Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/802/17
Єдиний унікальний № 337/2718/17 Головуючий в 1-й інстанції Гнатик Г.Є.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Як зазначено в постанові, відносно ОСОБА_2 складено протокол про те, що він 23.07.2017 року, о 05-00 годині, рухаючись по вул. Новобудов, 6 у м. Запоріжжі, керував транспортним засобом ТЗ .АС, АС-G 3302АХХ-1, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» та в медичному закладі, ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3. ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Відносно нього складений протокол за ст.130 ч.1 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідно до якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності, з підстав порушення норм процесуального права, вважає прийняте рішення незаконним, судовий розгляд не повним, а саме рішення вважає, що підлягає скасуванню.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічного з'ясований обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи.

Так, 23.07.2017 року, начебто громадянин ОСОБА_2, керуючи вищезазначеним транспортним засобом, знаходячись у місті Запоріжжя, скоїв адміністративне правопорушення.

Відповідно до обставин справи, 23.07.2017 року ОСОБА_2 поїхав на роботу, де йому стало погано, він прийняв лікарський засіб «Каптопрес» що знижує артеріальний тиск, завантажив автомобіль продукцією та залишив його на прохідній, зі сторони підприємства. До нього підішли працівники поліції, перевірили документи та запропонували пройти тестування на стан спяніння за допомогою технічного приладу «Драгер» або у медичному закладі, але, оскільки йому було погано, попросив викликати швидку, а через деякий час він втратив свідомість. Отямився від болю в очах, працівники поліції налили йому на обличчя нашатирний спирт. Охорона КПП викликала швидку, яка приїхала та надала медичну допомогу. Поліція та швидка уїхали, про те, що відносно нього був складений адміністративний протокол він не знав. Після цього він повернувся додому, та звернувся до лікаря окуліста. На той час, коли він знаходився на КПП, на КПП перебували працівники поліції, співробітники швидкої, були інші водії транспортних засобів з інших областей, які виїжджали та в'їжджали через прохідну КПП «Хлібодар». Крім того ОСОБА_2 пояснював суду, що він не вживав спиртні напої, їхав на службовому автомобілі «Газель», приїхав на підприємство, патруль за ним не їхав, документи у нього перевірили на КПП на території підприємства. Під час перевірки документів, претензій з приводу запаху алкоголю від нього, у працівників поліції не було, документи йому було повернуто, жодних протоколів не складалось. Йому після перевірки документів ніхто не пропонували пройти медичний огляд на стан спяніння. На підприємстві, до виїзду, його оглядав лікар та він казав медичній сестрі, що йому погано, але вона запропонувала спочатку завантажитися, а потім отримати шляховий лист. Він зателефонував диспетчеру повідомив, що йому погано та необхідно викликати іншого водія, якого викликали та він повинен був передати йому автомобіль. Копію протоколу він не отримував, та не бачив як його складали.

Події що викладені в постанові суду, не зовсім відповідають фактичним обставинам справи, а порушення конституційних прав особи що притягається до адміністративної відповідальності, а також порушення норм процесуального права, дають підстави вважати, що рішення підлягає скасуванню. Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції за клопотанням адвоката ОСОБА_5, (яке було задоволено судом) було вирішено допитати в якості свідків громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з невідомих причин не з'являлись за викликом суду. Однак допит саме цих свідків був обґрунтовано необхідним. З матеріалів справи, в тому числі з матеріалів відеозапису. який був переглянутий у судовому засіданні, було достовірно не зрозумілі відповіді осіб на запитання співробітника поліції, до того ж незрозумілим залишався факт того хто саме підписував пояснення цих свідків які перебували у справі. Відповідно до положень закону, наявність двох свідків, які підтверджують факт відмови правопорушника від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Під час допиту інспектора патрульної поліції ОСОБА_7, яка була викликана за ініціативою суду, остання не пояснювала які саме свідки які саме свідки були занесені до протоколу, та чи підтверджували вони факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду. Відтак виникала об'єктивна необхідність в допиті саме тих свідків які були занесені до протоколу, однак клопотання, яке було попередньо задоволено судом залишилось проігнорованим, що дає підстави вважати що розгляд справи був не повним, не всебічним та не об'єктивним, виключно з обвинувальним нахилом.

