Справа № 455/397/17 Головуючий у 1 інстанції: Бонецький Л.Й.
Провадження № 33/783/854/17 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Максимишин І.Б., прокурора Курача Ю.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 червня 2017 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1:

- за ч.1 ст. 172-7 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (тисячу сімсот гривень).

- за ч.2 ст. 172-7 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави 320( триста двадцять) гривень судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1, будучи відповідно до Рішення №1 від 17.11.2010 обраним головою Старосамбірської міської ради Львівської області шостого скликання, тобто, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам служби та територіальної громади жителів міста Старий Самбір, при наявності суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями, порушивши вимоги статей 28, 38 та 39 Закону України «Про запобігання корупції», статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті (за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 від 06.07.2015 та заяви ОСОБА_4 від 07.07.2015) під час проведення 08.07.2015 засідання п'ятдесят п'ятої сесії Старосамбірської міської ради Львівської області шостого скликання Рішення №2952 від 08.07.2015 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу в м. Старий Самбір, вул. Вітовського, гр.ОСОБА_3», яким дружині ОСОБА_1 було надано дозвіл про передачу у власність земельної ділянки площею у 0,01 га, а також Рішення №2954 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу в м. Старий Самбір, вул.Вітовського, гр.ОСОБА_4» від 08.07.2015, яким синові ОСОБА_1 було надано дозвіл про передачу у власність земельної ділянки площею у 0,01 га, тобто вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1, будучи відповідно до Рішення №1 від 17.11.2010 обраним головою Старосамбірської міської ради Львівської області шостого скликання, тобто, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам служби та територіальної громади жителів міста Старий Самбір, при наявності суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями, порушивши вимоги статей 28, 38 та 39 Закону України «Про запобігання корупції», статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні», статті 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», не вжив заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, приймав рішення та вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів, при прийнятті (за результатом розгляду заяви ОСОБА_5 від 06.07.2015 та заяви ОСОБА_4 від 07.07.2015) під час проведення 08.07.2015 року засідання п'ятдесят п'ятої сесії Старосамбірської міської ради Львівської області шостого скликання Рішення №2952 від 08.07.2015 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу в м. Старий Самбір, вул. Вітовського, гр.ОСОБА_3», яким дружині ОСОБА_1 було надано дозвіл про передачу у власність земельної ділянки площею у 0,01 га, а також Рішення №2954 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу в м. Старий Самбір, вул.Вітовського, гр.ОСОБА_4» від 08.07.2015 року, яким синові ОСОБА_1 було надано дозвіл про передачу у власність земельної ділянки площею у 0,01 га, тобто вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутності в його діях складу такого правопорушення та на підставі ст..22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції порушив його конституційні та законні права, оскільки розглянув справу без його участі. Вважає, що оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи. Судом не отримано його пояснень, а ґрунтується лише на протоколах, складених начальником міжрайонного відділу №1 Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки НПУ, капітаном поліції Медвідь А.З. Також зазначає, що його голосування при прийнятті рішення про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу у м. Старий Самбір, вул. Вітовського, гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ніяким чином не могло вплинути на об'єктивність та неупередженість прийнятих сесією Старосамбірської міської ради рішень, оскільки залежить від колегіального органу, а не від нього особисто. За прийняття даних рішень проголосували усі присутні на пленарному засіданні 55-ї сесії шостого скликання депутати Старосамбірської міської ради.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Максимишин І.Б. на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про заперечення такої та залишення постанови судді без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно положень ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, і орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

На переконання судді апеляційного суду, суддя суду першої інстанції з належною повнотою дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки він, будучи головою Старосамбірської міської ради Львівської області шостого скликання, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» всупереч вимогам вказаного Закону вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим вчинивши адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, стверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією № 80 від 29.03.2017 року, № 81 від 29.03.2017 року, копіями рішеннь №2952 від 08.07.2015 року та № 2954 від 08.07.2015 року, копією протоколу 55 сесії шостого скликання Старосамбірської міської ради від 08.07.2015 року, копіями Ф-1 на громадян ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та іншими матеріалами справи.

На підставі наведеного, а також те, що ОСОБА_1 будучи головою Старосамбірської міської ради, під час прийняття рішень №2952 від 08.07.2015 року та № 2954 від 08.07.2015 року не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а також голосував за прийняття рішення відносно свого сина та своєї дружини, тобто вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що його голос не був вирішальним та не впливав на хід голосування, а разом з тим і на прийняте рішення не ґрунтуються на вимогах закону та не спростовують доводів про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Неповнота з'ясування судом обставин, яка (на думку апелянта) полягала у розгляді справи в його відсутності, усунута при апеляційному розгляді й не вплинула на правильність висновків суду першої інстанції.

Адміністративне стягнення накладено у межах передбаченого ст. 38 КУпАП строку.

Вид і розмір адміністративного стягнення судом визначений відповідно до вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП.

Таким чином висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП є законним та обґрунтованим, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги не вбачається.

Крім того, ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 червня 2017 року, оскільки такий пропущено з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 02 червня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк