Справа № 281/571/17 Головуючий у І інстанції Стасенко Г. В.
Провадження № 33/780/1017/17 Доповідач у 2 інстанції Авраменко
Категорія 147 27.11.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області Авраменко М.Г.,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника - Луцика М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 13 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Лугини, Лугинського р-ну, Житомирської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Бородянського районного суду Київської області від 13 жовтня 2017 року, 23 липня 2017 року, приблизно о 23-й годині 55 хвилин, на 54 км а/д М-07 «Київ-Ковель», ОСОБА_2, керував автомобілем «ГАЗ-3110», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння,а саме, характерний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Бородянського районного суду Київської області від 13.10.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити. Крім того, просив викликати свідків: Поліцейського УПП в м. Києві 7 роти 4 батальйону капрала поліції ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

На думку апелянта, постанова прийнята при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, а тому постанова суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Захисник вказує на те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, натомість, працівники поліції, порушуючи процедуру огляду на стан алкогольного сп'яніння, ввели ОСОБА_2 в оману та постійно пропонували сказати, що він випив декілька чарок алкоголю на весіллі, оскільки він повідомив, що їде з весілля. Однак ОСОБА_2 повідомив, що алкоголю не вживав.

Зазначає про незрозумілість звинувачення, оскільки ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він керував з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Нечіткість формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист.

Крім того, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також, в протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров'я.

На думку захисника, у поясненнях свідків також не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров'я, оскільки вказані пояснення мають вигляд заздалегідь підготовленого бланк, де всі пояснення надруковані та вписані лише дані осіб.

Апелянт звертає увагу, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП.

Також, водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами, свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.

Зазначає, що суд першої інстанції не здійснив жодних заходів для виклику працівника поліції в зал судового засідання. Таким чином, розгляд справи було проведено поверхово і формально, не допитавши свідків, а тому письмові пояснення осіб не можуть братись до уваги.

Вивчивши матеріали провадження, дослідивши та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що постанова судді Бородянського районного суду Київської області від 13 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 прийнята із дотриманням вказаних вимог.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, зв'язку із відмовою від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, серед яких:

протокол про адміністративне правопорушення серії БР №134244 від 24.07.2017;

письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5;

поясненнями поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення - капрала поліції ОСОБА_4, наданими під час апеляційного розгляду про те, що 24 липня 2017 року, під час патрулювання на автодорозі Київ - Ковель 54 км від водія попутного транспортного засобу отримав повідомлення, що позаду їде автомобіль ГАЗ-3110, водій якого нетверезий. Працівники поліції зупинили вказаний автомобіль і виявили у водія ОСОБА_2 явні ознаки алкогольного сп'яніння: характерний запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров'я ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення автомобіль перегнали на автозаправочну станцію та прослідкували, щоб він не сідав за кермо автомобіля до витверезвлення.

Цю обставину підтвердив і правопорушник.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП не ґрунтується на матеріалах провадження. В протоколі зазначено про відмову водія від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку. Вказане формулювання відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП і передбачає застосування приладу Драгер або проведення огляду в медичному закладі.

Письмові пояснення цивільної дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_7 стосовно невживання її чоловіком алкогольних напоїв як в повсякденному житті, так і 24 липня 2017 року, беруться судом до уваги, як характеризуючи дані, так само, як і службова характеристика від ТОВ «ДІМЛАЙН», проте не спростовують факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписано ОСОБА_2, підтверджуються показами працівника поліції, які не викликають у суду сумнівів щодо їх правдивості, оскільки вказана особа представляє інтереси держави та суспільства і не є заінтересованою особою.

Інші доводи апелянта також оцінюються судом як намагання уникнути від відповідальності, оскільки доказів, на спростування матеріалів провадження, підтверджуючих вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, суду не надано, незважаючи на те, що розгляд справи було двічі відкладалося за клопотанням апелянта.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтовано обрав міру покарання відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь та доведеність його вини.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Луцика М.М. в інтересах ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 13 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко