Справа №461/6072/17
Провадження №3/461/2518/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року суддя Галицького районного суду міста Львова Зубачик Н.Б., за участю представника правопорушника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної служби МВС України у м.Львові про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, 30.08.2017 року приблизно о 01 год. 00 хв. керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак ВC8015АА, у м.Львові на вул. Зеленій, 11 з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, звужені зіниці очей, поведінка, що не відповідала такій обстановці). ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі в присутності двох свідків. Таким чином ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні представник правопорушника вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_2 не визнав. Подав клопотання про направлення справи за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області за місцем проживання правопорушника.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання представника правопорушника про направлення справи за підсудністю за місцем проживання ОСОБА_2, оскільки останнім не надано суду належних та допустимих доказів щодо місця проживання правопорушника.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №004205, поясненнями свідків.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 суд враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, майновий та сімейний стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУПАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України 320,00 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.