АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» листопада 2017 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Струбіцька О.М. за участю, захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 липня 2017 року провадження по адміністративній справі №725/2346/17, відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На вказану постанову, захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову районного суду та прийняти нову, якою ОСОБА_4 визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, районним судом при розгляді даної справи було не повно, не всебічно та не об'єктивно досліджено всі обставини справи в їх сукупності, безпідставно надано перевагу одним доказам перед іншими, не правильно здійснення тлумачення закону, і як наслідок не правомірно закрито провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_4, суд першої інстанції приймаючи оскаржувану постанову, і роблячи висновки про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення виходив практично із надуманих висновків захисника ОСОБА_4, вважає, що водій ОСОБА_4 порушила вимоги п.2.3, 10.1, 14.6 (а) ПДР України, що стало необхідною і достатньою умовою настання ДТП, і за скоєне вона має нести адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП, а дії ОСОБА_3, як водія жодним чином не сприяли і не могли сприяти настанню ДТП, повністю виконавши всі вимоги ПДР України ОСОБА_3 був позбавлений можливості одноосібно впливати на перебіг події через грубі порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 2.3 (б), 10.1, 12.3, 14.6 (а) ПДР України, які стали необхідною і достатньою умовою настання ДТП, районний суд у зв'язку із хибною оцінкою наявних у справі доказів, неправильно встановив об'єктивні обставини по справі, що призвело до прийняття незаконної постанови.

На вказану апеляційну скаргу захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 подав заперечення в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову районного суду без змін.

Заслухавши апелянта ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які просили апеляційну скаргу задовольнити в повному об'ємі, ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5, які просили відмовити у задоволенні апеляції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови районного суду, розглядаючи це провадження суд не встановив належним чином фактичні обставини даного адміністративного провадження, розглянув справу поверхнево, без надання оцінки доказам, без дотримання вимог ст. 252 КУпАП щодо всебічного, повного, і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 238919 від 25.05.2017 року ОСОБА_4 ставиться у вину порушення п.13, 14.6 (а) ПДР України.

Апеляційний суд погоджується із наявністю складу зазначених порушень в діях ОСОБА_4, вважає, що висновки районного суду є безпідставними без належної правової оцінки доказів адміністративного провадження, районним судом допущено власне трактування норм права, яке не відповідає їх граматичному та правовому змісту.

У відповідності до вимог п.13.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, до п.14.6. обгін заборонено: а) на перехресті, п.1.10 ПДР України визначено терміни, що наведено у правилах та їх значення: безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру; безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху, безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Чинним законодавством наведено поняття термінів для застосування у ПДР України, районний суд не уповноважений при їх застосуванні змінювати їх зміст по суті.

Власне трактування районного суду про відсутність перехрестя і через це висновок про відсутність обгону у діях ОСОБА_4 не відповідає фактичним обставинам справи, так як із пояснень всіх учасників даного адміністративного провадження встановлено, що водії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 рухалися автомобілями по вул.Миру в м.Чернівці, а водій ОСОБА_3 при цьому здійснив маневр повороту ліворуч на вул. Будівельників, що також підтверджується записом відеореєстратора, схемою ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення, які були досліджені районним та апеляційним судом.

Власне трактування районного суду вулиці Будівельників як прилеглої території до вулиці Миру не відповідає визначенню, яке міститься у п.1.10 ПДР «прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики або виїзду з них.

Районний суд з надуманих мотивів визнав вулицю Будівельників прилеглою територією.

У районного суду не було правових підстав для наведеного трактування, крім того у своєму рішенні районний суд не обґрунтував таку позицію, не спростував дані протоколу про адміністративне правопорушення, показань усіх учасників провадження з цього приводу, жоден з яких не вказав що вулиця Будівельників не призначена для наскрізного проїзду, немає таких даних у матеріалах адміністративного провадження.

Крім того, районним судом не надано правової оцінки діям ОСОБА_4І щодо дотримання нею п.13.1, п.14.6 (а) ПДР України, а зроблено суперечливі висновки без відповідної мотивації, фактично відкинуто аргументи надані самою ОСОБА_4 та ОСОБА_3, при встановленні фактичних обставин справи щодо наявності перехрестя.

Районний суд формально послався на власне трактування про відсутність перехрестя, і прийшов до поспішного і невірного висновку про відсутність порушень ПДР України в діях ОСОБА_4

Ст.124 КУпАП є бланкетною за своїм змістом, містить посилання на ПДР України, тому суд зобов'язаний встановити чи мало місце порушення цих правил учасниками ДТП, навести мотивацію прийнятого рішення.

Апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, так як нею порушено п.13.1, п.14.6 (а) ПДР, 25 травня 2017 року о 17 год. при керуванні автомобілем НОМЕР_1 у м. Чернівці по вул. Миру 19, на перехресті вулиць Миру та Будівельників, при здійсненні обгону, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Досліджені районним судом докази, а саме дані відеореєстратора, схема ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення підтверджують правомірність оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 238919 від 25.05.2017 року щодо ОСОБА_4

Апеляційний суд вважає, що доводи апелянта є обґрунтованими, та підлягають до задоволення.

Заперечення ОСОБА_4 та її захисту вважає лінією захисту, доводи щодо наявності вини в діях ОСОБА_3 є предметом дослідження адміністративного провадження щодо нього № 33/794/464/17 від 04.08.2017 року по якому прийнято відповідне процесуальне рішення апеляційним судом від 28 листопада 2017 року.

Апеляційний суд вважає, що у матеріалах адміністративного провадження достатнього доказів для встановлення фактичних обставин справи та кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП, та доведеності її вини.

Висновки проведеної по даному адміністративному провадженні судово-автотехнічної експертизи № 662-А від 24.10.2017 року за ініціативою апелянта, апеляційний суд не бере до уваги, як таку що проведена на підставі вихідних даних, які вказані сторонами на власний розсуд, не є об'єктивними даними, а припущенням сторін, не підтвердженні фіксуванням фактичних даних при первинному оформленні дорожньо-транспортної пригоди органом поліції, крім того допитаний у судовому засіданні апеляційного суду експерт Князь В.І. вказав, що без вихідних даних наданих сторонами, на підставі матеріалів адміністративного провадження №33794/430/17, неможливо надати відповіді на поставлені перед ним запитання.

Доводи апелянта щодо доведеності вини ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається із матеріалів провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 238919 від 25.05.2017 року ОСОБА_4 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, - 25.05.2017 року, а тому на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

У зв'язку з наведеним, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_4 закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, - задовольнити частково, постанову Першотравневого районного суд м. Чернівці від 03.07.2017 року, - скасувати.

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне провадження закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області О.М. Струбіцька

Згідно з оригіналом:

суддя О.М. Струбіцька

28.11.2017

(дата засвідчення копії)