ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Садовський К.С., за участю представника Харківської митниці ДФС України ОСОБА_1, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу про порушення митних правил за ст. 472 МК України у відношенні громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої особою, уповноваженою на декларування Фірми «ІМЕКС СТО» ТОВ, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом від 25.07.2017р. про порушення митних правил №0728/80700/17, складеним головним державним інспектором митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС України ОСОБА_4, 17.07.2017р. представником митного брокера Фірми «ІМЕКС СТО» ТОВ ОСОБА_3 у митному режимі «імпорт» було подано електронну митну декларацію (ЕМД) типу ІМ40ДЕ №UA807170/2017/322051 на товари «Ходові рельси, шинопроводи та їх комплектуючі в асортименті» (всього 10 товарів загальною митною вартістю 146182,34 грн.), що надійшли на адресу ТОВ «Експомашсервіс» (м.Харків, вул.Короленка, 25).

Під час проведення митного контролю, в ході митного огляду була визначена процедура по контролю правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД та до спеціалізованого підрозділу митниці (відділу класифікації товарів) був надісланий запит №120 щодо перевірки правильності класифікації товарів. За результатами розгляду запиту було надано класифікаційне Рішення від 18.07.2017р. №КТ-UA -2017, за яким частині товару №2, заявленому як «Жорсткий підвіс арт. 0780009/01 АН-VEPS10-VTP FIXPOINT HANGER VEPS10-VTP - 20 шт.; (кріплення з недорогоцінних металів, є комплектуючими шинопроводу)» за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 було змінено код товару на код згідно УКТЗЕД НОМЕР_2 та встановлено опис товару - «Жорсткий підвіс арт. 0780009/01 АН-VEPS10-VTP FIXPOINT HANGER VEPS10-VTP, являє собою кріпильний виріб з пластмаси для стаціонарного встановлення несучого профіля». При цьому ставка ввізного мита змінилась з 10% на 6,5%, а зміна коду товару вплинула на заходи нетарифного регулювання (за визначеним кодом товар підлягає санітарно-епідеміологічному контролю).

Таким чином, як вважає особа, що склала протокол, декларант ОСОБА_3 не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей (склад матеріалу, з якого виготовлений товар) про товари, які підлягають обовязковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України, чим скоїла порушення митних правил, передбачене ст.472 МК України недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

Представник митниці у судовому засіданні просить притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності зо порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України.

Представник ОСОБА_3 вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тому провадження по справі просив закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, п.3 ч.1 ст.527 МКУ з урахуванням положень ст.ст. 268, 460 МКУ.

Дослідивши наявні докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що справа підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу порушення митних правил, передбачених ст.472 Митного кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.472 МК України складом порушення митних правил є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

У відповідності до ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контролем за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 266 Митного кодексу України передбачено, що декларант зобовязаний здійснювати декларування товарів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, а саме на вимогу митного органу предявити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Згідно ч. 1 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно УКТЗЕД здійснюють органи доходів і зборів.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо (ч.5 ст.69 МК України).

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у звязку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення (ч.6 ст.69 МК України).

Згідно ст.268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання не тягне за собою застосування санкцій. Водночас ст.460 МК України встановлено, що допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

При цьому суд зазначає, що згідно ставка мита на товар за кодом, який був задекларований ОСОБА_3, становила 10%, а на товар за кодом, визначеним митним органом склала 6,5%, тобто дії ОСОБА_3 в частині визначення коду товару не містять ознак щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Відповідно до ч.1 ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Таким чином, відповідальність за ст.472 МК України настає у випадку, коли особі відомі всі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Суд також не приймає в якості обгрунтування вини ОСОБА_3 посилання митниці на той факт, що вона перед поданням митної декларації не скористалася правом на здійснення фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, оскільки фізичний огляд товару є правом, а не обовязком декларанта нарівні з правом декларування, виходячи зі змісту товаросупровідних документів.

У відповідності до вимог п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, провадження по даній адміністративній справі підлягає закриттю за відсутності складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, в діях ОСОБА_3

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 69, 268, 460, 527 МК України, ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суд Харківської області.

Суддя К.С. Садовський