Провадження № 3/161/4203/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 08 грудня 2017 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., з участю особи яка притягається до відповідальності ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, задовільним станом здоровя, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, кв.№103, зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, вул..кірова, буд.№75-а, кв.№9, раніше не підданого адміністративному стягненню,

на даний час за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В направленому до суду протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №210930 від 21 жовтня 2017 року зазначено, що о 1-шій годині 15-ть хвилин 21 жовтня 2017 року, в м. Луцьк по вул. Єршова, водій ОСОБА_1, керував автомобілем ЗАЗ, з н.з.Е7467РВ, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що разом з товаришами вживав пиво, після чого провівши додому свою дружину, чекав в автомобілі знайомого, щоб той приїхав та відігнав його автомобіль в гараж.

Разом з тим, ОСОБА_1 пояснив, що до його автомобіля підїхали поліцейські, та запитавши чи необхідна допомога, почувши від нього запах спиртного, запропонували йому пройти на місці перевірку на вживання алкоголю з застосуванням приладу Драгер та в присутності свідків, які були в салоні поліцейського автомобіля.

Також, ОСОБА_1 пояснив, що він не заперечував що перебував в стані алкогольного спяніння, однак, заперечував що керував автомобілем, а тому відмовився проходити зазначений огляд.

В судовому засіданні, суд, дослідив докази, здобуті особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №210930 від 21 жовтня 2017 року встановлені дані, що в м.Луцьк, по вул.Єршова, інспектор роти №1 БУПП у м.Луцьку ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2, склав протокол, зазначивши в ньому, що о 1-шій годині 15-ть хвилин 21 жовтня 2017 року, в м.Луцьку, по вул.Єршова, водій ОСОБА_1, керував автомобілем ЗАЗ, з н.з.Е7467РВ, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, встановлено, що л-нт ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив свідків в присутності яких проводився огляд водія, а зазначив лише фразу що свідки згідно пояснення.

Окрім того, в протоколі ОСОБА_1 зазначив, що не згідний з протоколом та відмовився від підпису (а.с.1).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачаються дані, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.9).

З відтворених в судовому засіданні записів з нагрудної камери поліцейських, вбачаються зображення з даними, що за показами таймера з 1-шої годині 34-ої хв.. до 2 год.44 хв., поліцейські проводили огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, під час якого він визнав що перебуває в стані алкогольного спяніння, однак, відмовився проходити огляд, мотивуючи тим, що він не керував транспортним засобом (а.с.).

Інших доказів, особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху Україна не зазначила.

В судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 суд допитав свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Так, свідок ОСОБА_5 пояснила, що в той вечір вона з чоловіком ОСОБА_1 відпочивала з друзями, під час чого чоловік ОСОБА_1 пив пиво, однак, не керував автомобілем, а провівши її до дому, пішов до машини, яку повинен був перегнати в гараж її дядько.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_1 домовлявся з ним, щоб забрати його автомобіль після того як проведе вечір з жінкою та друзями.

Також, свідок ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_1 подзвонив та повідомив його, що на місці де залишив автомобіль, яким він не керував, відносно нього працівники поліції склали протокол за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Суд, з врахуванням проведеного аналізу поданих сторонами доказів, встановив, що обставина перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння та відмова від проходження огляду на стан спяніння визнана ОСОБА_1 не оспорювалась ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ні в судовому засіданні.

Разом з тим, суд, з пояснень ОСОБА_1, даними під час складання протоколу, що зафіксовані поліцейськими на нагрудні камерами, та пояснень ОСОБА_1, даними в судовому засіданні, встановив подання послідовних заперечень щодо керування автомобілем та зупинки його поліцейськими, які узгоджуються з відтвореними зображенням самої обстановки, записаними поліцейськими на нагрудні камери.

Окрім того, суд, встановив, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не містять даних про керування ОСОБА_1 автомобілем та зупинку його поліцейськими, а показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6-близьких ОСОБА_1 осіб, не доводять та не спростовують зазначених в протоколі обставин, оскільки вони в цей час не були присутніми на місці проведення поліцейськими огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущенні. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

За таких обставин, слід прийти до висновку, що не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому всі сумніви тлумачаться на його користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки, інших належних доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч.1 ст.284 КУпАП однією з постанов по справі про адміністративне правопорушення є постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст.283,284 ч.1 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі №161/16466/17, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, закрити, за відсутності в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Ковальчук