АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Згідно з постановою судді ОСОБА_3., керуючи автомобілем «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_1, по пр. Бажана, 8 в м. Києві з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різких запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року скасувати, та винести нову постанову, якою провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити.

На підтвердження своїх вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції було однобічно та неповно з'ясовано всі обставини справи, оскільки його не було належним чином повідомлено про день та час розгляду справи, у зв'язку з чим він не з'явився до суду першої інстанції і надати власні пояснення, а також не було допитано інспектора патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, що в свою чергу призвело до неповного з'ясування всіх обставин справи.

Крім того, апелянт звертає увагу і на те, що ті докази, які містяться в матеріалах справи і на які в своїй постанові посилався суд, не доказують його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони жодним чином не підтверджують те, що він керував транспортним засобом, про що він стверджував і під час складання протоколу, зробивши в ньому необхідне зауваження.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу, заслухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили, що водій ОСОБА_3 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану сп'яніння.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення та в апеляційній скарзі ОСОБА_3 стверджував про те, що він не керував транспортним засобом, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2). В судовому засіданні апеляційної ОСОБА_3 не наполягав на допиті вказаних свідків.

За клопотанням ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_6 - інспектор патрульної поліції, пояснив, що 21 січня 2016 року отримано виклик на 102 з повідомленням про те, що на парковому майданчику знаходиться водій в стані алкогольного сп'яніння. Прибувши на місце, побачили ОСОБА_3, який керував автомобілем на парковому майданчику торгового центу "Новус". Поліцейські об'їхали автомобіль з правого боку і зупинили його. У водія були прояви алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, але водій відмовився від усіх процедур проведення огляду, який йому пропонувався працівниками поліції. Напарник свідка склав відносно водія протокол про адміністративне правопорушення, але ОСОБА_3 сказав, що йому все-одно і поїхав з місця події на таксі.

Свідок ОСОБА_7 - знайомий апелянта, пояснив, що він перебував на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, оскільки перебував в автомобілі "Хюндай" з ОСОБА_3 та. ОСОБА_8

Згідно з поясненнями свідка, він з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 були в кафе, де він і ОСОБА_8 вживали спиртні напої, а чи вживав спиртні напої ОСОБА_3 - свідок не пам'ятає, але йому здається, що ОСОБА_3 не вживав спиртних напоїв. Також свідок не пам'ятає як він та ОСОБА_9 опинилися в кафе та яким чином в кафе з'явився ОСОБА_3 Пробувши в кафе приблизно до 23.50, вони пройшли на стоянку, де стояв автомобіль ОСОБА_3, сіли в автомобіль та перебували в ньому близько 40 хвилин, очікуючи, коли ОСОБА_3 заберуть для поїздки в АТО.

Стверджуючи про те, що автомобіль не рухався, свідок ОСОБА_7 пояснив, що до автомобіля підійшло декілька поліцейських, які почали спілкуватись з ОСОБА_3, але що вони говорили між собою свідок сказати не міг, пояснивши це тим, що не пам'ятає та йому було нецікаво про що ОСОБА_3 спілкувався з поліцейськими.

Також свідок пояснив, що спочатку ОСОБА_3 не виходив з автомобіля, а потім вийшов з транспортного засобу. Спокійна бесіда ОСОБА_10 перейшла в конфлікт, потім стало тихо. Як складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 свідок не бачив, а про складання такого протоколу взнав від ОСОБА_3, коли той через 10-15 хвилин повернувся до автомобіля.

Вищенаведені показання свідка ОСОБА_7 не спростовують обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо керування ОСОБА_3 автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та відмови від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а також пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Отже, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 доводи про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшли свого підтвердження у процесі апеляційного розгляду справи, а тому суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_3 з мотивів, наведених в апеляції.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_3 під час розгляду справи суддею районного суду є слушними, проте відсутність в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, не може бути підставою для скасування постанови судді у зв'язку з відсутністю в діях цієї особи складу адміністративного правопорушення. До того ж, приймаючи участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_3 мав можливість і скористався правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року про визнання винни ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська

Справа №33/796/1032/2016 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Коренюк А.М.

Доповідач Боголюбська Л.Б.