11.05.2017 Єдиний унікальний номер № 331/1078/17 Провадження № 3/331/210/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від інспектора роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

-до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 270368 від 04.02.2017 року, водій ОСОБА_2 04.02.2017 року, о 00 годин 30 хвилин, керував автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», державний номерний знак НОМЕР_1, біля будинку № 24 по пр. Соборному у м. Запоріжжі, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КУ «ЗОНД» ЗОР, що підтверджується висновком № 499 від 04 лютого 2017 року. Від керування відсторонений. Так ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Так, дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 подано до суду письмові пояснення, згідно яких 04 лютого 2017 року він був зупинений працівниками патрульної поліції, які пояснили останньому, що підозрюють, що він керує транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Так, ОСОБА_2 заявив, що не перебуває у стані алкогольного спяніння та готовий пройти огляд у встановленому законом порядку. Після відхилення пропозиції працівників патрульної поліції щодо проходження огляду на стан спяніння за допомогою технічного приладу «Драгер», ОСОБА_2 висловив свою готовність пройти огляд у медичному закладі охорони здоров'я. ОСОБА_2 був доставлений до КУ «Обласний наркологічний диспансер», де лікар, який проводив огляд, запропонував йому перевірити факт можливого перебування у стані алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_2 відхилив таку пропозицію, зазначивши, що він вже відмовився проходити огляд із застосуванням вказаного приладу, і саме тому прибув до медичного закладу, щоб у нього були відібрані зразки біологічного середовища та проведені лабораторні дослідження. Однак, лікар медичної установи заявив, що у даному медичному закладі лише він вирішує, хто і як проходить огляд, та знову запропонував ОСОБА_2 використати прилад «Драгер», попередивши, що в іншому випадку він зазначить у своєму медичному висновку, що той відмовився від проходження огляду, що також є складом правопорушення. Таким чином, не маючи вибору, ОСОБА_2 був вимушений пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», який показав, що він перебуває у стані алкогольного спяніння. З результатами «Драгеру» ОСОБА_2 не був згодний та знову просив лікаря надати йому можливість здати зразки біологічного середовища, щоб провести відповідні лабораторні дослідження. Однак, лікар вдруге відмовив йому та почав складати висновок про результати медичного огляду.

З огляду на таке ОСОБА_2 вважає, що висновки, складені за результатами медичного огляду лише з використанням приладу «Драгер», не можуть вважатися обєктивними.

Крім того, додатково в своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що, на відміну від оригіналу протоколу, який надійшов до суду, у примірнику протоколу про адміністративне правопорушення, який був вручений йому працівниками поліції, не було зазначено частину статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. А також йому не було вручено копію акту огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Так, адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подано клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376 не допускається унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

В порушення зазначених вимог законодавства в примірнику протоколу, який було вручено ОСОБА_2, не зазначено частину статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою останній притягається до адміністративної відповідальності. В свою чергу, в протоколі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, зазначено відповідну частину статті Кодексу, що свідчить про те, що працівниками патрульної поліції, після складання протоколу та вручення другого його примірника особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, до протоколу було внесено додаткові записи, що є неприпустимим.

Крім того зазначено, що в порушення вимог ч. 3 п. 4 розділу ІХ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року, ОСОБА_2 не було вручено другий примірник акту огляду останнього на стан спяніння.

Аніліз положень розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735 виявляє, що метою направлення водіїв на огляд у закладі охорони здоровя є проведення лабораторних досліджень біологічного середовища особи на стан спяніння. Зокрема, п. 12 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції встановлюється, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу «Драгер», лікар КУ «Обласний наркологічний диспансер» ЗОР проводив огляд на стан спяніння не шляхом проведення лабораторних досліджень зразків біологічного середовища ОСОБА_2, а за допомогою того ж технічного засобу.

За таких умов, на думку адвоката ОСОБА_3, результати огляду ОСОБА_2 в КУ «Обласний наркологічний диспансер» ЗОР, відображені у медичному висновку № 000948, не можуть вважатися достовірними та обєктивними без проведення відповідних лабораторних досліджень.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

На підставі викладеного адвокат ОСОБА_3 просив провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 просив закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя, проаналізувавши доводи адвоката, дослідивши матеріали справи дійшов наступного.

Відповідно до положень ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, оцінивши доводи клопотання, суддя дійшов висновку, що вони не знаходять свого підтвердження, оскільки не забезпечені жодними доказами.

В свою чергу, відповідно до положень ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пунктом 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Так, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 підлягає закриттю відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки правопорушення вчинено 04 лютого 2017 року та на момент розгляду справи сплинули строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 38, 130, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Є.В. Стратій