Провадження №: 3/752/4886/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Валігура Д.М., за участю прокурора Лободіної О.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника - адвоката Гамолі О.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у місті Києві ДЗЕ Національної поліції України про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, українця, громадянина України, працюючого на посаді начальника відділу архітектури та землекористування управління будівництва та архітектури Голосіївського РДА м. Києві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне корупційне правопорушення № 53 від 07.06.2017 року, ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника відділу архітектури та землекористування управління будівництва та архітектури Голосіївської РДА в м. Києві, будучи державним службовцем категорії «Б, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 № 2 « Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з подальшими змінами, несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцію, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КупАП.

Прокурор просила визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 гривень

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушення не визнав, надав суду свої письмові пояснення, з яких вбачається, що в жовтні 2016 року відбулася зміна його майнового стану, а саме: його батьки зважаючи на його сімейні обставини придбали для нього майнові права на квартиру. Однак, коли саме забудовник добудував квартиру та коли передав її у власність не повідомили. Зазначив, що батьки уклали угоду в його інтересах, однак він учасником укладення даної угоди не був, у зв'язку з чим, інформації про її виконання не мав. Пізніше його батько захворів і лише згодом він дізнався про зміну його майнового стану. Однак, подати відомості про зміну його майнового стану він вчасно не встиг, оскільки не знав про це та батьки вчасно не повідомили про укладення даної угоди, оскільки його батько перебуваючи у лікарні тяжко хворів та потребував піклування. Додатково пояснив, що у нього не було на меті приховувати дане майно, адже він оприлюднив цю інформацію в декларації за 2016 рік, яку подав у встановленому законодавством порядку до НАЗК 20.02.2017 року, а саме: за два з половиною місяці до спливу терміну подачі декларації, а тому вважав, що в його діях відсутній умисел на вчинення даного адміністративного корупційного правопорушення та просив закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник при прийнятті рішення просив врахувати, що на момент розгляду справи закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення та думку осіб, які брали участь у розгляді справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до складеного протоколу, ОСОБА_1 вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки як вбачається із пояснень ОСОБА_1, останній вказав, що повідомлення про зміну майнового стану не подав вчасно у зв'язку з необізнаністю та через тяжку хворобу батька, про що свідчить наявна в матеріалах справи медична документація, а тому у нього не було на меті приховувати дане майно, адже він оприлюднив цю інформацію в декларації за 2016 рік, яку подав у встановленому законодавством порядку до НАЗК 20.02.2017 року, а саме: за два з половиною місяці до спливу терміну подачі декларації, та вказані доводи ніким не спростовані в ході судового розгляду даної справи, а тому в його діях відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. У зв'язку з чим, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд врахувавши усе викладене вище, а також те, що ОСОБА_1 за місцем роботи характеризується позитивно, відсутні відомості про притягнення його до кримінальної та адміністративної відповідальності, в тому числі за вчинення корупційних правопорушень, має на отриманні престарілих батьків похилого віку, що у своїй сукупності свідчить про відсутність схильності до вчинення адміністративного правопорушення, приходить до висновку, що його покази знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та ніким не спростовані в ході судового розгляду даної справи, а тому провадження у справі відносно ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 176-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути опротестована прокурором протягом десяти днів або оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя