Провадження № 33/792/576/17
Справа № 607/9980/17 Головуючий в 1-й інстанції Бараболя Н. С.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В.; особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Білогірського районного суду від 20 вересня 2017 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в пенсіонера,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 05 серпня 2017 року близько 04-ї години ОСОБА_1 по вул. Богдана Хмельницького (Привокзальний майдан) у м. Тернополі, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, та допустив зіткнення із автомобілем «ZAZ Vida», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Крім того, тоді ж він керував цим автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку на місці за допомогою використання спеціальних технічних засобів та проходження медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану спяніння відмовився в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Білогірського районного суду від 20 вересня 2017 року, скасувати вказану постанову та направити справу на новий розгляд.

Указував, що про день та час слухання справи не був належним чином повідомлений та повістку про виклик до суду на 20 вересня 2017 року не отримував, чим, на його думку, порушено права передбачені ст.268 КУпАП, а саме на розгляд справи у його присутності, дачі пояснень, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою.

Зазначав, що місцевим судом не зясовано обставини які мали бути зясовані, чим порушено вимоги ст.280 КУпАП.

Про існування постанови щодо нього стало відомо 13 листопада 2017 року, він відразу невідкладно ознайомився з матеріалами справи про адміністративні правопорушення та отримав завірену копію постанови від 20 вересня 2017 року, а також документально переконався, що судової повістки він не отримував.

Апелянт посилався на те, що за характером роботи особливо в осінній період він перебуває у відрядженнях, надає послуги з перевезення вантажів транспортним засобом. Тому наявність у нього посвідчення на право керування транспортним засобом є обовязковою, а з огляду на те, що він не визнає своєї провини, то до суду при належному повідомленні зявився б обовязково.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, але отримав копію постанови лише 13 листопада 2017 року, що підтверджується матеріалами справи, уважаю, що строк на оскарження постанови судді Білогірського районного суду від 20 вересня 2017 року підлягає поновленню.

Висновки суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, та кваліфікацію його дій за ст.124 КУпАП та п.2.5 Правил дорожнього руху України, та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин обґрунтовані та підтверджені матеріалами адміністративної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчинених ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і дійшов правильного, законного та обґрунтованого висновку про доведеність його вини у порушенні п.2.3, 2.5, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та відповідно вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень підтверджено сукупністю зібраних та досліджених у справі доказів, а саме: даними протоколів про адміністративні правопорушення серія БР №212914, №212808 від 05 серпня 2017 року, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6, схемою місця ДТП від 05 серпня 2017 року, відеоматеріалами з камер патрульних поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 визнав свою вину в тому, що керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння; вказав, що відмовляється в присутності свідків від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку на місці за допомогою використання спеціальних технічних засобів та проходження медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану спяніння. Крім того, як видно з відеоматеріалу, ОСОБА_1 визнав свою вину в тому, що керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та при цьому скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, не вбачається.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, уважаю, що адміністративне стягнення в силу ст.36 КУпАП місцевим судом обґрунтовано накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Адміністративне стягнення накладено судом першої інстанції з додержанням вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане адміністративне правопорушення.

За таких обставин, уважаю обґрунтованим накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Отже, підстави для скасування постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_7