Дата документу 07.12.2017
Справа № 320/8988/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року м. Мелітополь
Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Редько О. В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, за ст.172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу № 43 від 10.11.2017 року старший лейтенант ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді командира спеціального патрульного взводу З патрульної роти 2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 , 09.10.2017 на території 2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, діючи умисно, порушуючи ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України виразив службовим особам військової частини НОМЕР_1 відмову від виконання законних вимог командира - наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2017 №742 «Про організацію і проведення навчального збору з підготовки поповнення», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч . 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення
В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав обставини які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, просить суд мінімальне покарання.
Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи тривалий розгляд справи, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та пояснень сторін, свідків, та інших, досліджених в судовому засіданні доказів.
Згідно вимог статті 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно - правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно вимог статті 27 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Згідно вимог статті 45 Дисциплінарного статуту ЗС України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Згідно вимог статті 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
05 березня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців, надання командирам додаткових прав та покладання обов`язків у особливий період» від 05.02.2015 року № 158.
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України від 17.03.2014 №303 «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» і триває по цей час.
Згідно з вимогами ч. ч. 3, 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Пунктом 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацією, а відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 затвердженого Законом України від 15.01.2015 № 113-VIII, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошена часткова мобілізація.
Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність військовослужбовців за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані.
Скоєння даних правопорушень підтверджується протоколам про адміністративні правопорушення № 43 від 10.11.2017 року, матеріалами службового розслідування, поясненнями правопорушника, а також іншими матеріалами справи.
Дії правопорушника слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, як відмова від виконання законних вимог командира (начальника).
Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, та інші обставини по справі, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, встановленого санкцією ч. 1 ст. 172-20 КУпАП .
Керуючись ст. 33, 36, 172-20, 172-11, 185, 221, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 грн. отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-ти денний строк, із моменту повідомлення о винесенні вказаної постанови, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за визначення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу
Постанова може бути оскаржена в апеляційному суді Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня проголошення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Термін пред`явлення постанови до виконання три місяця.

Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду О. В. Редько