П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у місті Рівному Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

07 липня 2017 року о 22 год. 25 хв., в м. Рівне, по вул. Житомирська, 12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2109», номерний знак НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотестер 6810» та проведення такого огляду в медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечила, просила суд закрити провадження по справі, у звязку з відсутністю події і складу правопорушення, з підстав, викладених у письмовому клопотанні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показав суду, що ввечері 07 липня 2017 року зайшов до ОСОБА_1 по робочих моментах. Він з ОСОБА_1 сіли в його автомобіль, який був припаркований біля паркану його будинку, оскільки вже була пізня пора, щоб не турбувати його сімю, та розмовляли. Через деякий час вони помітили патрульний автомобіль, з якого вийшли працівники поліції та попросили ОСОБА_1 вийти з авто та предявити документи. Після чого сказали, що в нього наявні ознаки алкогольного спяніння та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння, однак ОСОБА_1 відмовився у проходженні такого огляду, оскільки він не вживав алкоголю та не керував автомобілем. Однак, працівники поліції не взяли до уваги його пояснення та склали на нього протокол. Наголосив на тому, що лише він тримав пляшку пива, з якою і вийшов з авто коли приїхали поліцейські, а ОСОБА_1 ніяких алкогольних напоїв не вживав.

Заслухавши пояснення захисника, свідка, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, пояснення свідків та показання засобів відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Обєктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого частино 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Субєктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Субєктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

Крім того під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті, суди повинні враховувати, що відповідальність за ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обовязок проходження особами огляду на стан спяніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками спяніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з матеріалів справи, саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння і стало підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії БР 255826 від 07 липня 2017 року. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення фактично зафіксовано факт здійснення руху транспортного засобу марки «ВАЗ 2109», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Однак, як вбачається з відеозапису, наданого УПП в м. Рівному, ОСОБА_1 не було зупинено під час керування транспортним засобом, а навпаки видно, що транспортний засіб стоїть біля будинку, у якому проживає ОСОБА_1 і не здійснює руху, а, отже з наданого відеоматеріалу неможливо встановити факт здійснення керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також, той факт, що ОСОБА_1 не керував, і не міг керувати автомобілем за обставин, вказаних у протоколі підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3

Крім того, з повідомлення Управлінням патрульної поліції в місті Рівне Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1244/41/30/01-2017 від 29 серпня 2017 року, вбачається, що надати відеозапис правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 (а саме керування транспортним засобом) є неможливим, оскільки відеофіксація події не велася.

Проте, відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», передбачено що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоровя України та Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, яким передбачено неможливість залучення у якості свідків осіб, щодо неупередженості яких є сумніви. Оскільки, з доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками патрульної служби не здійснювалося залучення в якості свідків випадкових осіб, оскільки ймовірне правопорушення було вчинено в пізню пору доби та у місті, де випадкових перехожих знайти, практично неможливо. Відтак, особою, якою складався протокол про адміністративне правопорушення було здійснено дзвінок, після якого іншим екіпажем на місце ймовірного правопорушення було доставлено двох свідків. Звернула увагу суду на те, що особи яких було доставлено на місце пригоди в якості свідків не були очевидцями будь-яких подій, дізнались для чого їх доставили на вулицю Житомирську у місті Рівне лише зі слів працівників патрульної поліції.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Проте, замість пояснень свідків до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучені заздалегідь роздруковані на компютері пояснення однакового змісту, куди від руки внесено лише анкетні дані свідків та їх підписи.

Типові форми документів, які використовуються під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, теж визначені Інструкцією, і перелік таких типових документів є вичерпним.

До зазначеної Інструкції затверджено 19 додатків зразків документів. Такого документу, як типовий бланк допиту або відібрання пояснень у свідка, в цьому переліку немає.

Отже, виготовлення і використання працівниками УПП у місті Рівному ДПП заздалегідь роздрукованих пояснень свідків не можуть бути доказами у дані справі.

Відтак, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, є неналежними та недопустимими доказами у справі.

Враховуючи вищевикладене, доказів, які свідчили б про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння не встановлено.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 130, 283, 284, 285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін