Справа № 308/1262/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді - Вотьканича Ф.А., при секретарях Федич Т.О., Головець М.А., Костюк Л.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 17 березня 2017 рок, якою

ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в виді 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 02 лютого 2017 року о 17 год. 38 хв. на вул. Кирила та ОСОБА_3 в м. Ужгороді керував автомобілем марки «Форд Мондео» реєстраційний номер PZ 2484 W в стані алкогольного спяніння.

В апеляції ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді та закриття провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що складений інспектором ДАІ протокол не відповідає дійсності, оскільки в стані алкогольного спяніння він не перебував, так як за результатами проведеного тесту, який проводився в наркологічному диспансері, у нього виявлено 0,20 проміле, що не перевищує гранично допустиму норму алкоголю в крові. Про вказаний результат зазначено в акті медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду справи, про поважність причин своєї неявки в судове засідання суду не повідомили.

Перевіривши матеріали справи, допитавши в судовому засіданні інспектора поліції ОСОБА_4 та лікаря-нарколога ОСОБА_3, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КпАП України дотримався в повному обсязі.

Так, при розгляді справи суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, щоОСОБА_1 02 лютого 2017 року о 17 год. 38 хв. на вул. Кирила та ОСОБА_3 в м. Ужгороді керував автомобілем марки «Форд Мондео» реєстраційний номер PZ 2484 W в стані алкогольного спяніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України доведена:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 2 лютого 2017 року серії БР №246214;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 2 лютого 2017;

- протоколом про адміністративне правопорушення від 2 лютого 2017 року серії БР №246329, складеного за фактом ДТП, що мала місце 2 лютого 2017 року на ОСОБА_5 в м. Ужгороді;

- поясненнями ОСОБА_6, з яких слідує, що після того, як водій автомобіля марки «Форд мондео» вїхав в задню частину її автомобіля, вона вийшла і помітила, що вказаний водій перебуває в стані алкогольного спяніння;

Судом апеляційної інстанції, з метою усунення неповноти та необєктивності розгляду справи судом першої інстанції, про що йдеться в апеляції ОСОБА_1, проведено з допитом автора протоколу про адміністративне правопорушення інспектора поліції ОСОБА_4 та лікаря-нарколога ОСОБА_3 та досліджено письмові докази в справі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він в стані алкогольного спяніння він не перебував, так як за результатами проведеного тесту, який проводився в наркологічному диспансері, у нього виявлено 0,20 проміле, що не перевищує гранично допустиму норму алкоголю в крові. Про вказаний результат зазначено в акті медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Такі доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження і в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції,

Так, свідок ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснила, що 2 лютого 2017 року, патрулюючи містом, проїжджаючи по Проспекту Свободи в м. Ужгороді, вони виявили та зафіксували факт ДТП за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_7. У одного з водіїв ОСОБА_1 були ознаки алкогольного спяніння і йому було запропоновано поїхати на огляд на предмет виявлення алкогольного чи іншого спяніння, на що той погодився. В Закарпатському обласному наркологічному диспансері за результатами проведеного огляду було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив даний ним висновок та зазначив, що він особисто проводив медичний огляд ОСОБА_8 , якого доставили до наркологічного диспансеру 2 лютого 2017 року біля 18 год. 45 хв. працівники поліції та повідомили про наявність у нього явних однак алкогольного спяніння. За результатом проведеного ним медичного огляду з застосуванням спеціального технічного засобу «Drager 6510», такий результат становив 1,6 проміле. На задані ОСОБА_1 запитання щодо кількості спожитого алкоголю від відповідати відмовився. Таким чином, на підставі акту медичного огляду ОСОБА_1 ним було дано висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння. Даний висновок ОСОБА_1 не оспорював та погодився з його даними.

За таких підстав, апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта про те, що його стан алкогольного спяніння у акті медичного огляду від 2 лютого 2017 року складає саме 0,20 проміле та не перевищує гранично допустиму норму алкоголю, оскільки такі суперечать фактичним обставинам та акту медичного огляду, згідно якого вміст алкоголю за результатами проведеного тесту складав 1,6 проміле.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння з достовірністю встановлено в суді першої інстанції.

Жодних зауважень щодо дій працівників поліції в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях ОСОБА_1 не вносив. Таких зауважень ОСОБА_1 не вносив і до акту огляду, складеному в закладі охорони здоровя.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу винного і застосував щодо ОСОБА_1 вид і розмір стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а своє рішення з цього приводу належним чином мотивував.

На підставі викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли свого підтвердження.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції апеляційним судом не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7,251,252,289,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2017 року щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя