Справа № 452/2412/17 Головуючий у 1 інстанції: Сенечин В.М.
Провадження № 33/783/1403/17 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року суддя cудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 11 вересня 2017 року о 2 год. 25 хв. в м. Самборі на вул. Степана Бандери Львівської області, керував автомобілем марки «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. Натомість, працівники поліції доставили його до медичного закладу для проведення такого огляду, що суперечить Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, згідно з якою доставка до медичного закладу для проведення огляду можливе лише у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду на місці зупинки. Зазначає, що при медичному огляді не були присутні свідки. У матеріалах справи відсутні дані про те, яким спеціальним технічним засобом проводився медичний огляд. У висновку медичного огляду відсутні покликання на акт медичного огляду, на підставі якого він складений.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що захисник ОСОБА_3 у день розгляду апеляційної скарги, 29.11.2017 року, подав додаткові пояснення до апеляційної скарги, вважаю, що йому та скаржнику ОСОБА_2 було відомо про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення заявлено не було, а тому розгляд апеляційної скарги слід проводити у їхній відсутності.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №035786 від 11.09.2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду на стан спяніння від 11.09.2017 року, згідно з яким у крові ОСОБА_2 виявлено 0,6 проміле алкоголю.

Твердження ОСОБА_2 про те, що працівники поліції доставили його до медичного закладу всупереч вищевказаної Інструкції, вважаю необґрунтованим, оскільки це не підтверджується будь-якими доказами. Крім того, зазначена обставина не впливає на результат огляду ОСОБА_2 у медичному закладі, згідно з яким у його крові було виявлено 0,6 проміле алкоголю. Огляд у медичному закладі був проведений згідно з вимогами закону.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги та додаткових пояснень захисника не спростовують правильність висновків суду.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_4