Провадження № 3/520/5350/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чаплицький В.В., при секретарі Шугалевич І.В., за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого заступником начальника відділу контролю та моніторингу за станом території Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради, до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення не притягувався, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, кім. 21, за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника начальника відділу контролю та моніторингу за станом території району Київської районної адміністрації Одеської міської ради, несвоєчасно, без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічну декларацію за 2016 рік особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, так як ОСОБА_2 згідно ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» присвоєно 11 ранг (категорія 6) та ст. 3 ч. 1 п. 1 п. п. «в» Закону України «Про запобігання корупції» є посадова особа місцевого самоврядування.

Прокурор в судовому засіданні вказала, що вина ОСОБА_2 доведена, повністю підтверджується наявними матеріалами справи, поважних причин несвоєчасної подачі декларації встановлено не було, на підставі чого просила визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину визнав, повідомивши, що в подальшому буде більш обачніший та подаватиме електронну декларацію вчасно.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3, щорічна декларація субєкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком та така декларація охоплює звітній рік, період з 01 січня до 31 грудня включно. У відповідності до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», державні службовці зобовязані щорічно, до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Верховною Радою України 23.03.2017 року прийнято Закон № 1975-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб». Закон набрав чинності 30.03.2017 року. Відповідно до даного закону, строк подання щорічної декларації для осіб, які, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», подають таку декларацію вперше, продовжено до 01.05.2017 року.

ОСОБА_2 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік несвоєчасно, а саме: 19.05.2017 року, чим було порушено вимоги чинного законодавства.

Відповідно до розпорядження № 479К від 26.04.2017 року ОСОБА_2 було призначено на посаду заступника начальника відділу контролю та моніторингу за станом території району Київської районної адміністрації Одеської міської ради, тобто у відповідності до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» останній є посадовою особою місцевого самоврядування, на якого поширюється дія цього Закону.

20.03.2006 року ОСОБА_2 попереджений про встановлені ЗУ «Про запобігання корупції» обмеження під час прийняття на службу в органи місцевого самоврядування та її проходження.

На виконання зазначених вимог законодавства, ОСОБА_2 був зобовязаний подати електронну декларацію у строк до 01.05.2017 року. Маючи власний, зареєстрований у відповідному порядку електронний ключ із цифровим підписом, будучи достовірно обізнаним із порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 не використав в термін наданий з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року для подання декларації та відповідно не подав декларацію, чим допустив порушення ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Згідно наданих письмових пояснень, ОСОБА_2 пояснив, що електронний ключ він отримав, на лікарняному не знаходився та поважних причин в період з 01.01.2017 року по 31.04.2017 року для того, щоб не подати електронну декларацію у нього не було.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника начальника відділу контролю та моніторингу за станом території району київської районної адміністрації Одеської міської ради, будучи завчасно 20.03.2016 року попередженим про встановлені Законом України «Про запобігання корупції» обмеження, про що свідчить підпис ОСОБА_2, вчинив дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в повній мірі підтверджується: розпорядженням про призначення на посаду ОСОБА_2 № 479К від 26.04.2017 року; листами Національного агентства з питань запобігання корупції №93-05/4886/17 від 23.05.2017 року, №95-17/173/5/17 від 30.05.2017 року; витягом з офіційного сайту «https://public.nazk.gov.ua/declaration/44baldc2-96d4-49cd-96cc-ff7aa166af3e» щодо подання ОСОБА_2 19.05.2017 року декларації за 2016 рік та іншими зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення в сукупності, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Беручи до уваги обставини скоєння правопорушення, особу винного, обставини які пом'якшують та обтяжують відповідальність, враховуючи, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією визнав, вважаю, що призначення найменшого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, буде справедливим та достатнім для покарання порушника за скоєне правопорушення, та для попередження скоєння ним правопорушень у майбутньому.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 172-6, 279, 280, 283, 284 КпАП України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чаплицький В. В.