АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/1111/17 Номер провадження 33/786/946/17Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1

при секретарі: Григоровій М.В.

за участі:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Хорошки Лубенського району Полтавської області, українка, громадянка України, пенсіонерка, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164-16 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнана винуватою в тому, що в період часу з 27.06.2017 року по 19.07.2017 року за місцем свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, займалась видом господарської діяльності, щодо якої є спеціальна заборона, встановлена законом, а саме: виготовляла в себе вдома самогон та здійснювала його продаж ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 5,00 грн. за 0,1 л. самогону, тобто, вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.164-16 КУпАП, оскільки протягом року вже була піддана адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

На вказану постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду, у звязку з тим, що діяльність по виготовленню і продажу самогону не виконувалась на професійних засадах, що виключає в її діях ознаки господарської діяльності та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164-16 КУпАП.

Водночас, заперечує систематичний характер своїх дій, оскільки до адміністративної відповідальності за виготовлення та продаж самогону притягується протягом року лише другий раз.

Окрім того, провину у вчиненому визнає в повному обсязі, щиро розкаюється та вказує, що самогон виготовляла в останній раз про що свідчить вилучення залишків самогонного апарату.

Також судом не враховано, що остання є одинокою, людиною похилого віку, має невелику пенсію, не має власного житла та проживає в чужому будинку, тому позбавлена можливості сплатити призначений штраф.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164-16 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 20.07.2016 року та матеріалами доданими до нього.

Висновок судді ґрунтується на обєктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ч.2 ст.164-16 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення дій стосовно зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, якщо вони були повязані з отриманням доходу великих розмірах або вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 дійсно, займалась забороненим видом господарської діяльності, щодо якої є спеціальна заборона, встановлена законом, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_3, останній прибув за місцем проживання ОСОБА_2 з метою придбання алкогольного напою (самогону). Зустрівшись, купив у неї горілку (самогон) в обємі 0,5 л. та поїхав додому. Після вживання вказаного напою його стан здоровя погіршився, а тому був змушений викликати працівників поліції, яким зазначив, що вказана особа займається торгівлею отруйного самогону

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які також підтвердили факт придбання горілки (самогону) у ОСОБА_2, яка збувала їм напій в розрахунку 05.00 грн. за 0,1 л.

Причетність до вказаного адміністративного правопорушення підтвердила і сама ОСОБА_2, яка значила, що дійсно займалася продажем самогону, але після складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164-16 КУпАП припинила незаконну діяльність. Згодом, в період часу з листопада 2016 року вказану діяльність поновила та почала здійснювати виготовлення та подальшу торгівлю.

Відповідно до протоколів досліджень проб харчових продуктів № 99, №100, №101, №102 та №103 від 24.07.2017 року вилучені речові докази, а саме невідома рідина, являється спиртовмістимою безбарвною прозорою рідиною, що на смак та запах є характерною для самогону.

Підстави, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є достатніми та належними, та є такими, що повністю відповідають обставинам справи та доводять причетність ОСОБА_2 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164-16 КУпАП.

З огляду на вказане, посилання ОСОБА_2 на відсутність в її діях ознак господарської діяльності є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки остання займалася виготовленням самогону з метою збуту, від продажу якого, регулярно отримувала грошові кошти, тобто, займалась прямою господарською діяльністю.

Водночас, апелянт ставить під сумнів систематичність характеру своїх дій, однак, ОСОБА_2 30.09.2016 року вже притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП.

29.08.2017 року, ОСОБА_2, повторно, протягом року піддано адміністративному стягненню за таке саме діяння, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Окрім того, суд апеляційної інстанції в повній мірі враховує факт визнання ОСОБА_2 провини у вчиненому правопорушенні на момент складення протоколу та під час розгляду справи в суді, що ставить під сумнів вказівку апелянта на наявність підстав для скасування постанови районного суду.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164-16 КУпАП, належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай