Єдиний унікальний номер 233/2404/17 Номер провадження 33/775/235/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м. Бахмут

Суддя судової палати в кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Савкова С.В., за участі секретаря судового засідання Самойленко Г.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2017року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроджену м. Кірове Дзержинського району Донецької області, громадянку України, яка має вищу освіту, не працює, розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась, визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340грн.,-

в с т а н о в и л а:

Судом першої інстанції встановлено, що 26 квітня 2017 року о 21 годині 00 хвилин в м. Костянтинівка по вул. Ємельянова на мосту через р. Кривий Торець зі сторони вул. Белоусова в сторону пр. Ломоносова, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, в темний час доби не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку та скоїла наїзд на перешкоду (вибоїну), внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 12.2 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначену постанову судді скасувати, ухвалити нову, якою закрити у відношенні неї справу у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що суд не вивчив всіх обставин, які підлягають з'ясуванню при розгляді справи та безпідставно притягнув її до адміністративної відповідальності. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що вона об'єктивно могла уникнути наїзду на ями, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні ушкодження; вказує, що у водія взагалі відсутній обов'язок об'їжджати ями, оскільки вони не відносяться до перешкод для руху автомобіля, які передбачені ПДР. Звертає увагу, що суд не взяв до уваги відсутність на місці ДТП знаків чи загороджувальних споруд, які попереджають про наявність на дорожньому покритті ям та про зниження швидкості руху менш ніж 60 км/г. Крім того, відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП обов'язковим елементом об'єктивної сторони складу вказаного адміністративного правопорушення є наявність пошкодження транспортних засобів, однак внаслідок даної пригоди пошкоджено виключно транспортний засіб, яким на законних підставах (довіреність) керував апелянт. Крім того, суд зазначив, що водій рухався 50 км/г, однак, це не відповідає дійсності, оскільки реально, як стверджує ОСОБА_2, вона рухалась зі швидкістю 40 км/г, а потім знизила швидкість до 30км/г.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем, не вибрала безпечну швидкість руху та при виникненні небезпеки не вжила заходів, щодо зменшення швидкості або безпечного проїзду перешкоди, внаслідок чого скоїла наїзд на яму.

Разом з тим, пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Компетенція власників автомобільних доріг передбачена статтею 9 Закону України «Про дорожній рух», де, серед іншого, зазначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить:

забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;

забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів;

термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху;

своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць і доріг населених пунктів та залізничних переїздів викладені в ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху». Зокрема, серед них: «Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. У всіх випадках у разі виявлення будь-яких відхилень від вимог цього стандарту, а також на період проведення дорожніх робіт повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості. Покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що саме власник автомобільних доріг або уповноважений ним орган в сфері дорожнього руху несе відповідальність за стан доріг, їх ремонт, належне попередження учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття.

З матеріалів справи вбачається, що власник автомобільної дороги не виконав ці вимоги, а саме: автомобільна дорога мала вибоїну діаметром 1 м та глибиною 11 см з гострими краями; жодних попереджувальних знаків, огородження це пошкодження покриття проїзної частини не мало.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 ситуацію, що склалася, вона не могла передбачити, оскільки рідко сідає за руль, і не знає, що на цій ділянці дороги є ями. Жодного дорожнього знаку не було на дорозі, освітлення також не було.

Крім того, згідно відповіді на запит за підписом начальника Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 14 липня 2017 року № 12623/204/0617 проводилось обстеження дорожніх умов на ділянці дороги по вул. Ємельянова м. Костянтинівки ( через міст р. Кривий Торець). З приводу порушень правил, норм і стандартів при утриманні доріг стосовно вказаної ділянки дороги був складений адміністративний протокол серії БР № 274819 від 21.06.2017 року відносно начальника управління комунального господарства Костянтинівської міської ради ОСОБА_4 за ч.4 ст. 140 КУпАП та надісланий до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Аналізуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, рухаючись на автомобілі по дорозі, яка передбачена для проїзду авто, з допустимою швидкістю, не могла передбачити, що на зазначеній неосвітленій ділянці дороги є ями великих розмірів, які спричинять ушкодження автомобіля, тому не могла передчасно зменшити швидкість і забезпечити безпечний проїзд.

Крім того, стаття 124 КУпАП є бланкетною нормою. Суд погодився з уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та прийшов до висновку, що ОСОБА_2 порушила приписи п.12.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. В даному випадку посилання на п.12.2 Правил дорожнього руху України, як на норму, яку порушила ОСОБА_2, є невиправданим, так як водій, рухаючись з вибраною нею швидкістю, зупинила автомобіль в межах видимості дороги, тобто не допустила жодного порушення п.12.2 ПДР України.

За таких обставин в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, в зв'язку з чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.247, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2017року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя