АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/994/2017 Головуючий в 1-й інстанції: Бабайлова Л.М.
Категорія: ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 01 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2017 року постановою судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою 27 січня 2017 року, о 02 годині 35 хвилин, ОСОБА_3, керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з.НОМЕР_1 по проспекту Маяковського, 70 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своє прохання ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки вона постановлена без всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Так, ОСОБА_3 пояснює, що дійсно перебував в автомобілі у зазначений в постанові день і час, однак його автомобіль був припаркований і не здійснював рух. Свідки, допитані в судовому засіданні суду першої інстанції, лише підтвердили його відмову від проходження медичного огляду, однак також не бачили щоб він здійснював керування автомобілем.

Тому апелянт вважає, що він не може бути суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, в тому числі за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, на думку апелянта, матеріали справи взагалі не містять належних і допустимих доказів його вини у вчинені даного адміністративного правопорушення, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки не містить підписів свідків, не допитані свідки - працівники автомобільної парковки та не досліджено судом відеозапис події з нагрудних камер працівників поліції.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З протоколу про адміністративне правопорушення БР№271714 вбачається, що 27 січня 2017 року, о 02 годині 35 хвилин, по проспекту Маяковського біля будинку №70 в м. Києві водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з.НОМЕР_1 та перебував в стані алкогольного сп'яніння, на що вказували наступні ознаки: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, незв'язна мова, почервоніння шкіряного покриву. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків /а.с.2/.

До протоколу додані пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких вбачається, що 27 січня 2017 року, о 02 годині 35 хвилин, по проспекту Маяковського, 70 в м. Києві вони були запрошені працівниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_3. В їх присутності вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння. В поясненнях зазначені анкетні дані свідків та наявні їх особисті підписи /а.с.3,4/

Вказані пояснення підтвердив свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції .

З письмових пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що 27 січня 2017 року, приблизно о 02 годині 15 хвилин, за адресою: проспект Маяковського, 70 в м. Києві, до паркінгу, де він працює охоронцем, під'їхав автомобіль «Фольксваген» д.н.з.НОМЕР_1 і перекрив в'їзд на паркінг. Він підійшов до вказаного автомобілю і попросив забрати автомобіль з проїзної частини дороги. Водій та його товариш, які перебували в стані сп'яніння, відмовились від'їжджати. Свідок сказав, що викличе наряд поліції. Однак водій протягом 5-10 хвилин пояснював, що його автомобіль тут припаркований вже більше 3 днів, проте це не можливо, оскільки останній стояв на в'їзді в паркінг. Із-за цього в них почався конфлікт і ОСОБА_8 зателефонував на гарячу лінію «102». Після чого, водій завів автомобіль і намагався припаркувати автомобіль в іншому місці. В цей момент, приїхали працівники поліції за викликом. Він оперативно повідомив останніх, що даний автомобіль паркується на виїзді з двору будинку №72 по проспекту Маяковського в м. Києві. Коли підїхав наряд поліції, дані люди зупинилися і не встигли вийти з автомобіля. До водія підійшов інспектор та попросив вийди з автомобіля. Двоє вийшли з автомобіля і почали нецензурно звертатися до працівників поліції, продовжували поводити себе нахабно так само як і з ним. Здійснювали незрозумілі для нього дії, не виконували законні вимоги працівників поліції, а саме вимоги залишатися на місці та пред'явити документи. Один з них схопив працівника поліції за ногу і намагався повалити, а також іншими образливими діями чинили опір /а.с.5/.

Свідок ОСОБА_9 в своїх письмових пояснення зазначає, що 27 січня 2017 року, приблизно о 02 годині 15 хвилин, за адресою: проспект Маяковського, 70, до паркінгу, де він працює, під'їхав автомобіль д.н.з.НОМЕР_1. Перегородили в'їзд на паркінг. Водій і пасажир були п'яні. На вимогу поїхати відмовились. Тобі вони викликами поліцію. Водій і пасажир доказували, що вони стояли тут 3 дні, хоча адреси не знають. Після чого, водій від'їхав і заховав автомобіль за кіоском. В цю мить приїхали співробітники поліції за викликом. При перевірці документів вони чинили опір співробітникам поліції /а.с.6/.

Пояснення вказаних свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_9 спростовують доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом і відповідно не є суб'єктом даного адміністративного правопорушення. Підстав обмовляти апелянта і будь-яких даних щодо упередженості вказаних свідків суду апеляційної інстанції надано не було.

В ході засідання суду першої інстанції були допитані працівники поліції ОСОБА_10 і ОСОБА_11, які також підтвердили факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом та відмову останнього пройти огляд на стан сп'яніння.

З відеозапису події, переглянутому в суді апеляційної інстанції, не вбачається фіксації обставин вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а лише міститься конфлікт працівників патрульної поліції з ОСОБА_3 /а.с.26/.

Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відсутність підписів свідків в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за наявності їх письмових пояснень не є підставою для визнання його недопустимим або неналежним доказом по справі.

Враховуючи викладене, вважаю, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 березня 2017, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук