АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/1704/17Суддя 1 інстанції Семенова Н. М.
Номер провадження 33/774/186/К/17Суддя- доповідач Русакова І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м.Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Русакова І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017р. у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого Апостолівський РЄС,

мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнаного винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

В С Т А Н О В И В:

За постановою суду від 24.10.2017р., ОСОБА_2 визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення за те, що 11.09.2017 р. о 22-10 год. в м.Апостолове Дніпропетровської області по вул.О. Гончара, він керував мопедом «SABUR», без н/з, в стані алкогольного сп'яніння.

У постанові суд зазначив, що наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 453108 від 11.09.2017 року, який складено з дотриманням вимог ст.256 КУпАП, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які зазначили, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольний сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції від 24.10.2017р. щодо нього і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_2 вказує, що постанова суду є незаконною, оскільки суд не перевірив належним чином докази в справі про адміністративне правопорушення, окрім того він зазначає, що підставою складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього було те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, тоді як в постанові суд дослідивши докази дійшов висновку, що ним скоєно правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

ОСОБА_2 не з'явився на судовий розгляд у судове засідання апеляційної інстанції, враховуючи, що він належним чином повідомлений про апеляційний перегляд адміністративної справи, і не бажає бути присутнім у судовому засіданні(а.с.29), його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Як встановлено апеляційним переглядом, суд належним чином не з'ясував фактичні обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, не вмотивовані належним чином та не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах цієї справи.

Виходячи з приписів до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як встановлено апеляційним переглядом, суд належним чином не з'ясував фактичні обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не вмотивовані належним чином та ґрунтуються на суперечливих доказах, що містяться в матеріалах справи.

Так, з постанови видно, що суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, однак посилання на порушення Правил дорожнього руху України в постанові відсутні.

Окрім того, в обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_2, суд послався на письмові матеріали справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії серії БД №453108 від 11.09.2017р., а також пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, обмежившись лише їх переліком без розкриття змісту цих доказів та надання ним належної оцінки як кожному окремо, так і в їх сукупності.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд апеляційної інстанції встановив, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2 інкриміновано керування мопедом в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить нестійка хода, запах з порожнини рота (а.с.1).

Тоді як, з пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на які суд послався як на доказ, вбачається, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився проходити медичний огляд на стан сп'яніння, і саме ці обставини свідки засвідчили у протоколі, а не обставини керування ним транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння (а.с.3, 4). Тобто у доказах на які послався суд зазначені суперечливі обставини щодо скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що суд, виходячи з наявних доказів не встановив які саме порушення вчинив ОСОБА_2 із зазначених у ч.1 ст.130 КУпАП, а інших доказів, які б достовірно і беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння суду не надано, суд апеляційної інстанції, виходячи з принципів зазначених у ст..62 Конституції України, що будь яке обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом норм процесуального права та матеріального права є обґрунтованими, та наявні підстави для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження в справі, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні цього правопорушення не доведена.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате та підлягає закриттю зокрема якщо відсутня така подія або склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст.284 КУпАП суд, встановивши наявність обставин передбачених ст.247 КУпАП зокрема виносить постанову про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року - задовольнити.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.Ю. Русакова