АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/2842/17Суддя 1 інстанції Биканов І. Р.
Номер провадження 33/774/134/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, 1976 року липня місяця 22 дня народження, громадянин України, не працює, який мешкає за адресою: вул. Трубецького, 23, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнаний винним та на нього накладено адміністративне стягнення за те, що він 08 червня 2017 року о 22.10 год. Керував автомобілем Volkswagen Transporter державний номерний знак 144 99 РВ по вул. Урожайній в Центрально Міському районі м. Кривого Рогу з явними ознаками наркотичного сп яніння (поведінка, яка не відповідає обстановці, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло) на вимогу працівника поліції у присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Крім того, 16 червня 2017 року о 22.25 год. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Volkswagen Transporter державний номерний знак 144 99 РВ по вулиці Купріна в Центрально Міському районі в м. Кривому Розі з явними ознаками наркотичного сп яніння (поведінка, яка не відповідає обстановці, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, порушення коорденації рухів) на вимогу працівника поліції у присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду від 09 серпня 2017 року скасувати, так як в його діях немає складу адміністративного правопорушення, а справа була розглянута судом за його відсутності.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду першої інстанції постановлена з істотним порушенням вимог закону.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що розглянувши справу за його відсутності 09 серпня 2017 року, хоча ним було проінформовано помічника судді щодо неможливості участі в судовому засіданні 09.08.2017 року, у зв язку із занятістю на роботі, суд позбавив його можливості реалізувати свої законні права та інтереси, зокрема, дати пояснення, надати необхідні докази, заявити клопотання тощо.

Крім того, суд належним чином не зясував обставини справи та не надав належної оцінки наданим доказам, а саме: не допитав його як правопорушника, здійснив розгляд справи за відсутності відеозапису із бодікамер працівників полції, що потягло передчасний висновок про доведеність його вини.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав апеляцйну скаргу в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах скарги, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з письмовою заявою про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що він звернувся за правовою допомогою для залучення захисника до розгляду (а.с. 18, 19).

Разом з цим, суд залишив поза увагою заявлене клопотання та в порушення приписів ст. 268 КУпАП, не відклав розгляд справи щодо ОСОБА_2 та розглянув її за відсутності останнього, тим самим обмеживши право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист.

За змістом ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду з прийняттям нового судового рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Даючи оцінку доказам, апеляційний суд приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованих в протоколах про адміністративне правопорушення, складених відносно нього уповноваженими особами поліції.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 076692 від 08.06.2017 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортами та поясненнями в суді першої інстанції інспекторів Чігріна А.І., Городнічук Є.І.; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були залучені в якості понятих при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності саме водій ОСОБА_2, відмовився на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд для встановлення стану наркотичного спяніння, а також відмовився від підписання протоколу від 16.06.2017 року.

Цими доказами спростовуються посилання ОСОБА_2 на те, що суд першої інстанції належним чином не з ясував всі обставини справи та не надав належної оцінки.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності поза розумним сумнівом, обєктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан наркотичного спяніння на вимогу працівників поліції, які виявили у ОСОБА_2, ознаки наркотичного спяніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушеннь, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколах про адміністративне правопорушення, складених відносно нього, уповноваженими особами органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що суд першої інстанції не витребував відеозапис та не надав йому належної оцінки.

Як вбачається з матеріалів справи, диски з відеозаписами надійшли до суду разом з матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КупАП та з перегляду відеозаписів із бодікамер патрульних, які містяться в зазначеній справі (а.с. 7, 15), ОСОБА_2 08.06.2017 року та 16.06.2017 року розумів запитання працівників поліції та відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп яніння, а в протоколі від 08.06.2017 року про адміністративне правопорушення писав пояснення власноруч.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є неприйнятними.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення, а саме: п. 2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративних правопорушеннь, передбаченими ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушеннь, передбаченими ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами, а його посилання на відсутність доказів в підтвердження наявності стану наркотичного спяніння є безпідставними, оскільки йому в провину ставиться не керування транспортним засобом в стані наркотичного спяніння, а відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на його підтвердження.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 08 червня 2017 року та 16 червня 2017 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови,якою ОСОБА_2 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбаченими ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1