Провадження № 3/761/8129/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов Андрій Анатолійович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124, 122-4 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2017 року о 12 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в Львівській області в місті Сколе по вул. Героїв Маківки, 10, на території АЗС «ОККО», не переконався в безпечності руху та під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, як наслідок здійснив наїзд на автозаправну колонку ПРК 5-6 АЗС «ОККО», після чого залишив місце події, чим порушив вимоги пп. 10.1, 10.9, 2.10. (а; б; д) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ст.ст.124,122-4 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні ДТП визнав, погодившись з викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протоколи про адміністративне правопорушення від 17.10.2017 року серії БД №035010/914, №035082/915, які складені уповноваженою особою, схему місця ДТП, письмові пояснення сторін, інші документи у їх сукупності, дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 порушуючи пп. 10.1, 10.9, 2.10. (а; б; д) ПДР України, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124, 122-2 КпАП України.

Відповідно до п. 10.1. ПДР, Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.9. ПДР, Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно п. 2.10.а., 2.10.б., 2.10.д. ПДР, У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Таким чином, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, ст.122-4 КпАП України доказана повністю. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне покарання у вигляді штрафу.

При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, яка визнає факт порушення ним Правил дорожнього руху, вважаю що стягнення у вигляді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23,33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленої законом на 1 січня календарного року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. на користь держави та за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі п'ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп. На підставі ст. 36 КУпАП остаточне стягнення ОСОБА_1, призначити у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга до відповідного апеляційного суду подається через місцевий суд, що виніс постанову.

Суддя: Осаулов А.А.