Справа № 164/1774/17 Провадження №33/773/863/17 Суддя в 1 інстанції: Токарська І. С.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

особи, що притягується до відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, на постанову судді Маневицького районного суду Волинської від 13 вересня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України

В С Т А Н О В И В :

Постановою Маневицького районного суду Волинської від 13 вересня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14 липня 2017 року о 22 годині 00 хвилин, на автодорозі М-07 с. Новосілки Маневицького району Волинської області, керував транспортним засобом марки «Renault Kangoo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав свою скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався.

Так, суд першої інстанції зазначив, що винність ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 987436 від 14 липня 2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння № 145 від 14 липня 2017 року; протоколом про адміністративне затримання серії АА № 134352 від 14 липня 2017 року; рапортом поліцейського СРПП Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Сопронюка С.А. від 14 липня 2017 року.

Разом з тим з показань ОСОБА_1 вбачається, що 14.07.2017 року він рухаючись по лісовій дорозі близько 22 год. побачив, що працівники поліції затримали колегу ОСОБА_3 Під'їхавши та вийшовши з автомобіля, він запитав яка підстава затримання ОСОБА_3 Крім того зазначив, що поліцейські, вказавши, що виявили у нього зовнішні ознаки сп'яніння, пройти відповідний тест на місці зупинки не пропонували, а відразу сказали їхати в лікарню. Вказав, що з моменту коли він зупинився біля працівників поліції і до моменту проходження огляду пройшло більше години часу.

В своїх показаннях свідок ОСОБА_3 пояснив, що його пізно ввечері, серед лісу на лісовій дорозі, коли він їхав мотоциклом додому, зупинило двоє поліцейських та, нічого не пояснивши, сказали сідати до них в машину. В цей час приїхали ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які цікавилися законністю дій поліцейських щодо його зупинки. Поліцейські затримали і його, і ОСОБА_4 з ОСОБА_1, та повезли всіх в смт. Маневичі. Вказав, що під'їхавши до Маневицької ЦРЛ, він вийшов з автомобіля та пішов, а поліцейські з ОСОБА_1 зайшли в приміщення лікарні. Зазначив, що працівники поліції жодних пояснень, щодо причини зупинки та підстав затримання не надавали. Крім того вказав, що в ОСОБА_1 зовнішніх ознак алкогольного сп'яніння не було.

З показань свідка ОСОБА_4 вбачається, що 14 липня 2017 року їхавши автомобілем разом з водієм лісовою дорогою додому, побачив, що когось зупинили працівники поліції. Підійшовши на місце подій разом з ОСОБА_1, який під'їхав через декілька хвилин, побачив що поліцейські затримали лісника ОСОБА_3 Вони запитали поліцейських про причини зупинки ОСОБА_3 Далі їх всіх було доставлено до Маневицької ЦРЛ. Вказав, що вони разом з ОСОБА_3 їхали до лікарні в автомобілі ОСОБА_1, за кермом якого перебував останній, а працівник поліції сидів збоку. Крім того пояснив, що з моменту, як під'їхав ОСОБА_1, до того часу, як вони приїхали до Маневицької ЦРЛ, пройшло більше 40 хв. Крім того вказав, що їх усіх везли на освідування та, що на місці працівники поліції нікому не пропонували пройти тест на стан алкогольного сп'яніння.

В своїх показаннях працівник поліції ОСОБА_2 вказав, що здійснюючи виїзд за викликом та повертаючись з виклику бачили на узліссі білий автомобіль типу «черевичок». Пояснив, що зупинивши особу похилого віку, яким виявився ОСОБА_3, що рухався мотоциклом без шолома, виявили в нього ознаки алкогольного сп'яніння. Посадивши ОСОБА_3 в автомобіль побачили як їм на зустріч рухається автомобіль білого кольору «Renault Kangoo». Його напарник - працівник поліції ОСОБА_7. пішов зупиняти вказаний автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_1, а він з ОСОБА_3 залишились в службовому автомобілі. Крім того вказав, що на місці даних подій був ще один автомобіль червоного кольору за кермом якого знаходився ОСОБА_4 Пояснив, що в Маневицьку ЦРЛ його напарник їхав автомобілем ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 Приїхавши до Маневицької лікарні ОСОБА_3 попросився в туалет, відійшов і до них вже не повернувся. Згідно пояснень даного поліцейського з моменту зупинення ОСОБА_6 до проходження огляду останнім пройшла приблизно година. Також пояснив, що на місці огляд на стан сп'яніння не проводився, оскільки в їхнього патруля спеціального приладу не було, а був він в іншого патруля.

Працівник поліції ОСОБА_7. в своїх показаннях вказав, що їхавши на повідомлення та повертаючись бачили у лісосмузі декілька авто, серед яких, як пізніше виявилось, був автомобіль ОСОБА_1, та, що на тому місці компанія чоловіків вживала спиртні напої. Виїжджаючи на дорогу побачили автомобіль «Renault Kangoo» та вирішили його зупинити для перевірки водія на стан алкогольного сп'яніння. За допомогою проблискових маячків та жезлу зупинили вказане авто за кермом якого знаходився ОСОБА_1 Зупиняв автомобіль ОСОБА_7., а до водія підійшов ОСОБА_2, який і розмовляв з ОСОБА_1 Вказав, що стояв біля автомобіля ОСОБА_1 зі сторони пасажира. Вони запропонували ОСОБА_1 проїхати до Маневицької ЦРЛ та пройти відповідне освідування. Вказав, що спереду їхав ОСОБА_2 на службовому авто, який знаходився в автомобілі сам, а на автомобілі ОСОБА_1 поїхали він за кермом та ОСОБА_1 на місці пасажира. Пояснив, що під'їхавши до лікарні та вийшовши з авто вони пару хвилин постояли на вулиці і зайшли в приміщення, де написали направлення, зачекали чергу, а після цього ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння. Вказав, що протоколи складали в Маневицькому відділі поліції. Підтвердив, що огляд на місці не проводився у зв'язку з відсутністю в їхнього патруля спеціального приладу.

Відповідно в суді апеляційної інстанції встановлено, що показання працівників поліції суперечать один одному та іншим доказам у справі на які послався суд першої інстанції, а також поясненням інших осіб - свідків досліджуваних подій.

Так, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння №145 від 14 липня 2017 року не можна визнати доказом, що підтверджує вину ОСОБА_1, оскільки з показань останнього та інших свідків, в тому числі поліцейських, вбачається, що з моменту зупинення ОСОБА_1, а саме з 22 години, до моменту його огляду на стан алкогольного сп'яніння, пройшло більше години, а вказаний висновок складено о 22 годині 25 хвилин, що суперечить вказаним показанням працівників поліції, свідків, ОСОБА_1 та протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, пунктом 4.2. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекцн МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009р. №77, встановлено, що в разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, наявність яких є обов'язковою. А відповідно до п.5.3. цієї ж інструкції результати огляду, проведеного в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015р. №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому заклад, охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КпАП України

У відповідності до ст.266 КпАП України для проведення огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави а саме:

- незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів;

- незгода водія з результатами огляду, проведеного працівником міліції.

Згідно п.5 ст.266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проте, складений працівником поліції протокол не містить жодних відомостей про проведення поліціейським огляду водія на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідні графи протоколу не заповнені. В протоколі про адмінправопорушення відповідно до встановленого порядку не зазначено такого правопорушення як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того в судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_7. підтвердили, що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, хоча відповідний технічний засіб наявний у даному підрозділі поліції, проте знаходився у іншого патруля.

Також, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні у матеріалах справи немає відомостей про залучення свідків та відібрання у них обов'язкових письмових пояснень.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що оскільки огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння проводився працівниками поліції всупереч вимог ст.266 КпАП України, відомості, зазначені в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду, не відповідають фактичним обставинам справи, що свідчить про те, що огляд останнього на стан алкогольного сп'яніння, проводився з порушенням вимог даної статті, а тому результат його проведення слід визнати недійсним.

Оскільки висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння №145 від 14 липня 2017 року є недійсним та, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких інших доказів винуватості апелянта, взявши до уваги суттєві суперечності в показаннях працівників поліції з приводу фактичних обставин інкримінованого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

Таким чином, постанова судді суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 294, 247 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Маневицького районного суду Волинської від 13 вересня 2017 року щодо ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук