ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р.

Суддя Київського районного суду міста ОСОБА_1Невядомський

При секретарі Коломойцеві М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення, у відношенні: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює ФОП у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про ДТП, ОСОБА_2 07.06.2016 року о 11 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Шевченко в районі будинку № 144/1 в м.Харків, не вибрав безпечної швидкості руху в наслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків .

Таким чином,згідно протоколу про ДТП ОСОБА_2 порушив вимоги п.12.1, ПДР України, який передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В судове засідання представник ОСОБА_2 з»явився , просив закрити провадження у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання представник ОСОБА_3 з»явився, не заперечував , щодо закриття провадження у справі, у зв"язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, проте наголосив , що вважає винним у ДТП саме водія ОСОБА_2

Постановою від 03.03.2017 року клопотання ОСОБА_2 про призначення судово- авто технічної експертизи було задоволено.Як вбачається з висновку експертизи №4758 від 23.08.2017 року : 1-й варіант згідно пояснень водія автомобіля ВАЗ 211040 ОСОБА_3 В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21040 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху України та розділу 34 п. 1.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не визначалася односторонніми діями водія автомобіля ВАЗ-211040 ОСОБА_3, а цілком залежала від дій водія автомобіля ЗАЗ-Форза ОСОБА_2 по виконанню ним вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля ВАЗ- 211040 ОСОБА_3 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходилися б, з технічної точки зору, в причинному зв*язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ- 211040 ОСОБА_4 не відповідали вимогам розділу 34 п. 1.3 Правил дорожнього руху України. Однак дані невідповідності не знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з ДТП, з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку.В даній дорожній ситуації водій автомобіля ЗАЗ-Форза ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 13.1 Правил дорожнього руху України.В даному випадку технічна можливість запобігти зіткнення для водія автомобіля ЗАЗ-Форза ОСОБА_2 визначалась виконанням ним вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ЗАЗ- Форза ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

2- варіант згідно пояснень водія автомобіля ЗАЗ-ФорзаОСОБА_2

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-211040 ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля ВАЗ-211040 ОСОБА_3 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ- 211040 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України і знаходилися, з технічної точки зору, у причининному зв»язку з виникненням даної пригоди. Якщо перед виконанням маневру лівого повороту на автомобілі ВАЗ-211040 не був увімкнений сигнал лівого повороту , то в даній дорожньо- транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-211040 ОСОБА_3 також не відповідали вимогам п.п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України. Однак дані невідповідності вимогам п.п. 9.2 «б», 9.4 Правил дорожнього руху України не знаходились, з технічної точки зору в причинному зв»язку з ДТП, з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку.

Тобто , як вбачається з експертизи №4758 від 23.08.2017 року порушення вимоги п.п.12.1. ПДР України в діях водія транспортного засобу ЗАЗ Форза» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , не вбачається. В даній дорожній обстановці водій ЗАЗ Форза» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні на клопотання ОСОБА_2 були допитані свідки ОСОБА_7 ОСОБА_8,ОСОБА_9, та експерт ОСОБА_10

Експерт ОСОБА_10 пояснив, що висновок судової авто технічної експертизи № 10204 від 12.01.2017 року був сформований відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень,на підставі матеріалів справи та наданих додаткових вихідних даних в ХНДІСЕ на клопотання експерта.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що бачив як рухався ВАЗ по крайній лівій смузі зі швидкістю приблизно 5-10 км на годину та намагався повернути, проте інший автомобіль їхав 50-60 км на годину і сталося зіткнення автомобілів на подвійній суцільній.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що перебував в автомобілі «ЗАЗ Форза» під керуванням водія ОСОБА_2 в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, та вказав що ОСОБА_2 рухався у крайній лівій смузі, як раптом водій ВАЗ різко почав розворот наліво, у зв»язку з чим і сталось ДТП.

Свідок ОСОБА_9А в судовому засіданні пояснив, що їхав зі сторони метро Київська , хотів припаркуватись , бачив що машин не було, стояла одна машина ВАЗ на крайній лівій смузі , попереду з включеним поворотом, проте відволікся та самого ДТП не бачив, лише почув як зіткнулись машин.

Дослідивши матеріали справи,вислухавши пояснення сторін, з урахуванням експертизи,суд прийшов до висновку про закриття провадження у зв"язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності по справі виходячи з наступного.

Згідно протоколу про ДТП ОСОБА_2, порушив вимоги п.п.12.1. ПДР України. Відповідно до досліджених судом матеріалів та висновку автотехнічної експертизи , в діях ОСОБА_2, не вбачається порушення вимог п.п.12.1. ПДР України. Щодо наявності в діях ОСОБА_2порушень вимог п.п. 13.1.Правил дорожнього руху України, то у протоколі про ДТП дані порушення не вказані і ОСОБА_2, не інкриміновані.

Крім того відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Згідно п. 7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Так, днем вчинення адміністративного правопорушення є 07.06.2016 року, а остаточне судове засідання відбулось 04.12.2017 року. На час постановлення судового рішення сплинув тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП.

З дня вчинення правопорушення встановленого судом, пройшло більше трьох місяців. Це свідчить що, на час розгляду справи судом першої інстанції строки накладення адміністративного стягнення збігли.

Як вбачається з практики Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_11 проти України» (заява №21722/11) про те, що закріплення строків давності слугує задля забезпечення юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Проте у розумінні ст. 38 КУпАП, наявні обставини які виключають провадження у справі, що не перешкоджає учасникам дорожньо-транспортної пригоди доводити або спростовувати винуватість в дорожньо-транспортній пригоді в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 247, 287,КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_2 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України -закрити на підставі п. 7 ч.1. ст 247 КУпАП,

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.В. Невядомський