Справа №: 653/1377/17
Провадження № 3/653/922/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 травня 2017 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

На ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що він 03 травня 2017 року приблизно о 17.00 годині в м. Генічеську по вул. Братів Коваленко, 49/4, вчинив сімейну сварку зі своєю співмешканкою, в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

При складанні протоколу та в судовому засіданні гр. ОСОБА_1 вину не визнав, пояснивши, що 03 травня 2017 року він за місцем свого мешкання розмовляв по телефону з донькою ОСОБА_2, та в цей час його співмешканка ОСОБА_3 почала провокувати скандал, намагаючись забрати у нього мобільний телефон, при цьому порвала йому футболку, брала до рук кухонний ніж. Також зазначив, що його співмешканка часто розпускає руки, та провокує бійку.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3, пояснила, що вона проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_1 за адресою: м. Генічеськ, вул. Братів Коваленко, 49/4. 03 травня 2017 року приблизно о 17.00 годині між нею та ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, оскільки останній не віддавав її мобільний телефон. В ході сварки, ОСОБА_1 виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою, їх син ОСОБА_1 захищав її від батька. Про даний випадок ОСОБА_3 повідомила чергову частину поліції.

Також, в ході судового засідання було допитано свідка ОСОБА_4, який пояснив, що між його батьками 03 травня 2017 року приблизно о 17-18 годині виник словесний конфлікт, провокували бійку обоє батьків та висловлювались нецензурною лайкою, після того як він вступився за свою матір, ОСОБА_1 зачинив його у спальні, щоб він не втручався.

Допитана в ході судового засідання свідок ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 її батьки. 03 травня 2017 року приблизно о 17.00 годині вона розмовляла з батьком по телефону, та почула як матір почала вимагати батька повернути телефон, почався конфлікт, гучні голоси, також чула як її брат та батько кричали матері щоб вона поклала ніж.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене

адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши сторони та свідків по справі, суд приходить до наступного висновку.

Так, диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений. Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 р. № 2789-ІІІ насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Фізичне насильство в сім'ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв). Психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю. Економічне насильство в сім'ї - умисне позбавлення одним членом сім'ї іншого члена сім'ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров'я.

Завдання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого є необов'язковим для кваліфікації.

Членами сім'ї є особи, які проживають разом і (або) об'єднанні законними правами чи обов'язками щодо утримання (Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01.06.2000 р. № 1768-Ш).

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб'єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім'ї.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вислухавши пояснення правопорушника, потерпілої та свідків вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки будь-яких належних та не спростованих доказів вини та умислу в діях ОСОБА_1 суду не надано.

Правопорушник ОСОБА_1 надав суду пояснення, що провокувала конфлікт потерпіла, його пояснення підтверджує свідок ОСОБА_2, яке є донькою обох та все чула по телефону. Потерпіла ОСОБА_3 дає протилежні пояснення, які підтверджує свідок ОСОБА_1 їх син.

Але, свідки є зацікавленими особами, оскільки є дітьми сторін конфлікту, які підтримують кожного з батьків, тому суд не приймає їх як належні, достовірні та неспростовні докази вини правопорушника.

Інших доказів суду не представлено, усунути протиріччя в процесі допиту сторін конфлікту, судом не представилося можливим, тому суд вважає, що факт правопорушення, зазначений в адміністративному протоколі, відносно ОСОБА_1 не доведений.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.278, ст.284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_5