г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2591/17
Номер провадження 3/213/886/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року, суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з сектору превенції Криворізького сектору поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого автослюсарем на ПрАТ «ІНГЗК», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2017 року до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 065520 від 06.09.2017 року (далі Протокол) про те, що 06.09.2017 року, о 20 год. 40 хв., в м. Кривий Ріг, по вул. 27 Партзїзду водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «RENAULT SANDERO», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у порушенні пункту 2.5 ПДР України не визнав та пояснив наступне. 06.09.2017 року, йому зателефонував його знайомий ОСОБА_3 та попросив відвезти його з роботи додому, оскільки у той час транспорт вже не ходив, на що він погодився. Керував він транспортним засобом «RENAULT SANDERO», номерний знак НОМЕР_1. Перед цим будь які алкогольні напої він не вживав і був повністю тверезий. Повертаючись додому, на вулиці 27 Партзїзду в м. Кривий Ріг він був зупинений поліцейським, який пояснив, що причиною його зупинки було те, що він не пристебнувся ременем безпеки. У свою чергу, він заперечував проти цієї обставини, оскільки була темна пора доби і на його думку не було можливості побачити пристебнутий він чи ні ременем безпеки. Почувши його заперечення поліцейський звинуватив його у тому, що він знаходиться у нетверезому стані і йому потрібно продути спеціальний прилад під назвою «Драгер». Таке звинувачення він сприйняв як повністю безпідставне і погодився пройти медичне обстеження на стан спяніння, так як був впевнений у тому, що він повністю тверезий. Погодившись на це обстеження він попросив спочатку показати йому документи на зазначений прилад, які посвідчують його належний стан відповідний сертифікат з печаткою та свідоцтво про повірку для того, щоб бути впевненим, що огляд на стан спяніння буде зроблений належним засобом. Поліцейський відмовився показати будь які документи, вказавши, що він не зобовязаний це робити і що він у такому разі буде складати адміністративний протокол. У свою чергу він запропонував поліцейському поїхати в Криворізький психоневрологічний диспансер, де він зможе пройти медичне обстеження для зясування наявності чи відсутності стану спяніння. Як водій та мешканець міста Кривий Ріг він знає, що саме там законом дозволено робити такі обстеження. Проте поліцейській відмовився туди їхати, вказавши, що ОСОБА_2 не особлива людина, а їхати з цього приводу можна і у лікарню № 17. Проте, як він знає, 17 лікарня не знаходиться в тому переліку медичних установ, яким за законом дозволяється проводити обстеження на встановлення стану спяніння. Потім поліцейський зупинив двох чоловіків, які їхали на велосипеді, спілкувався з ними, але про що, він не знає, оскільки весь час був на відстані від них. Потім він побачив, що ці чоловіки щось писали біля поліцейського автомобіля. До нього ці чоловіки як самі, так і з поліцейським взагалі не підходили, він також до них не підходив і нічого їм не казав і що саме ці особи писали, йому не відомо. Заперечує ту обставину, що вказані у Протоколі особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були свідками того, що поліцейський у їх присутності пропонував, а він відмовився від проходження медичного обстеження на стан спяніння, оскільки по-перше, він не відмовлявся від такого проходження, а навпаки хотів його пройти у відповідності за законом, по-друге, з ним вів бесіду тільки поліцейський і вказані в протоколі свідки, а також інші особи до нього не підходили. Також повідомляє, що розгляду справи не було і права йому не зачитувались. В судовому засіданні ОСОБА_2 заявив усне клопотання про виклик у судове засідання особи, яка склала Протокол, осіб, які в ньому зазначені як свідки - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також свідка ОСОБА_3

Для обєктивного розгляду справу даної справи, клопотання було задоволено.

Службова особа, яка складала Протокол неодноразово викликалась до суду у встановленому законом порядку, з повідомленням про це Начальника Криворізького відділу поліції ГУНП, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать відомості в матеріалах справи про належне повідомлення, проте до суду не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надала.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 06.09.2017 року увечері він з батьком ОСОБА_5 на велосипедах їхали додому та на вулиці 27 Партзїзду в м. Кривий Ріг були зупинені поліцейським, який попросив їх бути свідками того, що особа відмовляється від проходження медичного обстеження на стан спяніння. Вони погодились. Поліцейський показав їм на чоловіка, який стояв на відстані від них та сказав, що цей чоловік на прізвище ОСОБА_2 відмовився на його вимогу пройти медичне обстеження для встановлення алкогольного спяніння. В судовому засіданні він впізнав цього чоловіка. Сам ОСОБА_2 до них не підходив і вони з батьком до нього не підходили. Він не чув, щоб поліцейський вимагав від ОСОБА_2 пройти медичне обстеження на стан спяніння, а ОСОБА_2 відмовився від цього, оскільки при ньому такого не було. Про таку відмову йому і його батькові, який знаходився весь час поруч, повідомив вказаний поліцейський, а він та його батько довірились його словам. Потім поліцейський видав їм бланки пояснень і диктував його зміст, а він і батько під диктовку поліцейського одночасно заповнили кожний свій бланк.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він 06.09.2017 року зателефонував своєму знайомому ОСОБА_2 і попросив забрати його з роботи та підвезти додому, оскільки в той час транспортні засоби вже не їздили. ОСОБА_2 підвіз його до самого дому. При цьому, будь-яких ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_2 він не помітив, інакше сам би сів за кермо автомобіля. На підтвердження зазначеного надав суду посвідчення водія ЯАА № 379248, видане ДАІ МВС УВС 21.09.2000 року.

Заслухавши ОСОБА_2, свідка ОСОБА_5, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи у їх сукупності суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 06.09.2017 року відносно гр. ОСОБА_2 було складено Протокол про адміністративне правопорушення за порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Місце та час складання протоколу ОСОБА_2 не оспорюється.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_2 повністю заперечує проти порушення ним пункту 2.5 ПДР України. Згідно його пояснень поліцейський, який безпідставно звинуватив його у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу. Погодившись на це, ОСОБА_2 попросив спочатку надати йому документи на цей засіб відповідний сертифікат та свідоцтво про його повірку, на що отримав від зазначеного поліцейського відмову. Також, ОСОБА_2 отримав відмову поліцейського стосовно проходження ним вказаного обстеження у Криворізькому психоневрологічному диспансері. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що особи, які вказані у Протоколі свідками - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були свідками вимоги поліцейського і його відмови пройти медичне обстеження, оскільки з свого боку він не відмовлявся від такого проходження, а навпаки хотів його пройти у встановлений законом спосіб, а з іншого боку, як пояснив ОСОБА_2, зазначені особи взагалі не підходили до нього. Також, ОСОБА_2 зазначає, що поліцейській, який складав Протокол не розяснював йому права.

Судом також встановлено, що до Протоколу додаються письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3, 4), аналізуючи які, суд встановив, що обидва пояснення складаються з одних і тих самих слів та речень і повідомляють про те, що водій ОСОБА_2 в присутності свідка категорично відмовився пройти повне медичне обстеження у встановленому порядку, а також відмовився від дачі пояснень, йому було доведено ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

До Протоколу також додається Рапорт поліцейського (а.с. 5), згідно якого, водію ОСОБА_2 в присутності двох свідків було запропоновано пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю, на що він категорично відмовився.

У звязку із запереченням гр. ОСОБА_2 тих обставин, які викладені в Протоколі, письмових поясненнях свідків та Рапорті поліцейського у судове засідання неодноразово викликалась особа, яка складала зазначений Протокол, проте останній до суду не зявився.

Вирішення даної справи проводилось у відповідності до наступних норм діючого законодавства.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачає накладення адміністративного стягнення.

Законом чітко визначена процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до пункту 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджено постановою постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В зазначеному Протоколі, письмових поясненнях свідків та Рапорті поліцейського зазначено, що ОСОБА_2, як особа що керує транспортним засобом, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного спяніння, категорично відмовився від цього в присутності двох свідків.

Проте, суд, оцінивши зібрані докази у їх сукупності не знайшов доказів, підтверджуючих те, що поліцейський в присутності двох свідків пропонував ОСОБА_2 пройти медичне обстеження на стан спяніння, а також того, що ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився виконати цю вимогу.

Особа, яка зазначена в матеріалах справи як свідок ОСОБА_4, яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка показала, що він разом з його батьком ОСОБА_5 у вказаний день були зупинені поліцейським, який попросив їх бути свідками відмови особи від проходження медичного обстеження на стан спяніння. Зазначений свідок вказав, що при ньому поліцейський не пропонував ОСОБА_2 пройти медичне обстеження на стан спяніння і ОСОБА_2 при ньому не відмовлявся від його проходження, оскільки, як показав зазначений свідок, ОСОБА_2 весь час знаходився на відстані від нього і його батька, а про таку відмову йому особисто і його батькові, який був весь час поруч з ним, сказав поліцейський. Свідок пояснив, що довірився словам поліцейського і під його диктовку заповнив виданий йому бланк пояснення. Даний свідок підтверджує також і те, що його батько ОСОБА_5 знаходився поруч з ним і також під диктовку поліцейського в цей же час заповнював такий же бланк пояснення.

Показання свідка ОСОБА_4 повністю підтверджують показання ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся у присутності двох свідків від вимоги поліцейського пройти медичне обстеження на стан спяніння і, у свою чергу, спростовує ті обставини, які викладені в Протоколі і додатках до нього.

Крім того, суд знаходить, що показання свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні в частині того, що заповнення бланку письмового пояснення відбувалось одночасно ним і ОСОБА_5 під диктовку поліцейського підтверджуються вказаними письмовими поясненнями зазначених свідків, доданих до Протоколу, які слово в слову повторюють один одного.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд не знаходить, що ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і не знаходить в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, слід звернути увагу і на ту обставину, що відсутні докази дотримання поліцейським під час складання зазначеного Протоколу вимог наступних норм закону, які є обовязковими для виконання в такому випадку - ст. 266 КУпАП; пунктів 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку); пунктів 6, 7 Розділу І, пунктів 1-6 Розділу ІІ та пункту 1 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, положення статті 266 КУпАП, крім іншого, вказують на те, що огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного спяніння, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного спяніння в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя). Відповідно до пунктів 1-6 Розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Інструкції, перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду на стан спяніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоровя України, Міністерством охорони здоровя Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоровя обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

При цьому, суд знаходить, що в матеріалах справи, а також в показаннях свідка відсутні докази того, що поліцейський пропонував ОСОБА_6 пройти медичне обстеження на стан спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу. Матеріали справи і показання свідків також не містять доказів того, що поліцейський інформував ОСОБА_6 про порядок застосування спеціального технічного засобу, який має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Крім того, з матеріалів справи та показань свідка взагалі не вбачається, що поліцейський отримував від ОСОБА_6 відмову пройти медичне обстеження на стан спяніння на місці зупинки за допомогою належного спеціального технічного засобу, після чого пропонував йому провести такий огляд у тому закладі охорони здоровя, якому законом надано право проведення огляду на стан спяніння водіїв.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, суд знаходить, що вина ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за тих обставин, які викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення є не доведеною, тому підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 9, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 268, 276-280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту винесення

Суддя В.В.Попов.