АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1123/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 620/467/17 Бойко Г.В.
Категорія: ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - Бездітко В.М.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

прокурора - Радіонова С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Зачепилівського районного суду Харківської області від 01 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Оперуповноваженим управляння захисту економіки в Харківській області департаменту захисту економіки Національної поліції України лейтенантом поліції Убоженко Д.М., 25.07.2017 року складені протоколи № 190, № 191 відносно ОСОБА_3 про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколів №№ 190, 191 ОСОБА_3, перебуваючи на посаді депутата Руновщинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування, згідно п.п. «Б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучі суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила колегіальний орган під час виконання повноважень про наявність реального конфлікту інтересів, а саме: не повідомила Руновщинську сільську раду Зачепилівського району Харківської області про наявність у неї реального конфлікту інтересів; проголосувала за надання дозволу її чоловіку ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Руновщинської сільської ради.

В порушення вимог п. 1 п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих спонукань, під час проведення VІ сесія VIIІ скликання Руновщинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, яка відбулась 15.04.2017 року, не повідомила про реальний конфлікт інтересів, який виник під час голосування на сесії відносно заяви свого чоловіка ОСОБА_5, по наданню дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Руновщина, вул. Першотравнева, та проголосувала «ЗА» дане рішення.

В подальшому, рішенням № 53 VІ сесії VIIІ скликання Руновщинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області від 15.04.2017 року, було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з встановленням меж земельної ділянки на місцевості безоплатно у власність ОСОБА_5, котрий являється чоловіком ОСОБА_3 - депутата Руновщинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області.

ОСОБА_3 у порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» допустила суперечність між приватним інтересом та виконанням повноважень, а саме не повідомила про реальний конфлікт інтересів під час голосування Руновщинської сільської ради щодо заяви її чоловіка ОСОБА_5 про надання дозволу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства а також проголосувала за дане рішення, чим вчинила адміністративні правопорушення пов'язані з корупцією, передбачені ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Зачепилівського районного суду Харківської області від 01 серпня 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначила наступне.

Вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється, просить суд звернути увагу, що діяла не умисно, за відсутності корисливих спонукань, так як не являється правознавцем та не обізнана в законодавстві, в результаті чого не могла передбачити настання наслідків, які в подальшому призвели до притягнення до адміністративної відповідальності.

Просить постанову Зачепилівського районного суду Харківської області від 01 серпня 2017 року скасувати, винести нову, якою звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду посилаючись, що з 01.08.2017 року по 22.08.2017 року перебувала на лікуванні (а.с. 64-65).

Враховуючи, що доводи ОСОБА_3 про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити її клопотання, поновити строк на оскарження постанови суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_6, яка апеляційну скаргу підтримала, прокурора Радіонова С.А., який проти апеляційної скарги заперечував, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП соба, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Так, ч.1 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно ч.2 ст. 172-7 цього Кодексу вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є: 1) особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: 2) народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до постанови Руновщинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області № 31 від 06.11.2015 рокуОСОБА_3 була зареєстрована на посаду депутата Руновщинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області (а.с. 23).

Стаття 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

В ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», встановлені зобов'язання, зокрема про те, що особи, зазначені у п.п.1,2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов'язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначено поняття конфлікту інтересів - це суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що в разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне корупційне правопорушення, ОСОБА_3. вказаних вимог законодавства не дотрималась.

Будучи посадовою особою - депутатом Руновщинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, тобто суб'єктом відповідальності за корупційні та пов'язані з корупцією діяння, згідно підпункту «Б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи в особистих, приватних інтересах, використовуючи свої представницькі повноваження та пов'язані із цим можливості, у порушення вимог ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», не вжила заходів щодо недопущення можливості виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила колегіальний орган про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме не повідомила Руновщинську сільську раду Зачепилівського району Харківської області про наявність у неї реального конфлікту інтересів; проголосувала за надання дозволу її чоловіку ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Руновщинської сільської ради.

В порушення вимог ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 взяла участі у голосуванні та проголосувала «ЗА» надання дозволу її чоловіку ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Руновщинської сільської ради (а.с. 11).

Рішенням № 53 VІ сесії VIIІ скликання Руновщинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області від 15.04.2017 року, надано дозвіл ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з встановленням (відновленням) меж земельної ділянки на місцевості безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення в селі Руновщина, по вул. Першотравнева Зачепилівського району Харківської області орієнтовною площею (код 01.01.03) рілля - 0,85 га, та житлової забудови (код 02.02.01) - 0,25 га.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Стосовно клопотання апеляційної скарги ОСОБА_3 про скасування постанови Зачепилівського районного суду Харківської області від 01 серпня 2017 року та звільнення її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням апеляційний суд вважає недоцільним застосувати відносно ОСОБА_3 положення ст. 22 КУпАП, при цьому виходить з наступного.

Малозначність правопорушень не входить до визначеного ст. 17 КУпАП переліку обставин, що виключають адміністративну відповідальність, а є підставою для звільнення від неї.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов'язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов'язковими для України.

Таким чином, адміністративні правопорушення пов'язані з корупцією, не можуть визнаватися малозначними, оскільки вини характеризуються високим ступенем суспільної небезпечності. Завдана такими діяннями шкода, в першу чергу, носить нематеріальний характер і є пропорційною розміру неправомірної вигоди, як предмета правопорушення. В даному випадку земельна ділянка, орієнтовною площею рілля - 0,85 га, та житлової забудови - 0,25 га, яка виділена у власність ОСОБА_5, чоловіка ОСОБА_3 - депутата Руновщинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області.

Визнання адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, завдасть шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, порушить встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади.

Не понесення відповідальності за скоєне умисне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень пов'язаних з корупцією, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення є недоцільним.

Застосування Зачепилівським районним судом Харківської області відносно ОСОБА_3 розмір штрафу в межах санкції передбаченої ст. 172-7 КУпАП що становить 3400 грн. на користь держави, відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене підстав для зміни або скасування постанови Зачепилівського районного суду Харківської області від 01 серпня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 278, 280, 283, 294, 295, 298 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови Зачепилівського районного суду Харківської області від 01 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Зачепилівського районного суду Харківської області від 01 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко