Справа № 359/2693/17 Головуючий у І інстанції Гончаров О. М.
Провадження № 33/780/933/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 11.10.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2017 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2017 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.03.2017 року, близько 21 год. 14 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Київський шлях, 93, керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження у встановленому законом порядку медичного освідування на стан спяніння та продуття алкотестеру «Драгер» водій відмовився у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд, з посиланням на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права.

Так, на думку апелянта, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 278 КУпАП, не зясувавши чи сповіщений він про день та час розгляду справи, розглянув адміністративний матеріал у його відсутність, чим позбавив його права на захист.

Крім того, ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки під час розгляду адміністративного матеріалу в суді першої інстанції він присутній не був, про судове засідання його не повідомляли, а з оскаржуваною постановою він ознайомився лише 04.09.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Наведені причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 є поважними, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, а також пояснив, що 04.03.2017 року о 21 год. 14 хв. він не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Про протокол про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП йому нічого не було відомо, його копію він не отримував. Працівниками поліції він був зупинений і притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП (за проїзд на заборонний сигнал світлофора та керування транспортним засобом без посвідчення водія).

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції в цілому були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії БР № 164265 від 04.03.2017 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер» або у лікаря нарколога; розпискою ОСОБА_7, який зобовязався доставити автомобіль ОСОБА_2 за вказаною ним адресою, а водія не допускати до керування (а.с. 2-4, 6).

Враховуючи вказані докази вважаю, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП наклав на нього стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом та розміром сприятиме досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень.

З даним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Твердження апелянта про те, що під час зупинки його автомобіля, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння, спростовується переглянутим під час апеляційного розгляду відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення за протоколом Серії БР № 164265 від 04.03.2017 року, на якому зафіксовано, що 04.03.2017 року о 21 год. 18 хв. працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», але останній, в присутності свідків, відмовився від його проходження (а.с. 7).

Посилання апелянта на те, що розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення без його виклику, суд першої інстанції порушив його право на захист є слушними.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, судовий розгляд в суді першої інстанції проводився у відсутність правопорушника ОСОБА_2, чим було порушено його право на захист.

Проте, ці права ОСОБА_2 були поновленні в суді апеляційної інстанції, де він був присутній під час розгляду апеляційної скарги і мав можливість надати суду свої пояснення, докази та навести доводи на свій захист.

Крім цього, як вбачається з апеляційної скарги, в звязку з порушенням права на захист, апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

За змістом ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи пояснення, які ОСОБА_2 надав у суді апеляційної інстанції, докази, які містяться на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції та сукупність інших доказів у справі, апеляційний суд не знаходить вказане порушення таким, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції.

На думку апеляційного суду, постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2017 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8, залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1