_3, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, директора ПП «Бонас», депутата Мурованокуриловецької районної ради 7-ого скликання Вінницької області, громадянин України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2, являючись депутатом Мурованокуриловецької районної ради, будучи обізнаним з вимогами до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції та ч. 3 ст. 8 Закону України Про статус депутатів місцевих рад, не подав без поважних причин до Мурованокуриловецької районної ради до 01 травня 2017 року декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2016 рік. Зокрема, його декларація опублікована (підписана) 4 травня 2017 року.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КупАП, тобто порушив вимоги фінансового контролю щодо своєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

Свою винність у вчиненні правопорушення ОСОБА_2 визнав та пояснив, що йому як депутату Мурованокуриловецької районної ради 7-ого скликання. Щодо несвоєчасного подання декларації повідомив, що не міг зайти до веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції. Головою районної ради неодноразово доводилося до депутатів районної ради про необхідність своєчасного подання декларації. Офіційно до районної ради з повідомленням про неможливість своєчасного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не звертався.

Дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, пояснення правопорушника, думку з приводу доведеності вчинення правопорушення прокурора Арнаута Я.М., приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_2 в інкримінованому йому правопорушенні, виходячи з наступного:

Як вбачається з витягу з протоколу Мурованокуриловецької районної ради 1 сесії 7 скликання від 26 листопада 2015 року ( а.с. 11-13) ОСОБА_2 наділений повноваженнями депутата районної ради.

Крім власних пояснень ОСОБА_2, витягом з протоколу 11 сесії 7 скликання від 24 березня 2017 року ( а.с.15) також стверджується обізнаність правопорушника про необхідність декларування своїх майна, доходів, витрат і зобовязань за 2016 рік та терміни такого декларування.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» передбачено, що субєкти декларування, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи ( служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Як вбачається із повідомлення заступника Мурованокуриловецької районної ради про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ( а.с. 14), декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2016 рік було подано ОСОБА_2 несвоєчасно.

Крім того, винність ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні стверджується обставинами, викладеними у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення серії ГП 507530 від 27 вересня 2017 року (а.с.1) та стверджується поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 3).

Враховуючи характер правопорушення, особу винного, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, вважаю за правильне обрати щодо ОСОБА_2 стягнення у виді накладення мінімального штрафу, передбаченого відповідною частиною ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України про "Судовий збір" визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, із ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 320 гривень.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, 221, 283, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП України, ст. 4, 12, 21, 29 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати винним ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та піддати адміністративному стягненню за цією статтею у виді штрафу в розмірі 50 НМДГ в сумі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, визначений в абзаці 2 резолютивної частини цієї постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя : ___________