Справа № 366/2015/17
Провадження №3/366/1276/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Іванківського ВП Вишгородського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР номер 042197 від 28.06.2017 року: 28.06.2017 року о 20 годині 45 хвилин на автодорозі Київ-Овруч 82 км. + 800 м. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «CITROEN JUMPER», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання 17.07.2017 року ОСОБА_1 зявився, та пояснив, що 28.06.2017 року о 20 годині 45 хвилин він рухався на автомобілі марки «CITROEN JUMPER», державний номерний знак НОМЕР_1 в бік смт.Іванків, в цей час його зупинили працівники поліції, які їхали позаду нього. Коли вони підійшли до нього, то він запитав про причину його зупинки, на що працівники поліції почали поводити себе зухвало та одразу звинуватили його в тому, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. Після цього, він вийшов з автомобіля, між ними почалась розмова, яка переросла в конфлікт та в подальшому відносно нього працівники застосували сльозоточивий газ, внаслідок застосування якого він впав на землю. Що було далі не памятає, памятає лише те, що після приїхали ОСОБА_2 та ОСОБА_3, остання сіла за кермо його автомобіля та відвезли його до Іванківської ЦРЛ. При цьому, повідомив, що проходити медичний огляд на стан алкогольного спяніння йому ніхто не пропонував, і відповідно він не відмовлявся від його проходження.

Свідок ОСОБА_2 17.07.2017 року в судовому засіданні повідомила, що 28.06.2017 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин до неї зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що його зупинили працівники поліції, між ними виник конфлікт та попросив щоб вона, разом з ОСОБА_3 підїхали до нього. Після цього, вона, ОСОБА_2 зателефонувала ОСОБА_3 і вони разом на таксі поїхали до ОСОБА_1 Коли вони до підїхали до його автомобіля, який стояв на узбіччі, то побачили працівників поліції та ОСОБА_1 який лежав на землі без свідомості, внаслідок того, що відносно нього було застосовано спеціальний засіб сльозоточивий газ. Поліцейські поводили себе зухвало та оформлювали в цей час протокол про адміністративне правопорушення. Після того, як ОСОБА_1 прийшов до тями, його автомобіль поліцейські передали ОСОБА_3 яка сіла за кермо автомобіля та вони повезли ОСОБА_1 до Іванківської ЦРЛ. Крім того, свідок пояснила, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного спяніння, від нього не було ніякого запаху алкоголю.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні 17.07.2017 року дала аналогічні пояснення ОСОБА_2, при цьому пояснила, що їй, а не як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 був переданий автомобіль ОСОБА_1, за кермом якого вона поїхала з місця складання протоколу про адміністративне правопорушення разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Також, свідок зазначила, що жодного запаху алкоголю від ОСОБА_1 не було, його стан був схожим на стан алкогольного спяніння через те, що відносно нього застосовували поліцейські газ.

Поліцейський Іванківського ВП Вишгородського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5, який склав протокол про адміністративне правопорушення та поняті ОСОБА_6М, та ОСОБА_7 в судові засіданні 10.07.2017 року та 17.07.2017 року не зявились, про день, час та місце судових засідань повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, особа, що склала адміністративний протокол зобов'язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях правопорушника складу правопорушення. Поліцейським, який склав даний протокол про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів, які б підтверджували факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши всі наявні докази вважає, що вони не містять доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того допитати в судовому засіданні свідків, які були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, для встановлення дійсних обставин справи не вдалось, через їх неявку. Таким чином, доказів в спростування доводів правопорушника щодо того, що він не перебував в стані алкогольного спяніння до суду не надійшло.

Як вбачається з пояснень, наданих ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження та не відповідають фактичним обставин справи, так як відповідно до них ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного спяніння, а це свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною третьою ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 245, 247, 251, 283-286 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Івановичаза ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя