Справа № 496/1166/17
Провадження № 3/496/596/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Полубок Н.А.,

прокурора Ломей Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеської області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, депутата Секретарівської сільської ради VII скликання, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи депутатом Секретарівської сільської ради VII скликання, являючись, згідно п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, не вжила заходів щодо усунення конфлікту інтересів, не повідомила невідкладно відповідну раду про наявність реального конфлікту інтересів.

Згідно рішення Секретарівської сільської ради ОСОБА_1 було обрано до депутатського складу Секретарівської сільської ради VII скликання. Відповідно до порядку денного 12-ї сесії VII скликання Секретарівської сільської ради пунктом № 4 було вирішення питання «Про надання згоди на передачу земельної ділянки в короткострокову оренду терміном на 1 рік фізичній особі ОСОБА_2 площею 10,69 га для випасання худоби з земель запасу, земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Біляївського району, Одеської області». Згідно списку депутатів Секретарівської сільської ради VII скликання ОСОБА_1 була присутньою в ході 12-ї сесії сільської ради, котра відбулась 12.12.2016 року. Відповідно до протоколу 12-ї сесії Секретарівської сільської ради депутатами було прийнято рішення по зазначеному вище питанню № 4 порядку денного сесії та ухвалено рішення №97-VII від 12.12.2016 року, яким ОСОБА_1 проголосувала за позитивне вирішення питання на сесії Секретарівської сільської ради про надання згоди на передачу земельної ділянки в короткострокову оренду терміном на 1 рік площею 10,69 га для випасання худоби з земель запасу, земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Біляївського району, Одеської області своїй близькій особі сина ОСОБА_2.

Як вбачається з вказаного протоколу, за рішення проголосувало 10 депутата із 10 присутніх у тому числі і ОСОБА_1, яка будь-яких зауважень та самостійних публічних оголошень щодо цих рішень не висловила та голосувала за їх прийняття.

Тобто, 12.12.2016 р. о 15 год. 17 хв., під час вказаного вище пленарного засідання 12-ї сесії Секретарівської сільської ради, у депутата Секретарівської сільської ради VII скликання ОСОБА_1 при розгляді питання в її особистих інтересах та прийнятті рішень №97- VII виник реальний конфлікт інтересів, який полягав у суперечності між її депутатськими повноваженнями, як депутата сільської ради, та особистим приватним немайновим інтересом, зумовленим правовідношенням, повязаним з використанням земельних ділянок, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень колегіальним органом, до складу якого входить депутат ОСОБА_1 та остання свідомо не вжила відповідних заходів та негайно не повідомила відповідну раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів перед прийняттям радою рішення №97- VII від 12.12.2016 року, яким ОСОБА_1 надала згоду на передачу земельної ділянки в короткострокову оренду терміном на 1 рік площею 10,69 га для випасання худоби з земель запасу, земель сільськогосподарського призначення , яка знаходиться на території Біляївського району, Одеської області своїй близькій особі - сина ОСОБА_2.

Таким чином ОСОБА_1 не повідомила у встановленому законом порядку про наявність конфлікту інтересів та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що вплинуло на обєктивність та неупередженість прийняття рішення, чим порушила вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила тим самим адміністративні корупційні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП не визнала, при цьому пояснила, що дійсно є депутатом Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області, була присутньою в ході 12-ї сесії сільської ради, котра відбулась 12.12.2016 року, проте не голосувала, тобто руку не піднімала, за прийняття рішення щодо передачі земельної ділянки в короткострокову оренду терміном на 1 рік її сину - ОСОБА_2, площею 10,69 га для випасання худоби з земель запасу, яка знаходиться на території Біляївського району Одеської області. Крім того пояснила, що не була ознайомлена з вимогами антикорупційного законодавства і не знала, що має повідомити когось про конфлікт інтересів.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та призначити її суворіше покарання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Судом встановлено що, ОСОБА_1, як депутат Секретарівської сільської ради, є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, визначеним.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» закріплено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

На підставі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес, це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, повністю доведена та підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:

- довідкою Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області №47/2-15 від 17.03.2017 року, з якої вбачається, що повідомлень щодо виникнення конфлікту інтересів від депутатів УІ го та УІІ скликання до сільської ради не надходило (а.с.13; 44);

- переліком питань включених до протоколу дванадцятої сесії сьомого скликання Секретарівської сільської ради у грудні 2016 року, з якого вбачається, що під №97-УІІ розглядалось питання про надання згоди на передачу земельної ділянки в короткострокову оренду терміном на 1 рік фізичній особі ОСОБА_2 площею 10,69 га, для випасання худоби з земель запасу, земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області ( а.с.16-17; 47-48);

- копією протоколу дванадцятої сесії Секретарівської сільської ради сьомого скликання від 12.12.2016 року, з якого вбачається, що на засіданні з розгляду щодо надання згоди на передачу земельної ділянки в короткострокову оренду терміном на 1 рік фізичній особі ОСОБА_2 площею 10,69 га, для випасання худоби з земель запасу, земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області були присутні 10 депутатів, та всі вони проголосували про надання ОСОБА_2 вище вказаної земельної ділянки (а.с.18-24; 49-54);

- рішенням Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12.12.2016 року №97 -VII, з якого вбачається, що надано згоду на передачу земельної ділянки в короткострокову оренду терміном на 1 рік громадянину ОСОБА_2, для випасання худоби з земель запасу, земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.25; 55);

- формою протоколів поіменного голосування №9 та №10 «№ 12 сесії УІІ скликання з питання: «Про надання згоди на передачу земельної ділянки в короткострокову оренду терміном на 1 рік громадянину ОСОБА_2 площею 10,69 га, для випасання худоби з земель запасу, земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.26-27; 56-57);

Суд не приймає до уваги доводів ОСОБА_1 про те, що вона на зазначеної вище сесії не голосувала та не порушувала ніяких норм антикорупційного законодавства, оскільки такі ствердження ОСОБА_1 є обраним способом її захисту та обумовлені прагненням правопорушниці уникнути відповідальності за скоєне.

Таким чином суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та передбаченого ч.2 ст. 172-2 КУпАП за кваліфікуючою ознакою вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майнове положення, обставин, які помякшують та обтяжують відповідальність, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та вирішуючи питання про адміністративне стягнення, яке слід застосувати до особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що воно має бути визначене у вигляді штрафу згідно санкції ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 36, ч.ч. 1, 2, ст.172-7, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

- за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, передбаченої ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу а саме: штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, то у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Горяєв І.М.