Єдиний унікальний № 408/4141/17-п
Провадження 3/408/2245/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

с. Біловодськ 24 жовтня 2017 року

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Рукас М.С., розглянувши матеріали управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО ГУ ДФС у Луганській області у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, і.н.,

за здійснення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2017 року ОСОБА_1 на автомобілі VOLKSWAGEN LT35, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, надавав послуги з перевезення пасажирів без відповідних дозвільних документів та реєстрації, як субєкта підприємницької діяльності, чим порушив ЗУ «Про державне реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та ч.1 ст.164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 15 серпня 2017 року між ним та ОСОБА_2 укладено трудовий договір, між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю. На підставі цього договору він здійснював перевезення пасажирів, так як ОСОБА_2 має ліцензію №167 від 11.04.2016 року на внутрішні перевезення пасажирів на таксі. Чому трудовий договір не має реєстрації в компетентних органах йому не відомо, чому в нього немає трудової книжки, де зазначено про певні трудові правовідносини з ФОП ОСОБА_2 він також пояснити не може. Вважає що він є зареєстрованим працівником, а тому має право на перевезення пасажирів на транспорті. Прохав справу відносно нього закрити за недоведеністю вини.

Вислухавши ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП є доведеною з наступних підстав.

Так, вина ОСОБА_1 в скоєнні даного правопорушення підтверджується письмовим поясненням ОСОБА_3 з яких встановлено, що 14.08.2017 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, перейшовши КПВВ Станиця-Луганська з м.Луганськ до смт.Станиця-Луганська в нього виникла необхідність поїхати до м.Сєвєродонецьк. Перебуваючи на автовокзалі в смт.Станиця-Луганська до нього підійшов невідомий йому чоловік, та запропонував за грошову винагороду в розмірі 200 гривень довезти його до м.Сєвєродонецьк, на що він погодився. Сівши до автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 35», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, вони вирушили до м.Сєвєродонецьк. Доїхавши до посту КРП «Макарове» їх зупинили для перевірки документів працівники Державної Фіскальної Служби України та працівники Національної гвардії України.

З письмових пояснень ОСОБА_4 встановлено, що 14.08.2017 року перейшовши КПВВ Станиця-Луганська з м.Луганськ до смт.Станиця-Луганська в неї виникла необхідність поїхати до м.Сєвєродонецьк. Будучи на автовокзалі в смт.Станиця-Луганська до неї підійшов невідомий їй чоловік, та запропонував за грошову винагороду в розмірі 200 гривень довезти її до м.Сєвєродонецьк, на що вона погодився. Сівши до автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 35», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, вони вирушили до м.Сєвєродонецьк. Доїхавши до посту КРП «Макарове» їх зупинили для перевірки документів працівники Державної Фіскальної Служби України та працівники Національної гвардії України.

Відповідно до «Порядку реєстрації трудових договорів між працівниками і фізичною особою підприємцем, або фізичною особою, яка використовує найману працю», затвердженого наказом Міністерства праці та соцполітики №260 від 08.06.2001 року, укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи.

Відповідальна особа центру зайнятості в день подання фізичною особою (або дорученням уповноваженою нею особою) трудового договору, а у разі відсутності працівника при проведенні реєстрації трудового договору - в день подання фізичною особою (або дорученням уповноваженою нею особою) документів, передбачених пунктом 4 цього Порядку, реєструє його у книзі реєстрації трудових договорів за формою, згідно з додатком. Трудовому договору присвоюється номер, за яким він зареєстрований у книзі, і ставиться дата його реєстрації.

Відповідальна особа центру зайнятості на підставі запису про реєстрацію трудового договору, зробленого в книзі реєстрації трудових договорів, робить на трьох примірниках трудового договору запис: "Трудовий договір зареєстрований " та зазначає дату.

Як видно з ксерокопії трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю № 5/004 від 15.08.2017 року, ОСОБА_1 уклав безстроковий трудовий договір із фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 15 серпня 2017 року, а протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 складено 14 серпня 2017 року (а.с.21). Крім того, зазначений договір не пройшов відповідну реєстрацію в державній служби зайнятості, а отже не може бути розцінений як юридичний документ, що породжує трудові правовідносини.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ст..1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарювання діяльності» документ дозвільного характеру це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді, який дозвільнинй оган зобовязаний видати субєкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого субєкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом підлягають ліцензуванню.

Частиною 12 ст.6 ЗУ «Про автомобільний транспорт» встановлено, що усі транспорті засби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.

Ст.9 ЗУ «Про автомобільний транспорт» встановлені зобовязання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливішихз параметрів обслуговування споживачів.

Відповідно до ст..34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

Оскільки ОСОБА_1 надав платні послуги з перевезення пасажирів без відповідної державної реєстрації як субєкта господарювання, що передбачена Законом, та немає трудових відносин з роботодавцем, якій має відповідні дозволи та ліцензію на перевезення пасажирів то він діяв всупереч встановленим Законам України «Про державне реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», «Про ліцензування видів господарської діяльності» правилам, а отже при вказаних обставинах в діях ОСОБА_1 вбачаються всі ознаки складу правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Щодо особи правопорушника: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, має посвідчення водія, інших відомостей щодо особи в судове засідання надано не було.

Обставин пом'якшуючих або обтяжуючих відповідальність правопорушника в судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності за правопорушення в сфері послуг, в галузі фінансів і підприємницької діяльності, суд вважає за можливе застосувати до нього мінімальний розмір адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що передбачений санкцією ч.1 ст..164 КУпАП.

В порядку п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» також підлягає стягненню судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 320,00 гривні. Документів, на підставі яких можливо звільнити гр.-на ОСОБА_1 від сплати судового збору в судове засідання не надано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 283-285, 164 частиною 1, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 стягнути судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга особою, стосовно якої вона винесенапротягом десяти днів з дня винесення постанови, в апеляційний суд Луганської області, через Біловодський районний суд Луганської області.

Суддя: М.С. Рукас