АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 33/791/183/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року м. Херсон

Суддя апеляційного суду Херсонської області Заіченко В.Л., за участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 6 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та прийнятою із значним порушенням норм матеріального та процесуального права. В мотивування своєї апеляційної скарги посилається на те, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП, працівники поліції не супроводили його пройти обстеження у медичному закладі, хоча він заявляв відповідне клопотання про проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння лише у медичному закладі, та на те, що суд першої інстанції, не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам, тому, просить суд, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопрушення.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, свідка ОСОБА_3, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, згідно якого він 17.12.2016 року о 00.40 год. на 82 км. АДМ-14 в Миколаївський район, Миколаївської області, керував транспортним засобом Mazda XEDOS-9 р.д.н. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння: розширені зіниці очей, які не реагували на світло, порушення мови, поведінка, яка не відповідає дійсності, при цьому відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За правовим змістом вимоги ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказах (протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №132823 від 17.12.2016 та письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3.), а сама ж відмова ОСОБА_1 і є тією бездіяльністю, відповідальність за яку передбачена в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В ході судового засідання в апеляційному суді, свідок ОСОБА_3 підтвердив, що у його присутності, на запитання працівників поліції ОСОБА_1, який сидів за кермом автомобіля, чи згоден він пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, останній відповів відмовою. Також свідок пояснив, що на його думку водій можливо знаходився в стані наркотичного сп'яніння, про що свідчило якась заторможеність його рухів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не супроводили його пройти обстеження у медичному закладі, хоча він заявляв відповідне клопотання про проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння лише у медичному закладі, та те, що суд першої інстанції, не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам, є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а саме письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, якими підтверджується відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а також поясненнями свідка ОСОБА_3, які були надані ним в ході судового засідання в суду апеляційної інстанції.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, у відповідності до ст. 33 КУпАП, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_1, а тому апеляційні доводи скаржника визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 6 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя В.Л.Заіченко