Номер провадження: 33/785/756/17
Номер справи місцевого суду: 522/3029/17
Головуючий у першій інстанції Дерус А. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Котелевський Р.І., за участю: особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника - адвоката Тумасяна Х.М. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 20.02.2017 року,-

встановив:

оскаржуваною постановою судді районного суду ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт, строком 30 (тридцять) годин.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови суду, 11.01.2017 року о 0140 год., ОСОБА_3, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2, кидалась в бійку до свого батька ОСОБА_4, чим скоїла насильство у сім'ї.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не погоджуючись з постановою районного суду, посилаючись на її незаконність і необґрунтованість, порушує питання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження та скасування постанови. При цьому, апелянт зазначила, що не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи Приморським районним судом м. Одеси 20.02.2017 року, а копію оскаржуваної постанови отримала лише 20.04.2017 року, що позбавило її права на участь в судовому засіданні, знати про ухвалене рішення та своєчасно оскаржити його до апеляційного суду. Наведені обставини за твердженням апелянта вказують на поважність причини пропуску строку на оскарження постанови судді районного суду. Крім того ОСОБА_3 зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам події, оскільки 11.01.2017 року вона була побита її батьком ОСОБА_4, за місцем свого проживання: АДРЕСА_1. На місце події разом з нарядом міліції викликалась швидка, яка констатувала наявність у неї легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 уточнила вимоги своєї апеляційної скарги, просила поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2017 року, розглянути її апеляційну скаргу, постанову Приморського районного суду м. Одеса від 20.02.2017 року скасувати, а провадження у справі закрити, в зв'язку в відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; заслухавши ОСОБА_3 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів справи, справа була розглянута 20.02.2017 року за відсутністю ОСОБА_3, яка не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи та матеріалами справи не місять відомостей про направлення копії постанови на адресу ОСОБА_3

За таких умов строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3 підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст. 173-2 КУпАП об'єктивна сторона правопорушення зазначеної статті полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 р. № 2789-Ш насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Фізичне насильство в сім'ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв). Психологічне насильство в сім'ї - це насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю. Економічне насильство в сім'ї - це умисне позбавлення одним членом сім'ї іншого члена сім'ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров'я.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в них не міститься даних про вчинення нею насильства в сім'ї, що могло завдати чи завдало шкоду фізичному чи психічному здоров'ю ОСОБА_4

З постанови судді районного суду вбачається, що суд взагалі не мотивував свого рішення про те, на підставі яких доказів він дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та оскаржувана постанова не містить посилання на докази.

Більш того, резолютивна частина оскаржуваної постанови не містить рішення щодо визнання ОСОБА_3 винуватою у вчиненні будь-якого адміністративного правопорушення, а містить тільки рішення про накладення адміністративного стягнення (а.с.8).

За таких підстав оскаржувана постанова судді районного суду не відповідає вимогам закону та підлягає безумовному скасуванню.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що працівниками міліції було безпідставно визначено, що ОСОБА_3 за місцем свого проживання «кидалася в бійку» з батьком, чим вчинила сімейне насильство, оскільки поза увагою залишилися заява ОСОБА_3 щодо події правопорушення, а саме те, що саме її батько ОСОБА_4, 11.01.2017 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_3

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердила суду, що між нею та її батьком ОСОБА_4, 11.01.2017 року, виникла сімейна сварка, в процесі якої її батько наніс їй легкі тілесні ушкодження, про що зробила заяву в поліцію, що підтверджується матеріалами справи (а.с.1,3). За даним фактом Слідчим відділом Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області в рамках кримінального провадження №0000981, ведеться досудове розслідування де ОСОБА_3 визнана потерпілою. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_3 надала суду копії відповідних процесуальних документів про визнання її потерпілою та призначення судово-медичної експертизи по справі.

Наведені обставини спростовують данні протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №640505 від 17.01.2017 року відносно ОСОБА_3 (а.с.4).

Будь-яких інших доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_3 та підтверджували існування факту застосування ОСОБА_3 насильства в сім'ї відносно її батька та про наявність в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, матеріали адміністративної справи не містять.

Відповідно положенням ст. 9 КУпАП правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи докази по справі, враховуючи відсутність доказів, що спростовують твердження ОСОБА_3 щодо його невинуватості та відсутності події правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки не спростовані її твердження про те, що вона не вчиняла дій щодо застосування будь-якого насильства відносно її батька, та надала суду докази щодо визнання її потерпілою в кримінальному провадженні щодо факту заподіяння їй легких тілесних ушкоджень саме її батьком 11.01.2017 року.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при постановлені рішення було неправильно застосовано норми КУпАП та необґрунтовано встановлено подію адміністративного правопорушення та визнано ОСОБА_3 винною у вчиненні правопорушення, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси, від 20.02.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 20.02.2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, була піддана адміністративному стягненню у вигляді громадських робіт на строк 30 годин - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський