Справа № 357/5356/17 Головуючий у І інстанції Санін В. М.
Провадження № 33/780/623/17 Доповідач у 2 інстанції Гайдай
Категорія 147 30.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 11 травня 2017 року о 07 годині 10 хвилин по вул. Я. Мудрого в м. Біла Церква керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, від проходження медосвідування відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2017 року скасувати, а провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він не був водієм транспортного засобу «VOLKSWAGEN GOLF» в розумінні ПДР України та КУпАП, адже він не керував даним транспортним засобом, а просто сидів в ньому і дочікувався водія. Апелянт вказав, що жодного доказу, який би підтверджував факт того, що він керував транспортним засобом, або був водієм, який керує транспортним засобом та відмовляється від проходження огляду на стан сп'яніння, в матеріалах справи не існує, а особа, яка просто знаходиться в автомобілі на водійському сидінні не зобов'язана проходити огляд на стан сп'яніння, а тому він правомірно відмовився це робити. Окрім того, апелянт відзначив, що він відмовився проходити огляд на стан сп'яніння за відсутності свідків, які вже потім підійшли та просто розписалися у складеному поліцейським протоколі та в подальшому, як виявилося, надали свої письмові пояснення щодо цього.

Заслухавши ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, котрі підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа)при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи завдано майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не були в повному обсязі з'ясовані всі обставини справи, в зв'язку з чим постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 130 ч. 1 КУпАП відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_2 11 травня 2017 року, вранці, сидів в автомобілі, який стояв на стоянці, разом із своєю матір'ю ОСОБА_4, коли до нього підійшли працівники поліції і сказали, щоб він від'їхав в інше місце, що підтвердили і поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вони не бачили коли туди приїхав ОСОБА_2 В ході розмови з останнім вони відчули запах алкоголю і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, проте, ОСОБА_2 відмовився, пояснивши, що він не керував автомобілем, а чекав знайомого щоб той відвіз його маму в лікарню.

Вищевикладені обставин підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_7

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_2 закриттю через відсутність в діях останнього ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, суд першої інстанції взагалі не обґрунтував свого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати, провадження по справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області Р.М. Гайдай