Що стосується останнього судового засідання, то 20.10.2017 року свідки до судового засідання в черговий раз не з'явились.

Судом першої інстанції, на думку апелянта, не було вжито всіх необхідних дій, що до явки в судове засідання свідків, які як зазначено вище зобов'язані з'явитись на виклики суду, що призвело до неповноти судового розгляду справи.

Окрім цього, у зв'язку із неможливістю прибути у судове засідання було подано заяву від імені ОСОБА_2, що до неможливості прибути до судового засідання у зв'язку із хворобою, та в цій заяві ОСОБА_2 клопоче про відкладення розгляду справи. До заяви було додано копію лікарняного листа, в якому була призначена явка ОСОБА_2 до лікаря на 23.10.2017 року, тобто на останній день строку передбаченого ст. 38 КпАП України, що фактично давало змогу суду відкласти розгляд справи на зазначену дату, забезпечити право ОСОБА_2 на участь у розгляді його справи особисто, та можливого допиту свідків. Дане клопотання надійшло 20.10.2017 року, однак було проігноровано судом, в наслідок чого було прийняте незаконне рішення.

Посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_2 після надання пояснень перестав з'являтись до суд є хибним, тому що ОСОБА_2 з 19.09.2017 року неодноразово з'являвся до суду, однак судові засідання відкладались через неявку свідків. До того ж слід зазначити що ОСОБА_2 був присутній також і при допиті інспектора патрульної поліції, що повністю нівелює твердження суду що до його не з'явлення у судові засідання.

Твердження суду першої інстанції стосовно того, що неявка у судові засідання ОСОБА_2, суд розцінює як ухилення, з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, є хибним, та не відповідає дійсності та викладеним вище фактам, а розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 начеб то з метою дотримання строків розгляду справи, встановлених ст. 38 КУпАП, взагалі є суттєвим порушенням Конституційного права на захист своїх прав та інтересів, порушенням права задати питання свідкам, та приймати участь в дослідженні матеріалів справи.

Просить скасувати Постанову Хортицького районного суду Запорізької області по справі № 337/2718/17, відповідно до якої громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Провадження по адміністративній справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 23.07.2017 року серія БР № 206246 щодо порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), згідно якого ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду за допомогою алкотесту DRAGER ALKOTEST, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (результати - відмовився від огляду); поясненнями свідків ОСОБА_3 (а.с.5) та ОСОБА_8 (а.с. 8), згідно яких вони пояснюють, що вони були свідками того, що співробітники поліції спочатку запропоновували пройти тест на вміст алкоголю за допомогою алкотестеру, а потім після відмови ОСОБА_2 запропонували пройти огляд в медичному закладі, на що також була відмова; рапортом поліцейського водія Дніпровського ВПО Запорізької області ст. л-та поліції ОСОБА_9 (а.с.7); рапортом інспектора р1 б 3 УПП у м. Запоріжжі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_7

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у звязку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_2 щодо того, що судом першої інстанції не було вжито всіх необхідних дій, що до явки в судове засідання свідків, що призвело до неповноти судового розгляду, є хибними.

Так, на підставі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; розумні строки розгляду справи судом.

В ст. 22 КПК України вказано, що кримінальне провадження (в даному випадку адміністративне провадження) здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

Згідно ст. 327 КПК України неприбуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального (в даному випадку адміністративного) провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального (в даному випадку адміністративного) провадження у забезпеченні осіб шляхом здійснення судового виклику.

Так, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції дотримано всі вимоги закону, оскільки розгляд справи з тих чи інших причин, в тому числі і з приводу неодноразового відкладення розгляду для чергового виклику свідків, переносилась слуханням 8 разів. Судом вживались всі заходи щодо виклику вищевказаних свідків.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, а саме про те, що неявку ОСОБА_2 в судові засідання суд розцінив як ухилення, з метою затягування розгляду справи, оскільки на підставі тієї ж ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1