Справа № 309/2707/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю захисника адвоката ОСОБА_1, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_1 на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08.11.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Хуст вул. Чайковського, 57, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 059329 від 16.08.2017 та постанови судді від 08.11.2017 вбачається, що ОСОБА_2 26.08.2017, о 21 год.10 хв. по вул. Зеленій в м. Хусті, керуючи автомобілем марки «ИЖ-2125», реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_1 просить постанову суду від 08.11.2017 скасувати, матеріали повернути начальнику Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення. Уважає, що суд першої інстанції не врахував наявність постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 13.09.2017, якою було повернуто протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 для належного оформлення начальнику Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області. При цьому, вказує на відсутність чіткого формулювання суті вчиненого правопорушення та повного прізвища, імені та по-батькові особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, даних про притягнення останнього до адміністративної відповідальності впродовж року ( за наявності), що є порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015, №1376. В матеріалах справи відсутні письмові пояснень свідків, які засвідчити вчинення правопорушення, а наявність лише протоколу про адміністративне правопорушення не може являтись доказом винуватості особи, оскільки являється лише процесуальним документом. Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про спрощений підхід до розгляду справи, що є неприпустимим відповідно

-2-

до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Заслухавши пояснення захисника адвоката ОСОБА_1 та особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає за таких підстав.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновки викладені у постанові суду, про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису,

-3-

у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_2 26.08.2017, о 21 год. 10 хв., по вул. Зеленій в м. Хусті, керуючи автомобілем марки «ИЖ-2125», реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 059329 від 16.08.2017, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту та форми, оскільки містить інформацію, з якої зрозуміло суть вчиненого правопорушення, всі необхідні відомості про особу правопорушника, посаду, прізвище, ім'я та по-батькові особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, відомості про свідків вчиненого правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, письмові пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, де останній пояснив, що випив пиво, після чого їхав в аптеку, в лікарню не їде. Із зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є доказом у справі, ОСОБА_2 ознайомився, про наявність зауважень до нього не вказував.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі, а є лише процесуальним документом із зафіксованим діянням, оскільки такі доводи повністю суперечать змісту ст. 251 КУпАП.

Крім того, під час розгляду справи, апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський СРПП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області сержант поліції ОСОБА_5 був упереджений при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації такого.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо відсутності долучених до матеріалів справи пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як підстави для направлення матеріалів справи на додаткове оформлення.

Так, згідно Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015, №1376 у графі «до протоколу додається» повинні міститись пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти

-4-

посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення). Тобто, відсутність письмових пояснень свідків не свідчить про те, що такі складались, однак умисно були не долучені до матеріалів справи.

Апеляційний суд встановив, що пояснення свідків не складались на окремих аркушах при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, а тому не були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

За таких підстав, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_1 щодо відсутності доказів про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП.

Також, не може бути підставою для визнання недопустимим доказом протоколу про адміністративне правопорушення через неповно зазначені ім'я та по-батькові працівника поліції, оскільки застосовано скорочення, яке зрозуміле для встановлення повної інформації про особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому факт вчинення правопорушення доведений, оскільки свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підтвердили суть вчиненого правопорушення, про що свідчать їх підписи у відповідних графах протоколу, тобто підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження в установленому порядку огляду на стан спяніння.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Лазаря І.Г. обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та скоєнні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення передбачені нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних належних та допустимих доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08.11.2017 щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: