АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/645/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/789/306/17 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Тиха І.М.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КУпАП за апеляцією особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.08.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір в дохід держави в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.08.2017 року скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Зазначає про порушення судом вимог ст.268 КУпАП, який розглянув справу у його відсутності, за наявності в матеріалах клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з перебуванням його на стаціонарному лікуванні, чим порушив його право бути присутнім у судовому засіданні, давати пояснення та інші.

При прийнятті рішення про притягнення його до адмінвідповідальності суд безпіставно взяв до уваги письмові показання свідків, які не були присутні під час складення адмінматеріалів, не викливши їх в судове засідання для дачі пояснень, єдиним доказом його вини є складений працівником патрульної поліції протокол про вчинення ним адмінправорушення, який не підтверджений жодними іншими допустимими доказами.

Отже, факт керування ним транспорним засобом, а також відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки автомобіля та у закладі охорони здоровя не доведено, а тому адмінсправу стосовно нього слід закрити за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

В оскаржуваній постанові визнано доведеним те, що ОСОБА_1 14 травня 2017 року о 01 год. 03 хв. керував автомобілем марки "Fiat Fiorino", реєстраційний номер НОМЕР_1, на a/д М-19 Доманове-Ковель-Чернівці-Телебче км 312, з явними ознаками алкогольного сп"яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка хода, почервоніння очей, шкіри обличчя. На вимогу працівника поліції від проходження медичного огляду за допомогою технічного приладу на місці зупинки відмовився, пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння в Збаразькій ЦРКЛ ОСОБА_1 відмовився також в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Доказами, на підставі яких суддя першої інстанції прийшов до такого висновку стали:

-протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №543324 від 14.05.2017 року;

-письмові пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.05.2017 р., які підтвердили факт керування водієм ОСОБА_1 автомобілем 14 травня 2017 року о 01 год. 03 хв. на a/д М-19 Доманове-Ковель-Чернівці-Телебче км 312 з явними ознаками алкогольного спяніння та відмови ним від проходження огляду на алкогольне спяніння на місці та медустанові;

-протокол огляду та затримання транспорту марки "Fiat Fiorino", реєстраційний номер НОМЕР_2 від 14.05.2017 року.

Суд дослідивши всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, дав їм належну правову оцінку та прийшов до правильного висновку про виннійсть ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем спростовуються вищенаведеними доказами, а його твердження щодо недопустимості доказів - письмових пояснень свідків не відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно з якими доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини справи, в тому числі, і письмові докази.

З приводу тверджень апелянта про розгляд справи в порушення вимог ст.268 КУпАП за його відсутності, в звязку з чим він не зміг скористатись наданими йому законом правами, слід зазначити, що протягом трьох місяців з вчинення адмінправорушнення суд вживав заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце вчиненого ним адмінправорушення, проте, жодного разу він не отримував судової повістки, а рекомендові листи повертались на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, однак неодноразово подавав письмові клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю залучення адвоката, у звязку з відмовою від залученого ним адвоката, у звязку з хворобою, до яких не надава підтверджуючих документів. На вказаних клопотаннях міститься відмітка з канцелярії суду про те, що вони подані ОСОБА_1 особисто, а тому апелянту було відомо про розгляд справи про притягненння його до адмінвідповідальності.

Судове засідання за поданою ОСОБА_1 апеляцією було призначено до слухання двічі - 22.09.2017 року та 09.10.2017 року, судом надсилались повістки за місцем проживання праворушника, вказаним ним у адмінпротоколі, клопотаннях та апеляційній скарзі, проте, як вбачається з рапорту працівника ДОП сектору ДОП віддлу ПП ТПВ ГУ НП в Тернопільській обалсті ОСОБА_5 від 05.10.2017 року, який доставляв судову повістку про виклик до суду апеляційної інстанції на 09.10.2017 року, ОСОБА_1 у квартирі по вул.Корольова,4/210 у м.Тернополі не проживає з 2016 році у звязку з її відчуженням, у ній живуть особи, які придбали це житло.

З огляду на вищенаведене, приходжу до переконання, що суд першої інстанції вірно розцінив дії ОСОБА_1 щодо неявки у судове засідання як такі, що спрямовані на затягування розгляду справи та уникнення накладення на нього адміністративного стягнення у встановлений ст.38 КУпАП строк.

Отже, постанову судді Тернопільського міськрайного суду за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 14 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.294 КУАП, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6