П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1,не працюючого

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1був складений протокол про адміністративне правопорушення від 18.05.2017 р.серія БР № 072182 ,в якому поліцейським роти № 3 батальйону 2 УПП в м.Запоріжжі ДПП ОСОБА_2зазначено,що 18.05.2017 року о 09 годині 39 хвилин ОСОБА_1керував автомобілем ВАЗ 21063 р.н.Ж3527ЗП по вул.Миколи Краснова 10 в м.Запоріжжі, як особа з явними ознаками алкогольного сп*яніння(запах алкоголю з порожнини рота,порушення координації рухів,порушення мови,виражене тремтіння пальців рук,різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя,поведінка,що не відповідає обстановці)від проходження медичного огляду на стан сп*яніння з використанням технічного засобу «Дrager Аlkotest 6810» на місці зупинки та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

На розгляд справи в суді ОСОБА_1не з*явився.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи наявні відомості про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи,реалізував право подавати клопотання,що підтверджує його обізнаність про розгляд судом адміністративної справи відносно нього,на підстави цих об'єктивних даних суд прийшов до висновку про можливість розгляду адміністративної справи у відсутність ОСОБА_1

В письмових поясненнях ОСОБА_1свою винуватість в порушенні правил дорожнього руху не визнав та зазначив, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають фактичним обставинам справи,долучені до протоколу пояснення свідків мають формальний характер та не доводять його винуватості,інші докази відсутні,що, на його думку,є підставою для закриття провадження у справі.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих ОСОБА_1письмових пояснень та оцінивши інші надані докази у сукупності,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1М.у скоєнні адміністративного правопорушення ,передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, свого підтвердження достатніми достовірними доказами не знайшла, з огляду на наступне.

Стаття 130 ч.1 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п.2.5»а» Правил дорожнього руху України(далі ПДР),водій зобов*язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп*яніння ,впливу наркотичних або токсичних речовин.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров*я № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду,огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є:запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів;порушення мови;виражене тремтіння пальців рук;різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів,дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до зазначеної Інструкції(п.3)поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У разі проведення огляду у закладі охорони здоров*я,який проводиться на підставі відповідного направлення(п.8 Інструкції),з моменту виявлення підстав для проведення огляду і до доставки до закладу охорони здоровя повинно пройти не більше двох годин, зі спливом цього часу в особи виникає підстава для непроходження огляду в закладі охорони здоровя, у зв*язку з тим, що такий огляд не буде законним.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 18.05.2017 р.,складеному відносно ОСОБА_1вбачається,що 18.05.2017 р.приблизно о 09.39 год.по вул.Миколи Краснова 10 в м.Запоріжжі працівником поліції був зупинений автомобіль ВАЗ 21063 р.н.Ж3527ЗП під керуванням водія ОСОБА_1,причина зупинки якого з матеріалів справи не встановлена.

За змістом пояснень ОСОБА_1,зупинка автомобіля працівником поліції була проведена безпідставно,фактично задля перевірки документів,в процесі якої між ним та поліціянтом виник конфлікт,що мав наслідком звинувачення його у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп*яніння та пропозицію пройти тест на алкоголь на місці зупинки,на що він погодився,однак приладу у розпорядженні працівників поліції не виявилося,направлення до медичного закладу йому не видавалося.

Таким чином,зміст пояснень ОСОБА_1не узгоджується із викладенням подій щодо обставини його зупинки,складання протоколу та підстав для цього,зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.35 Закону України « Про національну поліцію» поліцейський має право зупинити транспортний засіб,якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Таке положення ПДР забезпечує можливість виконання працівниками поліції покладених на них обов*язків регулювання дорожнього руху , здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ Про Національну поліцію)

Згідно п.14.3 Наказу МВС України № 111 від 27.03.2009р.,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592» Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС»,зупинка транспортного засобу правопорушника для припинення порушень правил дорожнього руху під час руху патрульним автомобілем повинна здійснюватись з використанням спеціальних звукових та світлових пристроїв з дотриманням заходів безпеки.

Оскільки з справи про адміністративне правопорушення не вбачається порушень ПДР водієм ОСОБА_1під час дорожнього руху,законність такої зупинки є сумнівна.На користь таких висновків є той факт,що відносно ОСОБА_1після зупинки не був складений протокол про адміністративне правопорушення за вчинення інших дій,ніж передбачених ст.130 ч.1 КУпАП.

До справи про адміністративне правопорушення долучений DVD-R диск з написом БР072182,на якому за змістом протоколу має міститися запис з відеоархіву № АР-00232.

При дослідженні зазначеного диску під час розгляду справи встановлено,що на ньому містяться три відео файли з датою та часом створення 18.05.2017 р.о 20.30 год.та номерами ,,,які не придатні для перегляду з технічних причин.

Відтак,викладені обставини та підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення об*єктивно не підтверджені,а зміст пояснень ОСОБА_1не спростований.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_3,ОСОБА_4,виконані на друкованому бланку та заповнені працівником поліції,за змістом яких 18.05.2017 р.о 10.30 год.в їх присутності ОСОБА_1М.з явними ознаками алкогольного сп*яніння відмовився від проходження огляду на стан сп*яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного приладу та у закладі охорони здоров*я.

Зазначені особи вказані у протоколі про адміністративне правопорушення як свідки із зазначенням відомостей про їх місце проживання та особистими підписами.

Водночас,за викликом до суду свідки не з*явились,а їх присутність на місці зупинки ОСОБА_1заперечується.

Зміст пояснень свідків щодо часу вчинення правопорушення протирічить змісту самого протоколу,в якому зазначено,що подія відбувалася 18.05.2017 р.о 09.39 год.,однак за змістом пояснень свідків,час події зазначений о 10.30 год.

Враховуючи,що долучені до справи письмові пояснення свідків не містять взагалі іншого тексту,ніж друкований бланк,заповнений працівником поліції,є підстави вважати їх такими,що ретельно скореговані та викликають сумніви у їх достовірності,з цих міркувань суддя не приймає їх до уваги при винесені постанови.

Акт огляду на стан алкогольного сп*яніння з використанням спеціальних технічних засобів,за змістом якого ОСОБА_1відмовився від проходження огляду на місці з використанням приладу «Драгер Алкотест»,не є доказом вчинення ОСОБА_1правопорушення по ст.130 ч.1 КУпАП,його зміст об*єктивно іншими доказами не підтверджений,а зміст пояснень ОСОБА_1цим актом не спростований.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявне направлення від 18.05.2017 р.на ім*я ОСОБА_1на проходження огляду з метою виявлення стану сп*яніння,проте воно не містить підпису ОСОБА_1про його отримання,що узгоджується із змістом пояснень ОСОБА_5про те,що таке направлення йому не видавалося та вказує на штучне створення доказів винуватості вже після прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»ОСОБА_3 проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не збігаються та не підтверджені доказами, які містяться у матеріалах справи.

Встановивши порушення вимог КУпАП, відсутність доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, виходячи з загальних засад правосуддя, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за тієї умови, що суддя не має компетенції самостійно збирати докази, суддя дійшов висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.130 ч.1,247 ч.1 п.1 КпАП України,суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення-закрити.

Постанова може бути оскаржена або опротестована прокурором до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів після її винесення шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя Ю.А.Галущенко