Провадження № 3/344/6116/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Деркач Н.І. розглядаючи адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором ТзОВ «Варто», за ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 вчинив триваюче адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю, встановлене при інспекційному відвідуванні ТзОВ «Варто» 11.10.2017р., відповідальність за яке передбачено ч. 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ч. 1 ст. 41, ст. 41-1, ст. 41-2, ст. 41-3, ст. 188-6), а саме:

- частини першої та другої статті 115 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці», так як у ТзОВ «Варто» заробітну плату працівникам виплачують один раз на місяць.

Відповідно до вимог частини першої та другої статті 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Зокрема, за серпень 2017 року заробітну плату працівникам виплатили 19 вересня 2017 року, за січень 2017 року - частину 28.02.2017 року та 01.03.2017 року, за травень 2014 року - 17 липня 2014 року.

Станом на день інспекційного відвідування 11.10.2017 року працівникам ТзОВ «Варто» заробітну плату за вересень 2017 року не виплачено, чим порушено вимоги частини першої та другої статті 115 Кодексу законів про працю України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненому правопорушенні визнав в повному обсязі, відповідно до викладеного. Пояснив суду, що не було коштів, однак на даний час заробітна плата працівникам виплачена повністю.

Розяснивши вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, окрім визнання вини самою особою, доведена протоколом про адмінправопорушення № 09-01-47/287 від 11.10.2017 року та іншими матеріалами адміністративної справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи , яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вимог ст.33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення та особи порушника, ступеня його вини, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, відсутність суспільно-небезпечних наслідків від вчиненого правопорушення, приходжу до висновку, що дане правопорушення не становить великої суспільної шкідливості і є малозначимим.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.

Попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без засобів адміністративного впливу із застосуванням усного зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 33, ст.ст.221, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором ТзОВ «Варто» - звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 41 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, обмежитися усним зауваженням.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.І. Деркач