АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1026/2017 Суддя у першій інстанції: Осаулов А.А.
Категорія: ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю представника ОСОБА_3- ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 березня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 березня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, що на день винесення постанови становить 320 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_3, 11.02.2017 року о 03 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Хрещатик, 2, керував автомобілем марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер №6820» у присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва, а матеріали справи повернути органу, що порушив провадження, для доопрацювання та належного оформлення.

На обґрунтовування доводів своєї апеляційної скарги вказує, що справа була розглянута у його відсутність, незважаючи на клопотання про направлення справи на розгляд за місцем проживання, оскільки він немає можливості прибути до м. Києва, а також свідки проживають за межами м. Києва.

Крім того, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, зокрема в протоколі зазначено, дату вчинення правопорушення 2012 рік.

Також зазначає, що після проведення огляду на стан сп'яніння на приладі «Драгер», він повідомив, поліцейським, що не погоджується з результатами тестування у зв'язку з чим просив поліцейських провести огляд на стан сп'яніння у лікаря, однак останні категорично відмовили йому.

Крім цього апелянт, зазначає, що посилання суду на те, що ним було дослідженого письмові пояснення свідків є незаконними оскільки, такі пояснення відбиралися не у вільній формі, а заповнювалися поліцейським на спеціальному бланку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3- ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За ст.278 КУпАП орган ( посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративні правопорушення вирішує, зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, тобто, чи дотримані вимоги ст.256 КУпАП щодо наявності у нього необхідних для вирішення справи відомостей.

В той же час, суд першої інстанції при винесенні постанови, вказаних вимог не дотримався.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №113811 від 11.02.2017, ОСОБА_3, 11.02.2012 року, о 03 год. 40 хв. в м. Києві, по вул.Хрещатик, 2 керував автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, в установленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820» у присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала.

При цьому, як вбачається з інших письмових матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, чеку-тестування, пояснення свідків, час вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є 11.02.2017 рік, а не 11.02.2012 рік, як про це вказано в протоколі.

Отже суддя першої інстації, зазначивши в постанові суду іншу дату скоєння ОСОБА_3 правопорушення, вийшов за межі факту встановленого в протоколі, що є недопустимим.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і суб'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За таких обставин, не зважаючи на ці протиріччя та неточності, суддя першої інстанції, не вживши будь-яких заходів щодо усунення виявлених недоліків протоколу та долучених, на його підтвердження документів, розглянув протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 по суті, та прийшов до передчасного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а матеріали щодо ОСОБА_3 поверненню до Управління патрульної поліції у м. Києві для додаткової перевірки з послідуючим направленням справи за наявності для цього законних підстав, на новий судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції у м. Києві для додаткової перевірки з послідуючим направленням справи за наявності для цього законних підстав, на новий судовий розгляд.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич