Провадження 3/522/7210/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 жовтня 2017 року ОСОБА_1

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., за участю прокурора Острик О.В., адвоката ОСОБА_2, особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні протокол про адміністративне корупційне правопорушення стосовно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, головного спеціалісту відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області,

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась,

за ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

30 серпня 2017 року оперуповноваженим управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_4 складено протокол про вчинення головним спеціалістом відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, за наступних обставин.

Згідно наказу начальника Головного управління Держпраці в Одеській області № 91-к від 27.10.2015 року, ОСОБА_3 переведено з посади головного спеціаліста сектору бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Головного управління Держпраці в Одеській області на посаду головного спеціаліста відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області.

Наказом начальника Головного управління Держпраці в Одеській області №81-к від 12.05.2016 року ОСОБА_3 з 01 травня 2016 року присвоєно 9 (девятий) ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби.

02.06.2015 головний спеціаліст відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_3 ознайомилась із спеціальними обмеженнями щодо осіб, які претендують на зайняття посад, повязаних із виконанням функцій держави встановлені Законом України «Про запобігання корупції», та 15.11.2016 року повторно було попереджена про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», під час проходження служби.

Згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», посада ОСОБА_3, віднесена до субєктів на яких поширюється дія цього Закону, як на державного службовця.

Відповідно до ст. 2 положення «Про Державну службу України з питань праці» працівники Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

В своїй діяльності ОСОБА_3, як державний службовець керується Конституцією та Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України тощо.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобовязаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із п. 3 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» підлягає декларуванню цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить субєкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, в наслідок якого набуте таке право.

Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті (https://public.nazk.gov.ua/search) Національного агентства.

Відповідно пп. «б» п.3 ч.1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» установити у 2016 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

20.03.2017 року о 11:14 годин головним спеціалістом відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_3 при подані виправленої щорічної декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, в розділі № 6 «Цінне рухоме майно транспортні засоби» будь-яка інформація про транспортні засоби була відсутня.

Згідно офіційної відповіді з територіального сервісного центру №5141 регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України за № 31/15-5141-2874 від 15.08.2017 року на громадянку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 в період з 24.04.2015 року по 04.03.2017 року був зареєстрований автомобіль «MITSUBISHI LANCER», 2009 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_2. 04.03.2017 року даний автомобіль був перереєстрований на нового власника. Згідно договору купівлі продажу 5141/2017/357078 від 04.03.2017 року та довідки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України оціночна вартість даного автомобіля становить 148395, 45 (сто сорок вісім тисяч триста девяносто пять гривень 45 копійок), що перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2016 року.

16.08.2017 року під час опитування головного спеціаліста відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_3, що регламентується ст. 251 КУпАП, вона підтвердила той факт, що вона дійсно була господаркою автомобіля «MITSUBISHI LANCER», 2009 року випуску, сірого кольору. На даний автомобіль вона в кінці 2015 року надала довіреності, копія якої в неї не збереглась та дані особи, якій вона давала довіреність не памятає.

Згідно з положенням ст. 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, який видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Відмінність генеральної довіреності на розпорядження транспортним засобом не несе за собою переходу права власності на автомобіль. Власник автомобіля (довіритель) лише уповноважує іншу особу (представника) продати автомобіль та вчинити ряд дій, повязаних з продажем транспортного засобу (зняти автомобіль з обліку, отримати транзитні номери, укласти договір купівлі-продажу, одержати грошові кошти тощо).

Таким чином головний спеціаліст відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_3, 20.03.2017 року о 11:14 годин при подані виправленої щорічної декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, в розділі № 6 «Цінне рухоме майно транспортні засоби» не вказала автомобіль «MITSUBISHI LANCER», 2009 року випуску, сірого кольору, який був зареєстрований на нею, та вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2016 року, чим порушила вимоги ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Починаючи з моменту придбання автомобіля «MITSUBISHI LANCER», 2009 року випуску, сірого кольору головний спеціаліст відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_3 жодного разу його не відобразила в декларації про майно, доходи і зобовязання фінансового характеру в 2015 році та 2016 році, а саме:

-моменту придбання;

-фактичну ціну;

-правочину, щодо його відчуження.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст.22 КУпАП.

З системного аналізу норм КУпАП встановлено, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Отже, незалежно від виду субєкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обовязком є діяти лише в рамках закону (дозволено роботи тільки те, що дозволено законом ст.6 Конституції України).

