Справа № 461/4463/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/783/1244/17 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року суддя Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., з участю захисника Яцуляка Т. Р., представника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Рибака Н. Я., розглянувши апеляційні скарги представника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Рибака Н. Я. та захисника Яцуляка Т. Р. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 26 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України,

встановив:

цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. без конфіскації вилученого товару.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що 08 червня 2017 року близько 01 години 40 хвилин громадянин України ОСОБА_3 на автомобілі марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 повертався з приватної поїздки з Республіки Польщі в Україну, через п/п «Рава-Руська - Гребенне» Львівської митниці ДФС, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор». У ході поглибленого огляду було виявлено, крім готівки, дозволеної до увезення в Україну, відповідно до ст. 371 МКУ та Постанови Правління Національного банку України від 27.05.08 року №148, готівку у сумі 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США, що знаходилися у салоні автомобіля без ознак приховування. ОСОБА_3 визнав виявлені готівкові кошти своєю власністю.

На вказану постанову суду першої інстанції представник Львівської митниці ДФС України подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень та конфіскації товару, вилученого згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що санкція ст. 471 МК України є безальтернативною та передбачає лише стягнення у виді штрафу та конфіскації вилученого товару. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні дані про законне походження грошових коштів, що перевозились ОСОБА_3

Захисник у апеляційній скарзі просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, оскільки у діях ОСОБА_3 не було умислу на його вчинення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущено з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Львівської митниці, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, пояснення захисника, який підтримав свою та заперечив проти задоволення апеляційної скарги представника Львівської митниці, приходжу до переконання, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

З огляду на те, що у матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_3 чи його захисником Яцуляком Т. Р. копії оскаржуваної постанови, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід задовольнити.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил № 2399/20900/17 від 08 червня 2017 року, поясненням правопорушника ОСОБА_3, актом про проведення огляду транспортного засобу.

Твердження захисника про те, що у діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення вважаю необґрунтованим, оскільки таке жодними доказами не підтверджується.

Крім того, ОСОБА_3, визнав вину у вчиненому адміністративному правопорушенні під час судового розгляду у суді першої інстанції.

Разом з цим, вважаю вірним висновок суду першої інстанції про те, що вилучені грошові кошти, що були предметом адміністративного правопорушення, підлягають поверненню ОСОБА_3, оскільки у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 підтвердив законність належних йому грошових коштів, які він отримав від здійснення підприємницької діяльності від гуртового продажу металу та руд, що підтверджується відповідними документами, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними судом апеляційної інстанції.

Відтак, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, є доведеною в повному обсязі, а тому приходжу до переконання, що постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2017 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 530 МК України, ст. 294 КпАП України,

постановив:

поновити строк на апеляційне оскарження захиснику Яцуляку Т. Р.

У задоволенні апеляційних скарг представника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Рибака Н. Я. та захисника Яцуляка Т. Р. відмовити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Головатий В. Я.