Справа № 441/1187/17 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 33/783/1206/17 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., з участю правопорушника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 20 вересня 2017 року, -

встановив:

даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумі в доходів громадян - 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. судового збору.

За постановою суду 17.08.2017р. о 02 год. 30 хв. на автодорозі М-11 Львів-Шегині 24 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A6» н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння шкіряного покриву обличчя, тремтіння пальців рук). Від огляду на стан сп'яніння на місці та в медичному закладі відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження щодо нього закрити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції постановлена без дослідження всіх фактичних даних справи з порушенням норм матеріального та процесуального права, при розгляді справи суд не з'ясував усі обставини та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що потягло за собою необґрунтоване рішення. Крім того зазначає, що він відмовився їхати в медичний заклад для встановлення стану сп'яніння, оскільки чесно признався працівникам поліції, що випив пиво і вважав, що цього буде достатньо для з'ясування його фізіологічного стану. Також він не хотів залишати автомобіль без нагляду і взагалі не розумів чому він мав їхати в медичним заклад. Звертає увагу, що на місці зупинки і складання протоколу він не відмовлявся проходити огляд на встановлення стану сп'яніння, однак працівники поліції не пропонували йому цього зробити.

Заслухавши ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №118322 від 17.08.2017 року, складеного в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 17.08.2017 року, які ствердили, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду для перевірки визначення стану алкогольного сп'яніння (а.с.5, а.с.6).

Також, з зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1, будучи ознайомлений з правами, передбаченими ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, дав особисто пояснення і без застережень і зауважень підписав його. Даних про порушення прав ОСОБА_1 або здійснення на нього тиску працівниками поліції з вказаних матеріалів не вбачається.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та заперечив факт керуванням ним транспортним засобом.

На думку апеляційного суду, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо його винуватості у скоєному, оскільки така повністю та об'єктивно стверджується зібраними по справі доказами

Зібрані у справі докази в їх сукупності є достатніми для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 20 вересня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.