Справа № 264/3901/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2017 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Кальміуського ВП Центрального ВП ГУПН України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії ВА № 023257, виданий 03.12.1995 року Іллічівським РВ УМВС України в Донецькій області, ІПН № НОМЕР_1, працюючого вантажником на ММ ТП, який зареєстрований та мешкає за адресою: м. Маріуполь, вул. Тесленко, 58, за ст. 184 ч.1 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 614325 від 26.07.2017 року, 25 липня 2017 року року о 21-30 год. ОСОБА_2, знаходячись за адресою: м. Маріуполь, , вул. Тесленко, 58, відхилився від виконання батьківських обовязків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який самостійно залишив місце мешкання, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Правопорушник в судовому засіданні свою провину не визнав, зазначивши, що 25.07.2017 року близько 21-30 години його син ОСОБА_3 став затримуватись з тренування, та на телефонні дзвінки не відповідав. Після чого він самостійно почав його шукати, проте 26.07.2017 року близько 00-30 години подзвонив до поліції, які о 04-00 годині 26.07.2017 року доставили додому його сина.

Відповідно до ч.1 ст.184 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, а також іншими документами.

Так ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому згідно до ст.10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Судом встановлено, що 26.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся до чергової частини Кальміуського ВП ЦВП з приводу відсутності свого сина ОСОБА_3 тривалий час вдома, який 25.07.2017 року пішов на тренування до спортивного клубу «Стимул» та знаходився там до 20-30 години. Після чого останній пішов зі своїм другом ОСОБА_4 погуляти та на телефонні дзвінки батька не відповідав. О 04-10 годині неповнолітнього ОСОБА_3 було знайдено та передано батькам працівниками поліції.

Таким чином аналізуючи вищенаведені норми законодавства та конкретні обставини справи, суд не вбачає в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП, а саме: відхилився від виконання батьківських обовязків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3, оскільки останній не міг навіть передбачити можливість настання вказаного випадку та його шкідливих наслідків, оскільки з його неповнолітнім сином ніколи такого не траплялось, та він самостійно з цього приводу звернувся до поліції.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_2. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст.33, 184 ч.1, ч.1 ст. 247 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.184 ч.1 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко