АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1071/17 Головуючий у суді 1-ої інстанції: Тітова І.В.
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 жовтня 2017 р. м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 - адвоката Залізко В.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу заявника на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року щодо притягнення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого в якості водія ТОВ «Ігрик» м. Дніпро, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

26 вересня 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів громадян, що складає - 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вказане правопорушення, на думку суду першої інстанції, ОСОБА_2 скоїв при наступних обставинах.

03 вересня 2017 року о 03 год. 50 хвил. ОСОБА_2, знаходячись в м. Дніпро по вул. Орловській, буд. 28, керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos» з державним реєстраційним номерним знаком «НОМЕР_1» з ознаками алкогольного сп*яніння, що було підтверджено отриманими даними при застосуванні приладу «Драгер» у присутності двух свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху України», тобто, вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Заявник - не згоден з даним рішенням. В апеляції просить його скасувати. Провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції, розглянув справу щодо нього за відсутністю захисника, порушив вимоги ст. 268 КУпАП. Тим самим, порушив його право на захист.

Стверджує, що висновки суду суперечать фактичним обставинам справи. Перевірка обставин, при яких скоєно правопорушення проведено судом неповно і необ*єктивно.

Вважає, що сукупність вказаних даних свідчить про відсутність складу правопорушення, у скоєнні якого його було визнано винним судом першої інстанції.

Заслухав особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, про незаконність судового рішення, дослідив доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вважаю, що постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При апеляційній перевірці встановлено, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, не дав оцінки даним, які містяться в матеріалах справи і надійшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення при вищенаведених обставинах, на які послався в протоколі орган поліції і в постанові суд першої інстанції.

В обгрунтування своїх доводів про доведеність вини ОСОБА_2 суд першої інстанції послався на дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, дані про застосування технічного засобу «Драгер», показники якого після проведення тесту у видихуваному повітрі склали цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові, а саме - 0,3 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп*яніння, поясненнями свідків, рапортом співпрацівника поліції, а також поясненняими ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Між тим, під час апеляційного розгляду даної справи було встановлено, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним доказам у їх сукупності, не співставив їх між собою і дійшов до помилкового висновку про те, що дії ОСОБА_2 утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Із особистих пояснень ОСОБА_2, які той давав одразу після події на місці під час скаладання протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що він не згоден з результатами огляду, і що має бажання оскаржити їх в судовому порядку, про що свідчить його власноручний запис і підпис у протоколі ( а.с. 2).

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив їх. Наполягав на тому, що співпрацівники поліції, у зв*язку з його позицією, не запропанували йому провести огляд в найближчому закладі охорони здоров*я.

Суд апеляційної інстанції не може залишити поза своєю увагою, що дії співпрацівників поліції на місці події не відповідали вимогам ЗУ «Про національну поліцію», «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. ст. 2, 6 ЗУ «Про національну поліцію», завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Із суті вказаних норм вбачається, що завданням співпрацівника поліції є попередження і запобігання скоєнню злочинів і правопорушень. Не може бути їх завданням притягнення у щоб то не стало відповідну особу до відповідальності виходячи із неправильно зрозумілих інтересів служби.

Між тим, дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, в особистих поясненнях ОСОБА_2, свідків, свідчать саме про те, що інспектори обмежились цифровими показниками технічного засобу, і не дивлячись на незгоду з їх результатами, склали протокол, і фактично відмовились прослідувати до медичного закладу, відповідно до п. 7 вищенаведеної «Інструкції ...».

Хронологія подій встановлення органом поліції стану алкогольного сп*яніння у водія ОСОБА_2 спростовує висновок суду першої інстанції і інспектора дорожньої поліції про доведеність вини ОСОБА_2 і про те, що їх дії були обумовлені вимогами закону і «Інструкції…».

Вищенаведене свідчить про те, що органом поліції був суттєво порушен порядок виявлення ознак наркотичного сп*яніння, який встановлено вимогами ст. 266 ч. 3 КУпАП і «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованого в МЮ України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, оскільки відповідно до п. 7 даної «Інструкції…» і ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп*яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров*я, якому надано право на його проведення.

Як вбачається із матеріалів справи, органом поліції і судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 не був згоден з показаннями технічного засобу, і що мав намір оскаржити його в судовому порядку. За наявності такої незгоди, орган поліції зобов*язан був запропанувати провести огляд в закладі охорони здоров*я. Між тим, такий огляд не проводився.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням вимог вказаної норми, а також сукупності порушень процедури проведення огляду водія ОСОБА_2 на встановлення стану його здоров*я ставить під сумнів об*єктивність висновку суду першої інстанції про достатність доказів, які підтверджують винність останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме в тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп*яніння.

Крім того, відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП для того, щоб дії винної особи утворювали склад даного правопорушення, необхідна обов*язкова наявність сукупності кваліфікуючих ознак, а саме:

-керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння;

-передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп*яніння;

-відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп*яніння.

Однак, досліджені дані, на які послався суд першої інстанції, як на докази винності ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, спростовують висновки суду про наявність вказаних кваліфікуючих ознак, а відповідно і про доведеність вини останнього.

Не може суд апеляційної інстанції залишити поза своєю увагою, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, має право при розгляді справи користуватися юридичною допогою адвоката.

Реалізувати особі, яка притягається до адміністративної відповідальності таке процесуальне право, суд першої інстанції не дав можливості. За наявності такого клопотання, суд безпідставно послався на достатність часу для складання ОСОБА_2 угоди із захисником, позбавив його такого права, що позбавляє суд апеляційної інстанції визнати рішення суду законним і обгрунтованим (а.с. 12) .

За таких обставин провадження по справі щодо ОСОБА_2 на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП підлягає безумовному закриттю за відсітністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

Апеляцію ОСОБА_2 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, провадження по справі закрити у зв*язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков