ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

6 жовтня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Соболєвої І.П., за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої директором комунального закладу «Запорізької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 08-05-570/0019 від 23.08.2017, ОСОБА_1 контролюючим органом ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП у звязку з порушенням законодавства про працю.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні себе винною не визнала, пояснила суду, що порушення законодавства відбулось не умисно, а внаслідок відсутності належного фонду заробітної плати, що не залежить від її волевиявлення, оскільки школа-інтернат є бюджетною установою. Просила закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтями 9 та 247 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частина перша статті 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами-підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи-підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 порушила законодавство про працю, крім протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2017 суду надійшли такі матеріали: витяг з акту перевірки № 08-05-0570/0077, рішення Запорізької обласної ради № 5, витяг із наказу № 46-к.

Дослідженням вищевказаних доказів встановлено наступне.

Рішенням Запорізької обласної ради від 25.06.2010 № 5 ОСОБА_2 було призначено на посаду директора Запорізької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат № 5 для дітей із вадами зору. З 01.07.2010.

Вищезазначене також підтверджується витягом з наказу № 46-к від 01.17.2010 по управлінню освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації.

Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області з 14.08.2017 по 23.08.2017 було проведено перевірку додержання субєктом господарювання комунального закладу «Запорізької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради з питань додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Згідно з актом перевірки № 08-05-0570/0077 на підприємстві виявлено порушення трудового законодавства, а саме заробітна плата ОСОБА_3 за весь час щорічної відпустки, яка надана 03.07.2017 наказом № 131-В від 10.05.2016, згідно платіжним відомостям виплати заробітної плати та випискою по рахунках, виплачена 11.07.2017, чим порушенні вимоги ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки». Індексація заробітної плати ОСОБА_3 за червень 2017 р., згідно платіжним відомостям виплати заробітної плати та випискою по рахунках, на день перевірки 23.08.2017 не нарахована та не виплачена, чим порушенні вимоги ч. 5 ст. 95 КЗпП України та порушенні вимоги ст. 33 Закону України «Про оплату праці».

В даному випадку судом встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення (зокрема, обєктивної та субєктивної сторін правопорушення) в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 Постанови Кабінету міністрів України (далі КМУ) від 17.07.2003 № 1078 проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового соціального страхування на відповідний рік.

Згідно п.п. 1 п. 1 Постанови КМУ від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (зі змінами), установлено нарахування індексації заробітної плати у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах установ, закладів та організацій, у тому числі за рахунок виплат, повязаних з індексацією, надбавок, доплат, премій, посадові оклади (тарифні ставки, ставки заробітної плати) працівників підвищуються відповідно до збільшення розміру посадового окладу працівника 1 тарифного розряду Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 р. № 1298 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 36, ст. 1699), з встановленням з 1 грудня 2015 р. у штатному розписі посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Відповідно до п 1. ст. 51 Бюджетного кодексу України (із змінами), керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Крім того, відповідно до п. 9 Постанови КМУ від 28.02.2002 № 228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» (зі змінами), одержувач бюджетних коштів використовує бюджетні кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі відповідного розпорядника бюджетних коштів.

Згідно ст. 21 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР (із змінами), заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку, тому і нарахування та виплата відпускних були проведені з індексацією.

На виконання вимог п.п. 5 п. 4 наказу МОН України від 26.09.2005 № 557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ», керівникам навчальних закладів, установ освіти та наукових установ надати право в межах фонду заробітної плати затвердженого в кошторисах доходів і видатків, надавати працівникам матеріальну допомогу, у тому числі на оздоровлення, у сумі не більш ніж один посадових оклад на рік.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги відсутність фонду заробітної плати, це може свідчити про відсутність у ОСОБА_1 можливості забезпечити виконання наведених вище вимог законодавства, а не про умисну не виплату заробітної плати та індексації у передбачений законодавством строк.

Тому, суд погоджується із твердженнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що порушення вимог трудового законодавства відбулось внаслідок відсутності фонду заробітної плати, що не залежало від її волевиявлення. Вказане також підтверджується письмовими поясненнями головного бухгалтера, доданими до матеріалів справи ОСОБА_1

Натомість органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, зазначені доводи не спростовані.

Відповідно до ст. 9 КУпАП винність діяння є обовязковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку).

Винність, та у звязку із цим адміністративна відповідальність тієї чи іншої особи, наступає у випадку доведення причинно-наслідкового звязку між протиправною дією та наслідками, що настали.

За правилом, встановленим ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В даному випадку, матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять доказів вини ОСОБА_1 інкримінованого їй умисного діяння.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй діяння поза розумним сумнівом, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.П. Соболєва