Справа №591/2857/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 33/788/286/17 Суддя-доповідач Макаровець А. М.
Категорія 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. ,з участю особи, яку притягають до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 його захисника ОСОБА_4, прокурора Ковтуна Володимира Миколайовича, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 липня 2017 року, за якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 а та проживає за адресою: АДРЕСА_2, працює секретарем Сумської міської ради VII скликання,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 судового збору у сумі 320 грн. на користь держави,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 липня 2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 1 700 грн. за те, що він будучи депутатом Сумської міської ради VIІ скликання та обраний секретарем Сумської міської ради VIІ скликання, являється згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом декларування та суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією, несвоєчасно 14 квітня 2017 о 00:11 без поважних причин подав декларацію до Реєстру декларацій особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2016 рік.

Відповідно до табелів обліку використання робочого часу за січень-березень 2017 року, секретар Сумської міської ради ОСОБА_3 перебував на робочому місці, окрім відряджень 12 - 13 січня 2017 року та 23 лютого 2017 року, а також вихідних і святкових днів.

Відомостей про перебування ОСОБА_3 на лікарняному не міститься.

Згідно листів НАЗК від 01 лютого 2017 №53-09/2197/17 та №53-09/2205/2017, у період з 01 вересня 2016 по 30 жовтня 2016 обмежень доступу до Реєстру не було.

Разом з тим, згідно листа Державного підприємства «Українські спеціальні системи» № 07-928 від 21 червня 2017 року в період з 16 січня 2017 року до 01 червня 2017 року включно доступ суб'єктів декларування до Реєстру був обмежений (з технічних причин) в наступні проміжки часу:

з 09-00 до 12-00 02 березня 2017 року,

з 22-00 15.03.2017 до 08-00 16 березня 2017 року,

з 06-00 до 08-00 24 березня 2017 року,

з 01-00 до 09-00 28 березня 2017 року.

Таким чином, ОСОБА_3 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- постанова судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки несвоєчасне подання декларації було наслідком неналежного функціонування державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. В підтвердження даного факту апелянт звертає увагу на рішення НАЗК від 04 квітня 2017 року № 124 «Про визначення поважної причини несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», в якій зазначено, що поважною причиною несвоєчасного подання декларації є неналежне функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Рішення НАЗК № 224 від 08 червня 2017 року «Про визначення періодів, протягом яких спостерігалися перебої у роботі інформаційної - телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким безпосередньо встановлені періоди неналежного функціонування реєстру.

- суд абсолютно формально прийшов до висновків про необхідність застосування максимальної санкції передбаченої статтею - штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн.;

- оскільки під час розгляду справи фіксування судового засідання по справі не здійснювалося, тому це призвело до порушення принципу гласності та відкритості судового розгляду, оскільки ч. 6 ст. 12 КАСУ покладає на суд обов'язок забезпечити повне фіксування судового засідання під час судового засідання справи за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Все це свідчить, в сукупності, про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягають до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, прокурора Ковтуна В.М., перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи ОСОБА_3, що він не вчинював адміністративне правопорушення, оскільки несвоєчасне подання декларації було наслідком неналежного функціонування державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на думку суду в цілому не спростовує винуватість у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи (а.с. 54 - 62) вбачається, що ОСОБА_3 подав декларацію 14 квітня 2017 року об 00 год. 11 хв.

Відповідно до рішення НАЗК № 124 від 04 квітня 2017 року (а.с. 108), останнє визнало поважною причиною несвоєчасне подання декларацій, неналежне функціонування Реєстру.

З рішення НАЗК № 224 від 08 червня 2017 року (а.с. 109 - 111) вбачається, що неналежне функціонування Реєстру було зафіксовано: з 09-00 до 12-00 02 березня 2017 року; з 22-00 15 березня 2017 до 08-00 16 березня 2017 року; з 06-00 до 08-00 24 березня 2017 року; 01-00 до 09-00 28 березня 2017 року.

З листа ДП «Українські спеціальні системи» від 21 червня 2017 року № 07 - 928 (а.с. 113) вбачається, що дійсно адміністратор Реєстру підтвердив нестабільну роботу Реєстру з 09-00 до 12-00 02 березня 2017 року; з 22-00 15 березня 2017 до 08-00 16 березня 2017 року; з 06-00 до 08-00 24 березня 2017 року; 01-00 до 09-00 28 березня 2017 року, що разом становить 23 години.

З розпоряджень міського голови (а.с. 48 - 51) вбачається, що ОСОБА_3 12 - 13 січня 2017 року та 23 лютого 2017 року був у відрядженнях.

При цьому, судом апеляційної інстанції приймається до уваги, що матеріали справи не містять жодних даних проте, що робота Реєстру була постійно нестабільна і у особи були відсутні, з об'єктивних причин, можливості подати декларацію з 01 січня 2017 року по 1 квітня 2017 року ( за виключенням вказаних періодів), крім того вказаних даних не було надано і самим апелянтом.

Таким чином, ОСОБА_3 маючи рівні можливості з іншими декларантами (які за таких же умов подали декларацію своєчасно) не був позбавлений можливості заповнити та подати декларацію в будь - який з місяців, що передував квітню 2017 року, або ж хоча б після 01.04.2017 року протягом періоду, який відповідав часу неналежного функціонування Реєстру, тобто до 02 квітня 2017 року, що могло б бути виправданим з урахуванням вказаних обставин.

Крім того, сам ОСОБА_5 надавши суду листа Державного підприємства «Українські спеціальні системи» (а.с. 112) в якому зазначалось, що 01 січня 2017 року в Україні розпочинається другий етап електронного декларування і кількість суб'єктів декларування може сягнути 2 мільйонів осіб, у зв'язку з чим стабільність роботи Реєстру може бути під загрозою, не врахував його змісту та приступив до заповнення лише 30 березня 2017 року.

З відповіді НАЗК від 09 жовтня 2017 року вбачається, що ІТС Реєстр має графічний веб - інтерфейс сумісний з найпоширенішими веб - браузерами актуальних версій. В цілях безпеки та коректної роботи з ІТС Реєстр необхідно використовувати ліцензійне програмне забезпечення, антивірусні програмні продукти та мати всі безпекові оновлення операційної системи. Таким чином, лише повний перелік зазначених мір забезпечить цілісність, доступність і конфіденційність інформації, яка оброблюється на персональному комп'ютері користувача, та коректну роботу з ІТС Реєстр. Інформуємо, що на офіційному веб-сайті Національного агентства опубліковано Загальні рекомендації при роботі з Єдиним державним реєстром декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які також поширені на офіційних веб-сайтах інших органів державної влади та роз'яснення щодо заповнення електронних декларацій. Разом з тим, для надання своєчасної компетентної допомоги при реєстрації в ІТС Реєстр, заповнення та оприлюднення документів, організовано роботу «Гарячої лінії» (тел.: +38 ) для надання консультацій щодо заповнення електронних документів, а також «Технічної допомоги» (e-mail: ) для надання роз`яснень, щодо особливостей функціонування ІТС Реєстр. Проте електронних листів, повідомлень та звернень щодо реєстрації, заповнення та подання документів в ІТС Реєстр від ОСОБА_3 на електронну скриньку технічної підтримки , а також на адресу Національного агентства не надходило. Додатково повідомляємо, що за наведеними у запиті даними неможливо однозначно ідентифікувати характер технічних проблем, що виникли у суб`єкта декларування при роботі з ІТС Реєстр. Водночас 31.03.2017 до ІТС Реєстр подано 55972 документи, в тому числі у період з 23:45 до 23:59 подано 468 документів, що свідчить про належне функціонування ІТС Реєстр. З урахуванням вказаного, вважати пропуск строку на подачу декларації ОСОБА_3 з поважних причин, а саме нестабільної роботи Реєстру, на думку суду підстав не має, оскільки така нестабільність була не постійною, що в цілому не виключало реальну можливість подати декларацію на рівні з іншими декларантами. Проте, декларація подана з пропуском строку, що перевищує час нестабільної роботи Реєстру, зазначений у вищевказаному рішенні НАЗК, що не спростовує наявність в діях ОСОБА_5 ознак зазначеного адмінправопорушення.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне не фіксування судового засідання по справі, в порушення вимог ч. 6 ст. 12 КАСУ є такими, що не ґрунтується на вимогах діючого закону. ОСОБА_3 посилаючись на порушення суддею вимог ч. 6 ст. 12 КАСУ не звернув уваги на те, що його справа розглядається відповідно до вимог КУпАП, оскільки в даній справі мова йде не про сферу публічно - правових відносин, а про адміністративне правопорушення і його наслідки, тому посилання на положення КАСУ в даному випадку є безпідставним. Крім того, положеннями КУпАП взагалі не передбачено обов'язкового проведення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, а вказаний кодекс містить дані лише стосовно ведення протоколу, що передбачено ст. 281 КУпАП. З матеріалів справи вбачається, що під час судового засідання вівся протокол судового засідання (а.с. 117). Таким чином, суддя забезпечуючи фіксування судового засідання, шляхом ведення протоколу судового засідання, дотримався вимог КУпАП в цій частині, тому твердження апеляційної скарги про порушення принципу гласності та відкритості судового розгляду, через відсутність проведення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, є безпідставними та таким, що не спростовує правильність висновків суду першої інстанції в іншій частині.

Про те, з урахуванням вказаних обставин, які на думку суду апеляційної інстанції з урахуванням положень ч. 2 ст. 34 КУпАП, є підстави вважати такими, що пом'якшують відповідальність, доводи апеляційної скарги про безпідставне застосування максимальної санкції передбаченої статтею - штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн. на думку суду апеляційної інстанції заслуговують на увагу. При накладенні стягнення, суд повинен дотримуватися вимог ст. 33 КУпАП та враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Проте, постанова суду відносно ОСОБА_3 в частині накладеного на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, була винесена без дотримання положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки судом не зазначено, які саме дані про особу були враховані при накладені адміністративного стягнення, майновий стан, наявність обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність.

Також не вказано, які саме дані про особу ОСОБА_3, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, стали підставою для призначення йому адміністративного стягнення у максимальному розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст. 172 - 6 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем роботи.

Санкція ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП передбачає накладення штрафу у розмірі від 50 неоподаткованих мінімумів громадян до 100 неоподаткованих мінімумів громадян.

Тому, приймаючи до уваги вищевказане, вважаю що зазначена статтею 23 КУпАП мета адміністративного стягнення - виховання правопорушника в дусі додержання законів України, а також запобігання нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами, може бути досягнута призначенням ОСОБА_3 адміністративного стягнення - штрафу, в меншому розмірі, а ніж визначеному судом - 100 неоподаткованих мінімумів громадян, а саме у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З урахуванням вищезазначених обставин та досліджених нових доказів наданих ОСОБА_3 до його апеляційного суду, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру адміністративного стягнення - зі штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян на штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто 1 700 грн. - змінити.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто 850 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.

суддя Апеляційного суду

Сумської області А.М. Макаровець