Справа № 141/929/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року смт. Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Лисак О.І., за участю секретаря судового засідання Невмержицької Я.А., прокурора Максимишина О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, українку, громадянку України, проживаючу ІНФОРМАЦІЯ_3, голову Оратівської районної Ради Вінницької області, -

за ч. 1 ст.172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

До Оратівського районного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал з управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВІ №917084 від 19.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді голови Оратівської районної Ради Вінницької області з 19.11.2015 року, тобто відповідно до ст. 50 Закону України "Про запобігання корупції" займає відповідальне становище, незважаючи на рішення НАЗК №2 від 10.06.2016 року, не подала у визначений цим законом термін е-декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушила норми ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор Максимишин О.В. в судовому засіданні вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому просив визнати ОСОБА_1 винною та накласти адміністративне стягнення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП не визнала в повному обсязі, суду пояснила, що вона перебуває на посаді голови Оратівської районної Ради Вінницької області з 19.11.2015 року, 25.10.2016 року вона зареєструвалась в ITC Реєстр та розпочала заповнення декларації, проте не змогла вчасно подати декларацію по причині незадовільної роботи реєстру. 25.10.2016 року, 26.10.2016 року 27.10.2016 року та 28.10.2016 року вона вносила дані в електронну декларацію, 28.10.2016 року заповнила всі розділи декларації, та натиснула кнопку «Подати документ», і вважала, що подала декларацію у терміни, які встановлені законодавчо. Однак 31.10.2016 року вранці нею було виявлено відсутність своєї декларації у реєстрі, та повторно було здійснено спробу подати електронну декларацію. Коли вона двічі виконала функцію «Подати документ», то з'явилася в системі функція «Подати декларацію», яку вона обрала та натиснула кнопку «Подати декларацію», тому лише 31.10.2016 року, тобто у короткий проміжок часу, е-декларація була нею подана. Умислу на вчинення правопорушення не мала, оскільки заздалегідь зареєструвалася в реєстрі та до 28 жовтня заповнила всі розділи декларації та, як тоді вважала, подала декларацію своєчасно. 29.10.2016 року та 30.10.2016 року були вихідними днями. Також 30.10.2016 вона не мала змоги працювати в ІТС Реєстрі, так як у неї було день народження (народилася 30.10.1974 року). Крім цього, вказує, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, через відсутність умислу на неподання е-декларації, оскільки вона не змогла у встановлений строк подати е-декларацію, з причин що не залежали від її волі, зокрема некоректною роботою Реєстру. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просить провадження по справі закрити.

Адвокат ОСОБА_2, який здійснює захист прав та законних інтересів ОСОБА_1, в судовому засіданні пояснив, що частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункту «а» пункту 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формулою, що визначається Національним агентством. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» у 2016 році службові особи, які на день початку роботи зазначеної системи займають відповідальне та особливо: відповідальне становище зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції», протягом 60 календарних днів після початку роботи системи. Відповідно до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088 та рішення НАЗК № 1 від 18.08.2016 року, зареєстрованого 19.08.2016 року в Міністерстві юстиції України за № 1153/29283, система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які станом на 01.09.2016 року займають згідно ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище, розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року. Відповідно до вищеназваних Законів та рішень НАЗК голова Оратівської районної ради Вінницької області ОСОБА_1, як субєкт декларування осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, через завантаження в роботі 25 жовтня 2016 року в 10 годин 30 хвилин зареєструвалась в інформаційно - телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі ITC Реєстр) та розпочала заповнення декларації, що підтверджується наявними в адміністративній справі листом адміністративного департаменту Національного агентства з питань запобігання корупції та доданими до нього додатками (а.с. 9 -14). Внесення даних в електронну декларацію було можливе лише в період з 16 години до 16 год. 40 хв. через «зависання». Зайти і працювати над заповненням декларації електронна система дозволяла ОСОБА_1 лише в період зі 6 години до 16 години 40 хвилин, в зв'язку з чим вона займалась заповненням та внесенням даних в електронну декларацію 25, 26, 27 та 28.10.2016 року, що підтверджено зазначеним витягом користувача ITC Реєстр ОСОБА_1. (а.с. 9 14). Відповідно до даних ITC Реєстру ОСОБА_1 28.10.2016 року на протязі дня займалась переглядом та заповненням розділів 1; 2.1; 2.2; 3; 4; 6; 11 своєї електронної декларації. Після завершення заповнення декларації ОСОБА_1 натиснула кнопку «Подати документ», перевірила іще раз обрану функцію «Подати документ» та на цьому завершила свою роботу, вважаючи, що декларацію нею подано до встановленої Законом дати, тобто до 30.10.2016 року. 29 та 30 жовтня 2016 року були вихідними днями. Крім цього, 30 жовтня 2016 року в ОСОБА_1В, був день народження і вона в ці дні на роботу не виходила, вважаючи, що зазначену декларацію нею подано відповідно до Закону своєчасно. 31 жовтня 2016 року в 10 годин 48 хвилин ОСОБА_1 увійшла в ITC Реєстр, виявила відсутність своєї декларації у реєстрі. Тоді нею, після відповідних консультацій зі спеціалістами компютерних технологій та працівників обласної ради, повторно було здійснено спробу подати електронну декларацію. Коли вона двічі виконала функцію «Подати документ», то з'явилася в системі функція «Подати декларацію», яку вона обрала та натиснула кнопку «Подати декларацію». Після цього документ було подано і її декларація була зареєстрована в державному реєстрі декларацій, що підтверджено наявним витягом з ІТСу Реєстру.

Згідно відомості в ITC Реєстру та дій ОСОБА_1 по поданню своєї декларації за 2015 рік слідує, що єдиною причиною несвоєчасної подачі та реєстрації її декларації в державному реєстрі декларацій являється технічна недосконалість програми інформаційно - телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та її необізнаність в компютерній техніці, а тому умисної чи необережної вини ОСОБА_1 в несвоєчасній подачі декларації не має. Крім цього, в період з 24 години 28 жовтня до 11 години 31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 не було здійснено жодних фінансових операцій, не вчинено продажу чи купівлі нею або членами її сім'ї майна на суму, що перевищує 50000 грн., не набуто права на будь - яке майно, що становить або перевищує дану суму, що також підтверджує відсутність умисної її вини в несвоєчасній подачі декларації за 2015 рік та свідчить малозначність правопорушення. Оскільки ОСОБА_1 ніяких умисних дій щодо несвоєчасного подання декларації не вчинила, виконала всі передбачені Законом дії, направлені на своєчасне подання декларації, але електронна система дала збій, вона не усвідомлювала та не могла усвідомлювати протиправний характер своїх дій, не передбачала шкідливих наслідків, не бажала і не допускала їх настання, легковажно не розраховувала на їх відвернення, не повинна і не могла їх передбачити, а 31.10.2016 року, виявивши відсутність реєстрації декларації в Державному реєстрі вжила всіх заходів до подання своєї декларації, то в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст, 172-6 КУпАП, що є підставою для закриття адміністративної справи на підставі ст. ст. 247, 284 КУпАП, через відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення, тобто через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ВІ №917084 від 19.09.2017 року; рапорт старшого оперуповноваженого УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НП України майора поліції ОСОБА_3; лист прокурати Вінницької області № 32-442вих-17 від 01.09.2017 року; розписку ОСОБА_1 від 19.09.2017 року про ознайомлення з правами та обовязками при складанні протоколу про адміністративне правопорушення; матеріали стосовно дій користувача ІТС Реєстр ОСОБА_1В ; декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1 за 2015 рік; запит заступника начальника управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4 № 3783/39/101/02-2017 від 13.07.2017 року; відповідь заступника голови Оратівської районної Ради ОСОБА_5 № 195 від 24.07.2017 року про неможливість надання відповіді на запит № 3783/39/101/02-2017 від 13.07.2017 року; повторний запит заступника начальника управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_6 № 4103/39/101 від 31.07.2017 року; повторна відповідь заступника голови Оратівської районної Ради ОСОБА_5 № 203 від 01.08.2017 року про неможливість надання відповіді на запит № 4103/39/101 від 31.07.2017 року; протокол пленарного засідання 1 сесії 7 скликання (перше засідання) від 12.11.2015 року, протокол пленарного засідання 1 сесії 7 скликання (друге засідання) від 19.11.2015 року; рішення Оратівської районної Ради 1 сесії 7 скликання (друге засідання) від 19.11.2015 року про обрання голови районної Ради, рішення Оратівської районної Ради 1 сесії 7 скликання (друге засідання) від 19.11.2015 року про оплату праці голови районної Ради; рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»; лист Департаменту захисту економіки Національної поліції України №7313/39/04-2017 від 31.05.2017 року; лист Департаменту захисту економіки Національної поліції України №6618/39/04-2017 від 18.05.2017 року; лист НАЗК №93-05/16382/17 від 23.05.2017 року; лист НАЗК №95-17/17315/17 від 30.05.2017 року; лист Департаменту захисту економіки Національної поліції України №6517/39/04-2017 від 05.05.2017 року; Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затверджене наказом Національної поліції України 07.11.2015 року №81; довідку №36/39/101-2017 від 16.08.2017 року управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У відповідності до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у звязку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст.129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Як вбачається з рішення Оратівської районної Ради 1 сесії 7 скликання (друге засідання) від 19.11.2015 року про обрання голови районної Ради, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43, частини 1 статті 55 та частини 3 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, статей 10, 11, 14, 15 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, вирішено : 1. Взяти до відома протокол лічильної комісії № 4 від 19.11.2015 по виборах голови Оратівської районної Ради.2. Обрати головою Оратівської районної Ради 7 скликання ОСОБА_1, депутата від партії «ОСОБА_7 Порошенка «Солідарність».3. Присвоїти ОСОБА_1, голові районної Ради, 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування третьої категорії посад.

Відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_1 є суб'єктом декларування.

Згідно ч. 1 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно п. 2 розділу ХІІІ "Прикінцеві положення" ЗУ "Про запобігання корупції" про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції. У 2016 році службові особи, які на день початку роботи зазначеної системи займають згідно зі статтею 50 цього Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Відповідно до змісту п.п.п 1 п. 1 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №2 система подання та оприлюднення відповідно до Закону України Про запобігання корупції декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування, зокрема, щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці.

Отже, 30.10.2016 року є кінцевою датою для подання щорічної декларації за 2015 рік службовими особами, які станом на 01.09.2016 року займають згідно статтею 50 Закону відповідальне та особливе становище.

Як вбачається із матеріалів справи та інформації наявної в Єдиному державному реєстрі декларацій, ОСОБА_1 подала декларацію за 2015 рік до Реєстру 31.10.2016 року.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає виключно за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» характеризується виключно прямим умислом.

Згідно рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З листа Вищого спеціалізованого суду України №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності" за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією" вбачається, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття обєктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на субєкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Також вбачається, що за наявності поважних причин на неподання декларації відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП виключається (під поважними причинами зокрема є і технічні збої офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВІ №917084 від 19.09.2017 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді голови Оратівської районної ради Вінницької області з 19.11.2015 року, тобто відповідно до ст. 50 Закону України "Про запобігання корупції" займає відповідальне становище, незважаючи на рішення НАЗК №2 від 10.06.2016 року, не подала у визначений цим законом термін е-декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушила норми ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції".

З пояснень ОСОБА_1 та її адвоката ОСОБА_2, наданих в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 мала намір подати е-декларацію та вчинила всі дії, щоб її подати до Реєстру, однак внаслідок поважних причин, зокрема технічних проблем у роботі офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції та вихідними днями не змогла у строк визначений законом її подати, а тому відсутня суб'єктивна сторона складу, тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП через відсутність умислу на неподання е-декларації.

З відповіді №07-1867 від 23.11.2017 року державного підприємства «Українські спеціальні системи», яке є адміністратором Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що на портал НАЗК у жовтні 2016 року здійснювались численні цілеспрямовані кібератаки та спостерігались спроби втручання в роботу системи.

За змістом інтернет-публікацій від 30.03.2017 року та від 03.11.2016 року вбачається посилання на заяву голови НАЗК ОСОБА_8 стосовно того, що недоліки у роботі ІТС Реєстр та постійні перебої істотно унеможливлювали виконання субєктами декларування свого обовязку щодо подання електронних декларацій, а також повідомлення нею під час брифінгу про фіксування під час функціонування Реєстру не лише випадків потужних DDoS-атак, але й проблем з використанням електронного цифрового підпису, перевантаження Реєстру, недієздатність веб-сайту НАЗК, що значно ускладнювало доступ до системи електронного декларування.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" п.161).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши вищевказані докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Щодо права на оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена вичерпним переліком осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник.

За змістом ст.ст. 7, 287 КУпАП прокурор має право на оскарження постанов по справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, а саме коли прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Стаття 250 КУпАП передбачає право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру, пов'язаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є лише адміністративний арешт. Однак, за правопорушення, пов'язані з корупцією, він не застосовується.

Згідно з положеннями ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення окремих форм представництва інтересів держави в суді, йдеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі. При цьому в ч. 7 ст. 24 Закону чітко зазначено, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Аналогічні висновки містяться і в Інформаційному листі судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією" від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, в якому зазначено, що за змістом ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 245, 247, 250, 251, 252, 256, 268, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП, зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Вінницької області через Оратівський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ О.І Лисак