Справа № 202/7481/17
Пров. № 3/202/3677/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 грудня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Бєльченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої головним бухгалтером ПрАТ «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпропетровськ», РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, працюючи головним бухгалтером ПрАТ «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпропетровськ», допустила порушення ведення податкового обліку, що у відповідності до п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України призвело до заниження податку на прибуток у сумі 407075,00 грн., у тому числі за 2015 рік 167127,00 грн., за 2016 рік 198721,00 грн., за I півріччя 2017 року 41224,00 грн., та завищенню відємного значення обєкта оподаткування за І півріччя 2017 року у сумі 504510 грн., у відповідності до п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України призвело до завищення відємного значення ПДВ у червні 2017 року у сумі 553205,00 грн., що виявлено актом перевірки № 15524/04-36-14-02/00373882 від 10.10.2017 року.

ОСОБА_1 повідомлялася про місце та час розгляду справи, проте в суд не з'явилася, про причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності у разі її своєчасного повідомлення про місце та час розгляду справи.

В судове засідання зявився захисник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2, надав письмові заперечення, в котрих вказав, що перевіркою встановлено здійснення ПрАТ «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпропетровськ» нереальних господарських операцій з отримання послуг клінінгового обслуговування складів у звязку із відсутністю факту (джерела) їх законного походження у попередніх ланках постачання, проте це не відповідає дійсності, оскільки ПрАТ «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпропетровськ» було фактично укладено договори з ТОВ «Клінстрой» та фактично отримано перелік послуг, що підтверджено оригіналами договорів, актами виконаних робіт та податковими накладними, що зареєстровані в ЄРПН. Окрім того, при проведенні перевірки податковим органом було проігноровано те, що підприємством було надано всі можливі для надання документи та пояснення, проте в акті перевірки зазначено, що підприємством не було надано до перевірки інформації щодо перебування на території підприємства кількості працівників ТОВ «Клінстрой», а також не надано до перевірки та її документального підтвердження щодо виписки перепусток працівникам ТОВ «Клінстрой» та дат і часу їх перебування на території ПрАТ «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпропетровськ», хоча відповідно до п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України перелік документів, що можуть бути витребувані від підприємства під час перевірки, є вичерпним та не містить в собі ані журналу обліку перепусток, ані журналу обліку відвідувачів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки вона порушила вимоги п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України.

Провина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 448 від 31.10.2017 року; актом перевірки № 15524/04-36-14-02/00373882 від 10.10.2017 року.

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До заперечень захисника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, провини ОСОБА_1 слід поставитись критично, оскільки це спростовується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні. Суд розцінює не визнання правопорушником своєї вини як спробу уникнути відповідальності.

Зважаючи на встановлені обставини, вина ОСОБА_1 доведена, однак на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення сплив строк накладення адміністративного стягнення.

У листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року N 22-34-1465 вказано що: «триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.»

Аналогічні висновки містяться в листі Міністерства доходів і зборів від 13.05.2013 року № 1101/Н/99-99-15-04-01-14: «До адміністративних правопорушень, які мають разовий характер, належать такі проступки: несвоєчасне подання декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів до бюджетів та державних цільових фондів, тощо. День вчинення правопорушення - це, наприклад, порушення граничного дня подання декларації про доходи до податкового органу, порушення граничного терміну подання платіжних документів до установ банків, щодо сплати податків, зборів та інше. Стягнення за такі адміністративні правопорушення може бути накладено в строк не пізніше ніж через два місяці з дня вчинення правопорушення. При вирішенні питання про віднесення адміністративного правопорушення до категорії триваючого правопорушення або правопорушення, що носить разовий характер, необхідно враховувати суть порушення».

У даному ж випадку, зазначені в протоколі порушення мають одноразовий характер та кожен із них є самостійним порушенням, оскільки вони не є безперервними та обмежуються конкретними граничними термінами, скоєні в різні проміжки часу, почалися і припинились у відповідних періодах: 2015 рік, 2016 рік, перше півріччя 2017 року, тому тримісячний строк накладення адміністративного стягнення відраховуються з моменту вчинення кожного із порушень (заниження розміру податку в конкретній декларації, недоплата певної суми податку за конкретний період).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Зважаючи на те, що на час розгляду справи в суді строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП, сплив, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, закрити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір у сумі 320,00 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, якої вона стосується протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Бєльченко Л.А.