Відповідно до висновку Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП від 26.05.2015 року №5-рп/2015 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. В аспекті цього питання необхідно розуміти, що використане словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Обовязок подання декларації виникає в осіб саме у звязку із зайняттям відповідної посади під час роботи або у звязку із звільненням. Таким чином ОСОБА_3, являючись головним спеціалістом відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області, що розташоване за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, 2, 20.03.2017 року о 11:14 годин при подані виправленої щорічної декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, в розділі № 6 «Цінне рухоме майно транспортні засоби» не вказала автомобіль «MITSUBISHI LANCER», 2009 року випуску, сірого кольору, який був зареєстрований на нею, та вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2016 року, чим порушила вимоги ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» вчинила правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Одним з основних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитись у підриві авторитету органу виконавчої влади та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визначене, як малозначиме.

Таким чином, на думку особи, яка склала протокол, ОСОБА_3, перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області, будучи згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України №1700-VII субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, вчинила правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнала, заперечувала щодо викладених в протоколі обставин, та пояснила, що діяла у спосіб, передбачений законом, внесла достовірні відомості у щорічну декларацію та повідомляла оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_4 про продаж автомобіля «MITSUBISHI LANCER», 2009 року випуску на підставі генеральної довіреності від 19.11.2015 року та розписки ОСОБА_5 Тому просила закрити провадження по справі у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Адвокат ОСОБА_2 також просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримала протокол, просила притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_3 та її представника, дослідивши матеріали адміністративного провадження, приходжу до висновку що провадження по справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_3, перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області, що розташоване за адресою: м.Одеса, проспект Шевченка, 2, 20.03.2017 року о 11:14 годин при подані виправленої щорічної декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, в розділі № 6 «Цінне рухоме майно транспортні засоби» не вказала автомобіль «MITSUBISHI LANCER», 2009 року випуску, сірого кольору, який був зареєстрований на нею, та вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2016 року.

Згідно офіційної відповіді з територіального сервісного центру №5141 регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України за № 31/15-5141-2874 від 15.08.2017 року на громадянку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 в період з 24.04.2015 року по 04.03.2017 року був зареєстрований автомобіль «MITSUBISHI LANCER», 2009 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_2. 04.03.2017 року даний автомобіль був перереєстрований на нового власника. Згідно договору купівлі продажу 5141/2017/357078 від 04.03.2017 року та довідки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України оціночна вартість даного автомобіля становить 148395, 45 (сто сорок вісім тисяч триста девяносто пять гривень 45 копійок), що перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2016 року.

Із пояснень ОСОБА_3 вбачається, що вона дійсно була власником автомобіля «MITSUBISHI LANCER», 2009 року випуску, сірого кольору. В листопаді 2015 року даний автомобіль вона продала «по довіреності» ОСОБА_5О», що підтверджується відповідною довіреністю від 19.11.2015 року та письмовою розпискою ОСОБА_5 від цього ж числа, в якій останній засвідчив факт придбання транспортного засобу та взяв на себе зобовязання в строк до 1 грудня 2015 року здійснити його перереєстрацію. Причини, з яких ОСОБА_5 не перереєстрував автомобіль, не відомі.

Наведене свідчить про відсутність у ОСОБА_3 умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, повязаного із корупцією, оскільки остання фактично здійснила відчуження транспортного засобу та не є його власником.

Адміністративним правопорушенням (проступком) відповідно до статті 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: обєкт; обєктивну сторону; субєкт; субєктивну сторону.

Обєкт адміністративного правопорушення це сукупність суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом, а також регулюються нормами матеріального права. Тобто, обєктом виступають конкретні норми, приписи, законні вимоги, заборони. Це означає, що форми, в яких проявляється конкретний обєкт, можуть бути різними.

За змістом статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", правопорушення, повязане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Крім того, з об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, на що звернено увагу в Рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010). Викладене стосується й диспозицій ст.172-6 КУпАП та узгоджується з роз'ясненнями, викладеними до п.2 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих.№223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; 2) суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №328 від 30 серпня 2017 року, повязаного з корупцією, під час опитування ОСОБА_3, оперуповноваженого управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_4 повідомлено про продаж зазначеного транспортного засобу на підставі генеральної довіреності від 19.11.2015 року ОСОБА_5, та розписки. Таким чином в діях ОСОБА_3 встановлено відсутність умислу на порушення вимог чинного законодавства.

Таким чином, з урахуванням встановлених під час судового розгляду фактичних обставин та наведених приписів законодавства, в діях головного спеціаліста відділу нагляду на транспорті та звязку управління нагляду в промисловості і на обєктах підвищеної безпеки Головного управління Держпраці в Одеській області ОСОБА_3 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, у звязку з чим, провадження по справі підлягає закриттю у звязку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.1,3,27,28 Закону України "Про запобігання корупції", ст.ст.9,172-7,245,247ч.1 п.1, 251, 284, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, на підставі п1. ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Одеської області.

Суддя:

26.10.2017