Справа № 344/5639/17
Провадження № 33/779/293/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2. на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ст.173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення:

-за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ст.173 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 гривні;

На підставі ст.36 КУпАП постановлено визначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 24 квітня 2017 року о 00 год.05 хв. по вул. Крихівецька ,2 в м. Івано-Франківську, керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння.

Також 24.04.2017 року близько 00 год. 04 хв. ОСОБА_2, перебуваючи в стані сп'яніння, у громадському місці біля буд.№2 по вул .Крихівецька в м.Івано-Франківську, висловлювався нецензурною лайкою на адресу перехожих, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Своїми діями ОСОБА_2 чим порушив п.2.9 а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та 173 КУпАП.

На постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 червня 2017 року ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, оскільки вважає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Вказує на те,що складений інспектором поліції протокол не відповідає дійсності, оскільки він знаходився на передньому пасажирському сидінні, а за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_3 Під час зупинки автомобіля патрульною поліцією відмовився від проходження медичного огляду, так як не керував транспортним засобом, однак працівники поліції наполягали на проходженні тесту на алкоголь, в результаті чого в них виникла суперечка, після якої він погодився поїхати до медичного закладу, де пройшов медичний огляд, однак документ він не підписував, так як вважав, що дії працівників поліції були незаконні.

В подальшому інспектор наполягав на своєму та склав протокол, на його заперечення та заперечення його друга він ніяк не реагував, хоча його товариш ОСОБА_3 неодноразово говорив, що він керував транспортним засобом і готовий пройти тест. В подальшому працівник поліції склав на нього протокол про адміністративне правопорушення, де ОСОБА_2 вказав, що з результатами протоколу він не згідний і буде його оскаржувати, оскільки працівник патрульної поліції на їхні заперечення не реагував.

Звертає увагу на те, що під час розгляду справи у Івано-Франківському міському суді він заявив клопотання про виклик свідків та дослідження доказів по справі, однак суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини , зокрема не допитав свідків,мотивуючи вимоги ст.277 КУпАП, щодо строків розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до чинного законодавства України особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право:знайомились з матеріалами справи, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користувалися юридичною допомогою.

Посилається на те, що свідки в судове засідання не з'явились, а отже непідтвердженим є те, що він вчинив адміністративне правопорушення. Відсутність свідків вказаних працівником УПП у протоколі, також говорить про відсутність події адміністративного правопорушення і необхідність перевірки викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст..130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, хоча суд неодноразово приймав заходи для забезпечення його участі у судовому засіданні.

Так, будучи повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції 21.07.2017 р. , ОСОБА_2 в суд не з'явився, однак подав заяву в якій просив відкласти розгляд справи у зв'язку з тим, що перебував у відрядженні.

В судовому засіданні від 02.08 .2017 року ОСОБА_2 просив відкласти розгляд справи та надати йому час для укладення договору з адвокатом, який буде захищати його інтереси в суді.

Будучи повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції 11.08.2017 р. , ОСОБА_2 в суд не з'явився, однак подав заяву в якій просив відкласти розгляд справи у зв'язку з тим, що перебував на лікарняному.

В подальшому ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, який було призначено на 14.09.2017р., 02.10.2017р. та на 24.10.2017р., однак в судове засідання апеляційної інстанції не з'являвся і не повідомляв суд про причини своєї неявки.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов'язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов'язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Разом з тим, вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 неодноразово безпідставно, без надання підтверджуючих документів, просив відкласти розгляд справи та не з'являвся в судове засідання, апеляційної інстанції, використовуючи надані йому процесуальні права всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя у розумний строк.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що справа знаходиться на розгляді суду апеляційної інстанції тривалий час, вважаю за необхідно розглянути справи без участі ОСОБА_2, явка якого в судовому засіданні апеляційної інстанції не є обов'язковою.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи,зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ст.173 КУпАП доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: даними з протоколів серії БР№ 153495 від 24.04.2017 року, АА №052704 від 24.04 2017 року, протоколом серії АА №035610 про адміністративне затримання, рапортом працівника поліції від 24.04.2017 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №153495 від 24.04.2017 року, ОСОБА_2. 24 квітня 2017 року о 00 год.05 хв. в м. Івано-Франківську, вул. Крихівецька,2, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2106»д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Млинарська 21.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою-інспектором роти №2 батальйону УПП у м.Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_4, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності -ОСОБА_2

Відповідно до вимог п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яіння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу , проведенного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп'яніння результати оглялу, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до вимог ст.266 ч.2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 проводився у лікаря нарколога у Івано-Франківському ОНД за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Млинарська,21., і відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції було встановлено , що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння. .

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 добровільно погодився на проходження медичного огляду , хоча і не був згідний з його результатами.

Доводи апеляції ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора роти №1 батальйону УПП у м.Івано-Франківську ДПП лейтенанта поліції Синичака І.Б. та відеозаписом з відео реєстратора останнього на якому зафіксовано, що він повністю визнає факт керування транспортним засобом і вимагав від працівників поліції пояснити причину його зупинки, а також тим, що він добровільно погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння як водій транспортного засобу.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах, а перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі не спростовуються висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..173 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Та призначено покарання в мінімальних межах санкцій , передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ст.173 КУпАП.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скару ОСОБА_2 залишити без задоволення,

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис О.П. Васильєв