ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м.Маріуполь

Суддя судової палати в кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Гєрцик Р.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності -ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

ВСТАНОВИВ:

Як встановив суд, ОСОБА_2 18 травня 2017 року о 01 годині 45 хвилин в м.Маріуполі по пр.Будівельників біля будинку № 290-а керував автомобілем Daewoo Nubira, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння очей, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з ротової порожнини), за результатами огляду з використанням технічного засобу «Драгер Алкотест» - 0,30 ‰ і медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння виявлена гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

На зазначену постанову захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також поновити строк на апеляційне оскарження. Посилається на те, що судом в порушення вимог ст.268 КУпАП, судовий розгляд стосовно ОСОБА_2 було проведено без участі останнього, який з поважних причин не був присутній в судовому засіданні, про що від нього на адресу суду надійшла відповідна заява, а тому був позбавлений права надати пояснення, відповідні докази та приймати участь у їх дослідженні під час судового розгляду. Вказує, що для проходження огляду з застосуванням технічних засобів (алкотестеру) на місці ОСОБА_2 дав згоду та продув його, однак результат його не задовольнив та він був направлений на проходження огляду в медичному закладі, де огляд фактично також був проведений з застосуванням алкотестеру. Результати дослідження у Міському наркологічному диспансері м.Маріуполя на стан алкогольного сп'яніння о 2:27 годині та 2:47 годині не виявили перевищення дозволеної норми. В цей же день, о 4:15 годині ОСОБА_2 здав у цьому ж диспансері для дослідження біологічний матеріал, однак його результати були готові лише через тиждень. Однак, лише на підставі показників технічних приладів, отриманих о 1:57 годині, які спростовуються даними, отриманими у Міському наркологічному диспансері, працівниками поліції було складено протокол, що суперечить вимогам п.7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органх поліції. Також зазначає, що при складенні протоколу свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 о 5:00 годині ранку були відсутні, що ставить під сумнів їх пояснення, в яких не зазначено результати проходження огляду.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що вона підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.277-2,278 КУпАП, повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є компетенцією виключно суду, який розглядає цю справу. Єдиним та офіційним засобом виклику цієї особи до суду, відповідно до зазначених норм закону, є тільки вручення повістки не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 завчасно надіслав на адресу суду заяву з проханням відкласти судове засідання, у зв'язку з його виїздом за межі міста на певний строк, просив не розглядати справу за його відсутності. Однак, 19 червня 2017 року суд в порушення вищезазначених вимог закону розглянув справу за відсутності останнього.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді свої права, передбачені ст.268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, брати участь в їх дослідженні, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлений права на захист, а в решті й на справедливий суд, право на який передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тим більш, що суду нічого не заважало відкласти розгляд справи та розглянути її в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.

За таких обставин доводи апелянта в цій частині є цілком обґрунтованими, а постанова судді не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, сам висновок суду першої інстанції про доведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за участю водія ОСОБА_2 та вини останнього у його вчиненні за обставин, наведених в постанові, підтверджується наявними в матеріалах справи, оціненими та наведеними у постанові суду доказами, які додатково та повторно було досліджено під час апеляційного розгляду, і не спростовуються апеляційними доводами захисника.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БР №073063 від 18 травня 2017 року, відповідно до якого процесуально задокументовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, висновком та актом щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №211 від 18 травня 2017 року; протоколом проходження огляду для визначення стану сп'яніння на місці з використанням алкотестеру, пояснення свідків свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5; рапортом працівника патрульної поліції Кухтіна О.М..

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Процедура та порядок огляду на стан сп'яніння регламентуються ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до зазначених правових норм такий огляд відбувається спочатку на місці зупинки працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, а у разі відмови або незгоди з результатами водій направляється для відповідного огляду до найближчого закладу охорони здоров'я, який входить до переліку, затвердженого Міністерством охорони здоров'я України (АРК, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій).

З матеріалів справи вбачається, що після незгоди ОСОБА_2 з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу був проведений медичний огляд в закладі охорони здоров'я з належним збором біологічного матеріалу для виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, впродовж двох годин, як того вимагають зазначені правові чинники. За таких обставин той огляд, який було проведено у закладі охорони здоров'я, відповідно до ст.266 КУпАП, слід вважати дійсним та таким, що підтверджує порушення ОСОБА_2 п.2.9а Правил дорожнього руху України, що утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Саме цей акт медичного огляду й встановив наявність алкоголю в біологічному середовищі у кількості, необхідної для притягнення до адміністративної відповідальності, та тільки він має в даному випадку доказове значення. Посилання апелянта на безпідставне зазначення результатів первинного огляду в протоколі та судовому рішенні та інші порушення не є слушними, так як є такими, що не спростовують висновку суду про наявність складу адміністративного правопорушення. Доводи захисника про те, що протокол складено без одержання висновків медичного огляду також не є доведеними з огляду на час закінчення такого огляду та складання протоколу.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18 травня 2017 року, подія з участю ОСОБА_2 відбулася саме 18 травня 2017 року, тобто строк накладення адміністративного стягнення на теперішній час сплинув. Таким чином, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

та справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області