П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника особи, яка притягнута до

до адміністративної відповідальності Кузьміна Є.О.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 25 червня 2017 року приблизно в 23 год. 30 хв. керував автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 44 - а по проспекту Глушкова в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник Кузьмін О.Є. в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Захисник Кузьмін Є.О. зазначає, що 25 червня 2017 року ОСОБА_3 дійсно керував автомобілем «Фольксваген», після чого був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», на що він відмовився, оскільки не довіряв приладу та просив проїхати до медичного закладу. Апелянт звертає увагу на те, що працівники поліції проігнорували прохання ОСОБА_3 та склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження від огляду на стан сп'яніння.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_3 закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Кузьміна Є.О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши відеозапис, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є мотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі захисник Кузьмін Є.О. стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо ОСОБА_3, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння працівниками поліції грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Зазначеною Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) регламентований порядок проведення огляду на стан сп'яніння. Як зазначив сам апелянт, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду, тому його доводи про порушення процедури огляду на стан сп'яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25 червня 2017 року, ОСОБА_3 керував автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з ротової порожнини, почервоніння обличчя) та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідно до яких ОСОБА_3 від проходження медичного огляду та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння в установленому законом порядку відмовився.

Захисник Кузьмін Є.О. не заперечує факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння та пояснює це тим, що останній не довіряв приладу «Драгер».

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта є непереконливими, а вказана обставина, на думку суду, не є поважною причиною невиконання вимог працівника поліції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_3 ознайомлений з правами та обов'язками. Будь - яких зауважень стосовно того, що поліцейський на його прохання не запропонував їхати до медичної установи для проведення огляду ОСОБА_3 не зазначив.

Крім того, апеляційному суду не надано доказів того, що працівниками поліції було порушено порядок застосування спеціального технічного засобу або відмовлено у направленні до медичного закладу.

В суді апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що, коли вони повертались з м. Києва, то були зупинені працівниками поліції для засвідчення факту відмови особи від проходження огляду на визначення стану сп'яніння. Свідки також повідомили, що ОСОБА_3 відмовився проходити огляд на визначення стану сп'яніння як на місці зупинки, так в медичному закладі.

Судом апеляційної інстанції переглядався відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп'яніння як за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці, так і не бажав їхати до медичного закладу. Більше того, вищевказаний відеозапис не містить даних про те, що ОСОБА_3 мотивував свою відмову від проходження огляду на стан сп'яніння тим, що не довіряв приладу «Драгер».

З огляду на викладене,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун