АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/866/17 Головуючий у І-й інстанції Волошин Є.В.
Справа № 202/4490/17 Головуючий в ІІ інстанції Коваленко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_1, за участю: ОСОБА_1Л та його представника-адвоката ОСОБА_2, на постанову судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, розлучного, маючого н аутриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУаПта притягнуто до адмінвідповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він, в 00 год. 25 хв. 09 червня 2017 року, по вул.Байкальській, 58А у м.Дніпро, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вапеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду першої інстанції від 02.08.2017скасувати та прийняти нову, якою справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, ухваленою поверхнево, без повного, всебічного та обєктивного дослідження усіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що законодавством поліцейському надаються 2 години для доставки особи в заклад охорони здоров'я з метою забезпечення достовірності результатів огляду. Факт відмови поліцейських від доставления його до закладу охорони здоров'я було підтверджено у судовому засіданні ним особисто, а також свідком - ОСОБА_4

Наголошує, що він був після цього вимушений пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння за власною ініціативою , за результатами якого в його аналізах не було виявлено наявності алкоголю. Звертає увагу суду, що дихальний тест на стан алкогольного сп'яніння може показати позитивний результат при вживанні алкоголю за минулі 10 годин, аналіз сечі - за вживанні алкоголю минулі 20 годин.

Вказує, що не згоден зі змісту мотивувальної частини рішення суду першої інстанції щодо часу проходження обстеження, наданої довідки про проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння, оскільки суд, на його думку, безпідставно послався на те, що він не мав при собі будь-якого посвідчення особи. Вважає дане твердження суду першої інстанції припущенням, яке спростовується поясненнями свідка - ОСОБА_5, допитаного у судовому засіданні, який підтвердив, що саме ОСОБА_1 проходив медичний огляд.

Посилається, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення нібито виявлені у ОСОБА_1, ознаки сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, не були підтверджені при огляді запису нагрудного відеорегістратора інспектора Малярчука П.В., який було досліджено у судовому засіданні. Відповідно до наданого відеозапису вбачається, що свідки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, не спілкувалися з ОСОБА_1 та не бачили що б він пересувався на авто, а тому жодним чином не могли виявити, зазначені ними в поясненнях ознаки алкогольного сп'яніння та їх покази вважає не відповідаючими фактичним обставинам справи, бо мають ідентичний зміст та, на його думку, були написані під диктовку інспектора поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1Л та його представника адвоката ОСОБА_2, які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили постанову скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Перевіркою наданих матеріалів встановлено, що всупереч цьому, судом не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для зясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зясовано належним чином обставини провадження, не перевірено відповідні доводи ОСОБА_1Л, внаслідок цього було прийнято невірне рішення.

Як вбачається з п. 7, 9 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як видно з наявних матеріалів, в них відсутні обєктивні дані про те, що інспектор поліції вживав аби якісь заходи для забезпечення доставки ОСОБА_1 до медичного закладу.

В апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що спиртних напоїв він не вживав, а протокол відносно нього було складено невірно, пройти огляд за допомогою пристрою «Драгер» дійсно відмовився, оскільки з поведінки та дій самих поліцейських засумнівався, що ті обєктивно проведуть обстеження. Тому він наполегливо прохав працівників поліції проїхати з ним до медичного закладу, аби доказати, що він тверезвий, але вони відмовилися і тоді він це зробив самостійно. За результатами огляду йому було надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений у КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер «ДОР», 09 червня 2017 року 03 годині 20 хвилин, з якого вбачається, що в апелянта не було виявлено ознак алкогольного спяніння.

Як встановлено в судовому засіданні до лікарні ОСОБА_1 прибув після складання протоколу про адміністративне правопорушення близько 02 години 09.06.2017 року, тобто до спливу двохгодинного терміну, а потім чекав результати аналізу ще близько години.. Тому висновок суду, що ОСОБА_1 пройшов обстеження лише через 3 години, а не через 2 є таким,що не відповідає дійсності, суперечить поясненням ОСОБА_1 та поясненням свідка ОСОБА_4, які є послідовними та узгоджуються між собою.

Будь-яких підстав не довіряти правильності висновку лікаря-нарколога про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння - не вбачаю, вважаю його достовірним доказом.

Також не ґрунтується на вимогах Закону і твердження суду, що ОСОБА_1 не надав лікарю належний документ, що посвідчує його особу, оскільки ОСОБА_1 реально надав лікарю своє водійське посвідчення. Про це неодноразово поясняв як ОСОБА_1, так і свідок ОСОБА_4.

Посилання суду першої інстанції на те, що тимчасове посвідчення водія не є документом, що посвідчує особу, є невірним, оскільки відповідно до підп. «а» п.2 ч. 1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», посвідчення водія є документом, що посвідчує особу .

Таким чином, неповно зясувавши фактичні обставини справи, ретельно не дослідивши та не перевіривши належним чином всі докази в справі та доводи ОСОБА_1, суд першої інстанції невірно прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже приходжу до висновку, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у звязку з чим постанову не можна визнати законною та вона підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження по даній справі закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8