АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1027/17 Головуючий у 1 інстанції Сенчишин Ф.М.
Справа № 199/4316/17 Доповідач Іванова А.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2017 року м. Дніпро
Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогівське Криничанського району Дніпропетровської області, солдата строкової служби, що проживає по АДРЕСА_1 ;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком 7 діб. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 червня 2017 року з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. Військовослужбовець строкової служби військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, біля будинку №224 по вул. Моніторній у м. Дніпро розпивав спиртний напій пиво «Арсенал Міцне», внаслідок чого виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 15 вересня 2017 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить постанову скасувати та закрити справу. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що судом було допущено порушення норм процесуального права, адже судові повістки на відому суду адресу тимчасового проживання останнього не надходили. ОСОБА_1 також вказує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а потім судом було невірно кваліфіковано його дії.

ОСОБА_1 звертає увагу, що під час перебування у відпустці військовослужбовці не виконують обов`язки військової служби, оскільки відповідно до чинного законодавства перелік обставин за яких військовослужбовець виконує такі обов`язки є вичерпним.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме не направлення останньому копії оскаржуваної постанови, та фактичне ознайомився з нею 11 вересня 2017 року, коли надійшла на адресу військової частини від військової прокуратури.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд зазначені вимоги закону не виконав, крім того вдався до суперечливих висновків у своєму рішенні.
При цьому суд першої інстанції недостатньо ретельно перевірив всі обставини вчинення правопорушення притягуваною особою.
Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, як на докази винуватості особи, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП та ОСОБА_1 підписаний без зауважень №54 від 17.06.2017 року; квитанцію використання приладу «Драгер» від 17.06.2017року; копію військового квитка ОСОБА_1 ; письмові пояснення патрульних Східного територіального управління Військової частини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Разом з тим, порівнюючи наявні матеріали справи з доводами апелянта, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність у матеріалах справи достатніх і переконливих доказів, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Так, апеляційний суд звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення №54 від 17.06.2017 року зазначено, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем строкової служби ВЧ № НОМЕР_1 , діючи всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, 17 червня 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої, тобто виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (а.с. 1-3).
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, а саме знаходження його в стані алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи міститься висновок приладу «Драгер» від 17.06.2017 року, в якому зазначено, що за результатами тестування на алкоголь о 14 годині 16 хвилин у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2017 року № 122, ОСОБА_1 вибув в основну відпустку на 10 діб з 17.06.2017 року по 26.06.2017 року включно (а.с.21). Крім того, перебування в основній відпустці ОСОБА_1 підтверджується відпускним квитком №165 від 13.06.2017 (а.с.22).
Відповідно до статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Таким чином, вищезазначеною нормою Закону визначено вичерпний перелік обов`язків військової служби, та під час перебування військовослужбовця у відпустці останній не виконує обов`язки військової служби.
Отже, в матеріалах справи відсутні жодні докази про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за вчинення кого передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби в умовах особливого періоду в нетверезому стані. Не наведено їх і в постанові суду.
В той же час, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду про можливість розгляду справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Так, суд у своїй постанові вказав на те, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений своєчасно, про причини неявки не повідомив.
Відповідно до ст. 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що судом на адресу ОСОБА_1 було направлено повістку із зазначенням дати та часу розгляду справи, але повідомлення про отримання вказаної повістки в матеріалах справи відсутні. Будь-яких відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 було відомо про перебування даної справи в провадженні суду, матеріали справи також не містять.
Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому вважає за необхідне поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови..
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в матеріалах справи належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 17 червня 2017 року виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду у нетверезому стані, а не був у відпустці.
Таким чином, слід визнати, що судом не було досліджено всі обставини, що стосуються обставин правопорушення, його об`єктивної сторони, через що суд прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 не може вважатися таким, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому справу про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком 7 діб скасувати та провадження по справі закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя
Апеляційного суду
Дніпропетровської області А.П. Іванова