П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20.400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривен), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Відповідно до постанови суду, 06.02.2017, о 23 год. 00 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, на вул. Дніпровська Набережна, 17, в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проведений у лікаря-нарколога Київської міської наркологічної лікарні "Соціотерапія", згідно висновку якого встановлено, що ОСОБА_1 06.02.2017, о 23 год. 30 хв., перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Оскільки ОСОБА_1 протягом року повторно вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 04.04.2017, а провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах - адвоката ОСОБА_2 про незаконність рішення суду першої інстанції з апеляційною вимогою про його скасування та закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, вивчивши матеріали провадження та додатково надіслані на адресу суду апеляційної інстанції дані, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння всупереч вимогам п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, згідно з поясненнями ОСОБА_1, він свою вину не визнав, проте не заперечував обставини того, що 06.02.2017, в 23 год. 00 хв., він перебував на вул. Дніпровська набережна в м. Києві, але не за кермом автомобіля "Мітсубісі Паджеро", д.н.з. НОМЕР_2, а йшов пішки, при цьому, перебуваючи в гарному настрої, наспівував пісні, що, на його думку, не сподобалось працівникам поліції, які розцінили його дії як порушення громадського порядку, і як наслідок, склали протокол про адміністративне правопорушення. Його автомобіль був припаркований неподалік біля його будинку.

Зазначає і про те, що посвідчення водія у нього не вилучали та тимчасовий талон не вручали.

Досліджений диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських судом апеляційної інстанції, в повній мірі відтворює хронологію подій за участі водія ОСОБА_1, який перебував саме за кермом автомобіля "Мітсубісі Паджеро", д.н.з. НОМЕР_2, а не йшов пішки, крім того, спочатку відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як за допомогою спеціального приладу - газоаналізатора, так і в медичному закладі охорони здоров'я, але через деякий час все ж таки погодився на проходження огляду в присутності свідків-понятих, про що свідчить і власноручно учинений ОСОБА_1 підпис у висновках щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.02.2017.

Отже, не можуть бути прийняті до уваги доводи сторони захисту про порушення процедури огляду ОСОБА_1, оскільки по справі об'єктивно встановлено, що працівниками поліції були дотримані вимоги, викладені в ст. 266 КУпАП, що випливає і з відеозапису, який був переглянутий в суді апеляційної інстанції, та документів, отриманих із Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія".

Дії працівників поліції ні ОСОБА_1, ні в його інтересах захисником ОСОБА_2 - не оскаржені.

Крім того, доводи сторони захисту про невідповідність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1, оскільки працівники поліції, не виконали приписів ст. 265-1 КУпАП, - на увагу не заслуговують, бо посвідчення водія дійсно у ОСОБА_1 не вилучалося, оскільки воно у нього було відсутнє.

Пункт 1.5 Загальних положень Правил дорожнього руху України передбачає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

А тому, за наявності видимих ознак незвичності в поведінці ОСОБА_1, задля запобігання можливої небезпеки для руху працівниками патрульної поліції на виконання вимог закону і було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння (впливу наркотичних чи токсичних речовин), а не за порушення останнім громадського порядку, як вказує ОСОБА_1, при тому, що за вказаними діями, як-то порушення громадського порядку, - протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 не складався.

Дослідивши всі докази по справі, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за яким складено протокол про адміністративне правопорушення, у зв?язку з чим наступає відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є особою, який протягом року повторно вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.06.2016, яка набрала чинності.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За викладеним, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1.200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20.400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривен), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька