справа №176/1204/17
провадження №3/176/251/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ставиться за провину те, що 16 липня 2017 року о 04 год. 40 хв. в м. Жовті Води по вул. Заводській напроти буд. №21 він керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від керування відсторонений, в присутності двох свідків відмовився проходити медичний огляд для встановлення стану алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що фактично зупинки автомобіля не було, машина була припаркована на стоянці біля автовокзалу, він стояв поруч з автомобілем. Підїхала поліція, запитала хто водій авто, попросили показати права. Потім сказали, що від нього чути запах алкоголю, та запропонували проїхати в ДЗ «СМСЧ №9» для проходження медогляду. На місці зупинки огляд на стан спяніння не проводився, свідків не залучали. Свідками цих подій були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були присутні і в медичній частині.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3, пояснив, що працює та товаришує з ОСОБА_1 16.07.2017 року він відпочивав разом з ОСОБА_2, зустріли ОСОБА_1 та попросили його підвезти до автовокзалу. Після приїзду на вокзал підїхала поліція та забрали ОСОБА_1 до СМСЧ № 9 для проведення медогляду на стан спяніння. Вони з ОСОБА_2 також поїхали в медичну частину. ОСОБА_1 алкогольних напоїв в той вечір не вживав.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2, пояснив, що зупинки авто патрульними не було. Машина стояла на стоянці біля автовокзалу. На місці медогляд на стан спяніння не проводився, протокол не складався.

Свідок молодша медична сестра приймального відділення СМСЧ-9 ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що потрульними поліції 16.07.2017 року до поліклініки був доставлений ОСОБА_1, який відмовився від проходження медичного огляду. Факт керування ним автомобілем підтвердити не може.

Свідок лікар-терапевт приймального відділення СМСЧ-9 ОСОБА_5 а також інспектор поліції, який складав адміністративний протокол, викликались для дачі пояснень, однак в судові засідання не зявились. В письмових поясненнях свідок ОСОБА_5 зазначала, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медогляду на стан спяніння в медичній частині та від нього було чутно запах алкоголю з порожнини рота. Обставини зупинки транспортного засобу та огляду на стан сп'яніння поліцейським на місці зупинки в зазначених поясненнях не розкриваються.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у звязку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, або якщо особа, що керує транспортним засобом відмовиться пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп'яніння.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У наданих до суду матеріалах відсутні відомості щодо того, чи було гр. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки у присутності двох свідків.

Також, з адміністративних матеріалів наданих суду вбачається, що окрім відомостей, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (запах алкоголю з порожнини рота), інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння суду не надано.

Також, в письмових поясненнях свідків: лікаря-терапевта приймального відділення СМСЧ-9 ОСОБА_5 та молодшої медичної сестри приймального відділення СМСЧ-9 ОСОБА_4, відсутня вказівка на те, що гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Крім того, в даних поясненнях мається лише вказівка, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що працівниками поліції був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами, тому суд не може вважати допустимими доказами по справі пояснення осіб, які були залучені працівниками поліції лише у медичному закладі, оскільки вони не були присутні на місці зупинки транспортного засобу та не можуть підтвердити факт керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та відмову пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, недоведеним залишився і сам факт керування транспортним засобом.

Також суд звертає увагу на те, що відеозапис складення адміністративного протоколу або вчинення правопорушення відсутні.

Крім того, в силу п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Протокол, який складено відносно ОСОБА_1, в порушення вказаного пункту інструкції, не розкриває його дії як водія щодо ухилення від огляду.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов'язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Згідно ч. З ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, належних і допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, в матеріалах справи немає, що дає підстави прийти до висновку про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Надані суду акт медичного огляду №80 від 16.07.2017 року та висновок №80 щодо результатів медичного огляду від 16.07.2017 року не можуть бути прийнятими як належний доказ винуватості ОСОБА_1 у даному правопорушенні, оскільки не розкривають дії останнього щодо ухилення від огляду.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 265-2, 266, 283, 284, ч.1 ст.130 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_6