№ 204/5230/17
№ 3/204/2638/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дружинін К.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 199905 від 18.08.2017 року, водій ОСОБА_1, 18.08.2017 року о 00 годин 20 хвилин, в м. Дніпро по вул. Поточна, керував мопедом YAMAHA J06 без номерного знаку, в стані алкогольного спяніння результат тесту 0,21 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не визнав. Суду пояснив, що не керував мопедом в стані спяніння, він пройшов медичний огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», на який були відсутні документи, але не погодився з отриманим результатом 0,21 проміле, який вважає помилковим. Працівники поліції не розяснили йому право на проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі, у разі його незгоди з результатом. Під час складання протоколу був відсутній свідок ОСОБА_2, який є неіснуючою особою.

Ознайомившись із матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зокрема повинно бути зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до положень частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (що зумовлює порушення п. 2.9 а ПДР України), та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (що зумовлює порушення п.2.5 ПДР України).

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, роздруківка спеціального засобу для тестування на алкоголь є непридатною до читання, що унеможливлює встановлення даних пристрою, при цьому акт огляду на стан алкогольного спяніння не містить дати його складання, у відповідній графі відсутній підпис свідка ОСОБА_2, а тому зазначені докази у справі не можна вважати належними та допустимими.

Крім того, матеріалами справи неможливо спростувати твердження ОСОБА_1 щодо похибки отриманих результатів тесту за допомогою приладу «Драгер», оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо належного використання спеціального технічного засобу алкотестеру, на підставі яких можна зробити висновок щодо його допустимості для застосування та отримання точного результату (сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, тощо).

ОСОБА_1 надав суду письмову заяву свідка проведеного огляду ОСОБА_3 про те, що під час огляду водія ОСОБА_1 на стан спяніння за допомогою алкотестеру був відсутні другий свідок, ОСОБА_1 наполягав на проходженні повторного огляду в медичному закладі, але працівники поліції йому відмовили. Зазначені покази свідок може підтвердити в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що огляд на стан спяніння було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання факту спяніння недійсним.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, приходжу до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Строк апеляційного оскарження постанови суду, що постановлена за відсутності особи, яка її оскаржує, обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя К.М. Дружинін