Провадження № 3/702/265/17
Справа № 702/819/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження

03 листопада 2017 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., з секретарем Ясінською О.А., з участю захисника ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли від Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 441397 від 12.09.2017 року складеного працівниками Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2, 12.09.2017 року о 00 год. 10 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Ватутіна смт. Цибулів Монастирищенського району в стані алкогольного спяніння. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП розяснено.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину не визнав повністю та показав, що в протоколі про адміністративне правопорушення пояснення він писав, працівники поліції на нього не тиснули, просто розмовляли, а він пояснював. Він випив 0,5 л пива, але за декілька годин до того, як керував транспортним засобом. Він доставляв дитину на швидку допомогу, але вважав, що алкоголь вивітрився. Працівники поліції зупинили його автомобіль, близько 23 години вечора, вже після того як він повертався з лікарні, в яку їздив приблизно о 22 годині. Його попросила ОСОБА_3, через рідних, доставити на швидку допомогу двомісячну дитину, яка плакала, кричала. Він погодився, оскільки дитина була хвора та нікому більше було її завести. Чекати швидку допомогу не було часу. В с. Долинка автомобіль у власності не в одного нього. Він завіз дитину на швидку допомогу. Надати докази, того, що в той вечір він був єдиною людиною, яка могла доставити дитину на швидку він надати не може. По дорозі до лікарні, в автомобілі дитина постійно плакала, а вже в лікарні заспокоїлася. Крім нього та малолітньої дитини в автомобілі також знаходились ОСОБА_4, ОСОБА_3. В медичному закладі дитина перебувала пів години приблизно, він їх чекав, після цього вони сіли в автомобіль та поїхали додому. По дорозі додому, за м. Монастирище, за ними почала їхати машина, яка рухалась за ними до смт. Цибулів. Перед смт. Цибулів, в автомобілі, який рухався за ними ввімкнулись проблискові маячки та сирена. Він зупинився, до нього підійшов поліцейський, представився, роз»яснив причину зупинки, а саме погане освітлення номерного знаку, оскільки в нього на номері не світилась одна лампочка. Потім він вийшов з автомобіля, погодився з тим, що в нього не світиться лампочка. Потім вийшов ще один працівник поліції, який запропонував пройти тест на алкоголь. Він спочатку один раз продув прибор, але він нічого не показав, потім ще один раз, після цього він сів до патрульного автомобіля на пасажирське сидіння. Вони спілкувались приблизно хвилин 20, він пояснював ситуацію, йому роз»яснювали наслідки, складали протокол і говорили де потрібно поставити підпис. Він продував прибор в автомобілі, при цьому в автомобілі нікого не було крім нього та поліцейського. Прибор при ньому не розпаковували. Інший поліцейський стояв коло пасажирських дверей його автомобіля. Свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, він не знає. Під час складення протоколу не було нікого окрім нього та двох поліцейських, осіб, які їхали з ним в автомобілі. Він не виправдовує свою поведінку тим, що доставляв дитину на швидку. Йому відомо про відповідальність за керування автомобілем в стані алкогольного сп»яніння і він не пояснював, коли його просили про допомогу, що не задовго до цього вживав спиртні напої, тому що вважав себе тверезим. Пояснення в протоколі він писав власноручно і підписи ставив, погодився з протоколом, але тоді не було зазначено про свідків в протоколі. Йому не відомо яким чином їх вписали, копії протоколу йому не було вручено. Нижня частина протоколу була не заповненою, вона була пуста. В графі «З текстом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав » його підпис, але він просто не прочитав під чим саме ставив підпис. Протокол складав працівник поліції на прізвище ОСОБА_7, прізвище іншого працівника він не знає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що в той день заступив на добове чергування. Ввечері вони виїхали на патрулювання міста Монастирище та Монастирищенського району, їхали в сторону смт. Цибулів. В самому селі Цибулів ними було зупинено ОСОБА_2 на транспортному засобі, в якого з ротової порожнини було чути явний запах алкоголю. Автомобіль було зупинено за допомогою проблискового маячка патрульного автомобіля. Водій вийшов, він в нього запитав документи на транспортний засіб, а потім ОСОБА_7 запропонував водію продути алкотестер «Драгер». Він продув і тест показав, що чоловік перебував в стані алкогольного сп»яніння. Водієві було запропоновано сісти в службовий автомобіль, для проходження тесту на алкоголь. Тест на алкоголь проводили в автомобілі у зв»язку з тим, що була темна пора доби, що не заборонено та не є порушенням. В процесі, коли водій проходив тест, він знаходився спочатку на вулиці, а потім сів в автомобіль на заднє сидіння біля іншого свідка. Тест на алкоголь, водій проходив в присутності свідка, були присутні й інші особи з його сторони, вину визнавав. Він також був присутній при проходженні водієм тесту на алкоголь. Біля автомобіля була особа яка представилась, двоюрідною сестрою водія, хто ще був в автомобілі він не бачив. В автомобілі перебував інший свідок, якого вони підвозили. Свідок сам з Жашківського району. При виїзді із міста Монастирище, на зупинці, біля поліції, їх зупинив чоловік та попросив підвезти його до села Цибулів, оскільки він не міг доїхати додому в Жашківський район. Він мав переночувати у родичів в смт. Цибулів. Після того як склали протокол, вони висадили свідка в центрі села і продовжили рейд. З протоколом про адміністративне правопорушення він знайомився, ставив в ньому підпис. В протоколі про адміністративне правопорушення він зазначений в якості свідка. Під час складання протоколу він був в складі групи і виконував свої службові обов»язки. Законодавством дозволено залучати працівника поліції, який виконує службові обов»язки в якості свідка, а в якості понятого ні.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що близько 23-24 години її двомісячна дитина дуже плакала. Коли вона її переодягала, помітила, що в дитини грижа. Зателефонували на швидку, де їй повідомили, що потрібно везти швидко дитину в лікарню. Вони зателефонували до дядька чоловіка, ОСОБА_2 і попросили завести їх з дитиною на швидку допомогу. Він погодився. Коли вона просила дядька завезти їх з дитиною на швидку, він не говорив, що вживав спиртні напої, а відразу погодився їх завезти. З ними на швидку їздила ОСОБА_4. Після того, як вони привезли дитину на швидку, їй стало набагато легше, дитина заспокоїлася, їй дали ліки, син заснув. На швидкій вони були приблизно півтори години, тому, що чекали лікаря. В дитини, після огляду діагностували дві грижі та наявність температури. Їм було запропоновано лягти в лікарню, але вона відмовилась, оскільки в неї є ще діти. Коли вони їхали додому, майже із самого м. Монастирище, за ними їхали працівники поліції. В смт. Цибулів їх автомобіль зупинили. Водій вийшов з автомобіля та про щось розмовляв з працівниками поліції, але про що саме вона не чула. Після того, як зупинили їх автомобіль, один працівник поліції сидів в автомобілі, а інший біля патрульної машини, зі сторони водія, майже перед машиною. Вона залишалася в автомобілі з дитиною. З автомобіля вийшла її свекруха та розмовляла з іншим працівником поліції , ще один працівник був в машині з дядьком. Один з працівників поліції зазирав в автомобіль та бачив, що вони були з дитиною. В них не має автомобіля, тільки у дядька. В інших жителів села є автомобілі, але вони нікому не телефонували, тому що дядько погодився їх завести. У випадку відмови дядька завести їх в лікарню, вони б просили когось іншого, або хтось інший сідав би за кермо.

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні показала, що їй зателефонувала невістка та повідомила, що дитина плаче, розповіла симптоми, та повідомила, що до неї приходила лікарка. Вона зателефонувала на швидку допомогу де їй сказали, що необхідно терміново везти дитину на швидку. Вони попросили її брата, щоб він завіз їх на швидку допомогу. Брат погодився і вони поїхали на швидку. Там дитину оглянули, поміряли температуру, виписали ліки, дитина перестала плакати і вони написали відмову та поїхали додому. По дорозі додому вона помітила, що за нами хтось їде та повідомила про це братові. Він призупинився оскільки вважав, що автомобіль буде виконувати маневр обгону, але їх не обганяли. Вже в смт. Цибулів включилась сирена і їх зупинили. Коли зупинили автомобіль спочатку підійшов один працівник поліції, потім інший, про що вони говорили з братом вона не чула, оскільки дивилась до дитини, хвилювалась що темна ніч і їх зупинили. В патрульному автомобілі не було нікого, оскільки один патрульний стояв коло брата, інший біля їх автомобіля. Брат вийшов, а вона почала розпитувати у працівника поліції причину зупинки. Працівник поліції повідомив, про якусь технічну несправність їх автомобіля, а брата забрали до патрульного автомобіля. Вона пояснювала працівникові поліції їх ситуацію, брат був в патрульному автомобілі, але, що він там робив їй невідомо. Один з працівників поліції був постійно біля їх автомобіля. Вона хотіла підійти до брата, але її не пустили. Працівник поліції який знаходився біля їх автомобіля бачив хто знаходиться в салоні автомобіля, і вона повідомляла, що в салоні мала дитина і вони тільки із швидкої. Вона просила, щоб їх з дитиною відвезли додому, а вони б продовжили складати документи, оскільки ця процедура тривала досить довго. Вона вважає, що особи в стані сп»яніння не мають права керувати транспортним засобом. У разі, якби їй було відомо, що брат вживав спиртне, вона не просила б його їхати на швидку. Вона не знала, що брат вживав спиртні напої, коли просила його про допомогу і він їй нічого не говорив. Їй невідомо, чому брат не повідомив, що вживав спиртні напої. Потім брат прийшов і вони поїхали додому, що сталось він їм не повідомив. Якби брат повідомив, що вживав спиртні напої, вони б повторно викликали швидку. Крім швидкої, вона б не віднайшла іншої можливості завезти дитину на швидку.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, який просив провадження у справі закрити в зв"язку з порушенням працівниками поліції порядку огляду на стан сп"яніння ст. 266 КУпАП та Інструкції, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, в результаті повного, всестороннього та обєктивного дослідження їх у судовому засіданні, вважає, що вина ОСОБА_2 в суді не доведена наявними матеріалами справи, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1ст. 130 КУпАП, справа підлягає до закриття та виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно та всебічно з'ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, згідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду: - огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви; - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я;

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Інших способів встановлення стану сп»яніння законодавством не передбачено.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду, надано протокол про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 441397 від 12.09.2017 року, результати тесту № 6810. приладу алкотестер "Драгер" від 12.09.2017 року.

У п.3 розділу ІІ Інструкції вказано про те, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Пункт 4 цієї ж Інструкції передбачає, що огляд на стан сп»яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Результати огляду на стан сп»яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану сп»яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп»яніння. Форма акту огляду затверджена даною Інструкцією. В порушення Інструкції, акт огляду не складався та відповідно, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не вручався, що є грубим порушенням Інструкції та ст. 266 КУпАП, а тому суд вважає, що огляд на стан сп'яніння проводився не у встановленому Законом порядку.

Згідно вимог ч.2 ст. 251 КУпАП обов»язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він виконуючи свої посадові обов»язки був записаний в якості свідка огляду на стан сп»яніння ОСОБА_2, що прямо суперечить вимогам Інструкції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків ( ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Частина 5 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено факт залучення в якості свідка огляду на стан сп»яніння ОСОБА_2 працівника поліції ОСОБА_6, суд визнає такий огляд недійсним.

Будь-яких інших допустимих та належних доказів, в тому числі даних огляду на стан сп»яніння в медичних закладах суду не надано.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено, крім ОСОБА_6 іншого свідка ОСОБА_5, однак, за змістом протоколу, без безпосереднього допиту даного свідка в судовому засіданні, не можливо достаменно встановити свідком конкретно яких подій чи дії була дана особа та чи була взагалі ( огляду на стан сп"яніння, складання протоколу про адміністративне правопорушення тощо).

Крім того, відсутні письмові пояснення свідків, що є грубим порушенням вимог законодавства для визначення стану алкогольного сп»яніння водіїв транспортних засобів.

Суд, вичерпав можливості явки свідка ОСОБА_5 до суду, зокрема виніс постанову про привід свідка, яка працівниками поліції не виконана, що позбавило суд можливості допитати вказаного свідка безпосередньо в судовому засіданні про відомі йому обставини справи.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі "Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Враховуючи обвинувачення, викладене посадовою особою в протоколі, суд вважає дії працівників поліції такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах п. 6, 10 Інструкції, ст. 266 КУпАП.

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що в судовому засіданні достовірно не доведено факт проведення огляду водія ОСОБА_2 на місці зупинки ТЗ працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, які мають право бути в даному випадку свідками, що тягне за собою визнання такого огляду недійсним, не складено акт його огляду на стан сп»яніння в присутності двох свідків, а тому суд вважає, що допущені поліцейськими порушення законодавства явно очевидні, і приходить до висновку, що надані суду матеріали не містять беззаперечних доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 130 ч. 1 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України, ч.1 ст.130, ст.ст. 283,284 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 із змінами і доповненнями, Постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, суд

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити в зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області.

Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя: Н.В. Мазай