Справа № 461/4935/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/783/983/17 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

правопорушника - гр. ОСОБА_1,

представників митниці - Веселівського А.І. та Хоми Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина України,закордонний паспорт НОМЕР_2, виданий 04 серпня 2016 р., орган, що видав - 4628, непрацюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 51767 (п'ятдесят одну тисячу сімсот шістдесят сім) грн. 40 коп. та конфіскації вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 3063/20900/17 від 02.07.2017 року товару - 19 уп. виробів з металу, що використовуються для виготовлення металокерамічних зубних протезів торгівельної марки Realloy-N+ в банках по 1 кг., вартістю 51767,40 грн.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 02 липня 2017 року о 13 год. 30 хв., перетинаючи митний кордон України в якості пасажира з Республіки Польща через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1, смугою руху митного контролю «червоний коридор», не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості про наявність товару, що підлягає обов'язковому декларуванню в разі його переміщення через митний кордон України, а саме - 19 уп. виробів з металу, що використовуються для виготовлення металокерамічних зубних протезів торгівельної марки Realloy-N+ в банках по 1 кг., вартістю 51767,40 грн.

На дану постанову судді гр. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що дана постанова винесена з порушеннями, оскільки суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному та об`єктивному її розгляду, що потягло за собою застосування необгрунтованого стягнення, як вид покарання за порушення митних правил, а тому постанова суду є необгрунтованою та надто суворою. Зазначає, що свою вину у вчиненні порушення митних правил визнає повністю та щиро розкаюється, проте не погоджується з вартістю незадекларованого товару, розмір якого не відповідає реальній вартості. Вказує, що судом першої інстанції при розгляді даної справи не було досліджено характер вчиненого правопорушення, його особу, як порушника, вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки не враховано, що він щиро розкаявся у вчиненому, раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягався, перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки тимчасово не працює, а на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Просить змінити постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2017 року, в частині накладення стягнення, змінивши штраф в розмірі 51 767 грн. 40 коп. та конфіскацію вилучених товарів на більш м`яке у вигляді штрафу в розмірі 10 275 грн. 29 коп., а вилучений згідно протоколу товар повернути.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення гр. ОСОБА_1, який просив задоволити апеляційну скаргу, думку працівника митниці, який просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Диспозиція ст.472 МК України передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

І, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, згідно якого накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил та їх конфіскації.

Такий висновки суду підтверджується протоколом про порушення митних правил № 3063/20900/17 від 02 липня 2017 року, митною декларацією, актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, описом вилучених предметів у ОСОБА_1, висновком експертизи № 178 від 14 липня 2017 року, згідно якої загальна ринкова вартість безпосередніх предметів порушення митних правил становить 51767,40 грн., та іншими матеріалами, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються, уточнюються іншими доказами, та які в апеляційній скарзі не оспорюються.

На підставі вказаних доказів суддя прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 472 МК України та на законних підставах, у відповідності до санкції цієї статті наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 51767,40 гривень з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил.

При цьому, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно та обґрунтовано прийняв до уваги висновок Львівського відділу з питань експертиз та досліджень ДФС України, яким визначено ринкову вартість вилученого відповідно до протоколу товару, яка склала 51767,40 гривень.

Доводи ж апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі істотні для справи обставини з'ясовані всебічно та об'єктивно, встановленим обставинам дана належна юридична оцінка.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 подано довідку - фактуру про вартість конфіскованого товару, однак, на думку апеляційного суду, така не може бути прийнята до уваги, оскільки не відповідає відповідним вимогам та не є належним підтвердженням реальної вартості переміщеного товару

А тому, на переконання апеляційного суду, стягнення у виді штрафу у розмірі 51767,40 грн. з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил, накладено на ОСОБА_1 з дотриманням вимог закону та у межах санкції, передбаченої ст. 472 МК України.

Посилання апелянта на те, що в нього не було умислу на вчинення даного правопорушення, не може бути підставою для зміни постанови судді в частині накладеного стягнення. Санкція ст. 472 МК України є безальтернативною і передбачає накладення штрафу в розмірі ста відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів. Нормами МК України не передбачено можливості накладення стягнення у розмірі меншому, ніж передбачено санкцією відповідної статті.

За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що при розгляді справи відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог закону, а покликання в апеляційній скарзі апелянта на порушення вимог закону при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшло.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що суддею Галицького районного суду м. Львова в судовому засіданні вірно встановлені та правильно викладені в постанові фактичні обставини справи, а стягнення накладене в межах санкції ст. 472 МК України, а тому відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.О. Михалюк