Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Міщук І.В., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 29 вересня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн..

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 23.08.2017 о 02 год. 52 хв. в м.Луцьку по вул. Глушець, Волинської області, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В поданій 11.10.2017 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що він не був присутній в судовому засіданні і копію постанови судді отримав 07.10.2017. Також просить скасувати постанову судді та прийняти нову, якою на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Міщук І.В., які підтримували апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає до задоволення, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, оскільки ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи і не був повідомлений належним чином про місце та час її розгляду, оскільки в цей час перебував за кордоном, а копію оскаржуваної постанови судді отримав лише 07.10.2017, що стверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи, кваліфікація дій та доведеність вини ОСОБА_1 не заперечується останнім, дані обставини апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, клопотання апелянта про звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП - у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, до задоволення не підлягає з наступних підстав.

На думку апеляційного суду, особи, які вчиняють адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керують транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, становлять підвищену суспільну небезпечність для учасників дорожнього руху, що свідчить про те, що санкція даної норми закону з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативною та суворою.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 з 06.05.2017 працює на посаді водія з перевезення вантажів, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, з урахуванням всіх інших обставин справи в їх сукупності, об'єктивних підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст.22 КУпАП, вважаючи вчинене правопорушення малозначним, апеляційний суд не знаходить.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, позитивні дані про особу правопорушника, а тому прийшов до правильного висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке є безальтернативним, а також необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим ОСОБА_1, так і іншими особами.

За наявності вказаних обставин, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду від 29 вересня 2017 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду від 29 вересня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов