г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3147/17
Номер провадження 3/213/1070/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління Патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту Патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює водієм ТОВ «ПРЕСТО», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2»янівка, Дніпропетровська область.

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №076533 від 02.11.2017 року ОСОБА_3 22.10.2017 року керуючи автомобілем ГАЗ-3302-14, реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Старовокзальна в місті Кривому Розі Дніпропетровської області в районі буд. 37б, в момент виникнення небезпеки для руху у вигляді тварини на дорозі не впорався з керуванням, не врахував стан дорожнього покриття, своєчасно не застосував міри до зменшення швидкості, виїхав за межі проїжджої частини дороги та допустив наїзд на електроопору б/н, після чого на нерухому перешкоду дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, а водій автомобіля ГАЗ-3302-14 ОСОБА_3 був травмований.

У судовому засіданні ОСОБА_3 факт скоєння правопорушення заперечував, вину не визнав. Надав заперечення, в якому зазначив наступне.

22.10.2017 року ОСОБА_3 під час руху на автомобілі ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1, зі швидкістю 60 км/год. по вул. Урицького з боку вул. Мерецкого на проїжджу частину вийшла собака перед пішохідним переходом біля зупинки громадського транспорту «вулиця Олексієнко», на якій перебувало близько 10 чоловік. На звукові сигнали, які подавав водій, тварина не реагувала, тому був вимушений здійснити термінову зупинку автотранспортного засобу. В момент здійснення термінового гальмування в автомобілі спрацювали гальма лише з лівої сторони, автомобіль почало заносити у ліву сторону на зустрічну смугу дорожнього руху, по якій в той момент рухалось маршрутне таксі №300, заповнене людьми. Для збереження життя оточуючих людей у маршрутному таксі №300 та на зупинці громадського транспорту водій ОСОБА_3 спрямував автомобіль на узбіччя. Бордюр відіграв роль трампліну, автомобіль втратив керування, самостійно приземлившись в деревяний стовп і дерево. Також зазначає, що перед виїздом особисто здійснив поверхневу перевірку автомобіля, порушень у роботі якого виявлено не було, всі системи працювали без перебоїв. В момент екстреного гальмування пошкодилась гальмівна система, відмовили гальма з правої сторони. Вважає, що діяв у стані крайньої необхідності, заподіяна шкода у вигляді пошкодженої електроопори є менш значною, ніж та, що могла статись у разі зіткнення автомобіля НОМЕР_2, з громадським транспортом або з людьми, які перебували на зупинці громадського транспорту. Вважає, що провадження у справі необхідно закрити відповідно до п.4 ст.247 КУпАП у звязку з вчиненням дії у стані крайньої необхідності.

ОСОБА_4 пояснив, що був свідком 22.10.2017 року вул. Старовокзальна в місті Кривому Розі під час руху автомобіля «Газель» на проїжджу частину вискочила собака. Автомобіль під час гальмування здійснив занос. Для уникнення зіткнення з маршрутним таксі, яке рухалось назустріч, автомобіль «Газель» виїхав на узбіччя, де здійснив наїзд на електроопору та дерево. Зазначив, що маршрутним таксі був автомобіль Мерседес Спринтер жовтого кольору.

ОСОБА_5 в судовому засіданні також пояснила, що була свідком 22.10.2017 року вул. Старовокзальна в місті Кривому Розі під час руху автомобіля «Газель» на проїжджу частину вискочила собака. Автомобіль під час гальмування здійснив занос, виїхав на узбіччя та здійснив наїзд на електроопору та дерево. Зазначила, що в цей момент на зустріч їхало маршрутне таксі «Газель» білого кольору.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно положень ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП крайня необхідність не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Щодо доводів про закриття провадження на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП, у звязку з вчиненням дії в стані крайньої необхідності, суд зазначає наступне:

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана:1) протиправними діями людини; 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо.

Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках):

- небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій;

- при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб;

- шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена. Крайня необхідність через її правомірність та відсутність складу правопорушення виключає адміністративну, але не виключає цивільно-правову відповідальність.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза зазначеним охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Джерелами загрозливої небезпеки у разі крайньої необхідності, зокрема можуть бути стихійні явища - повені, пожежі, землетруси тощо, дикі або домашні тварини, наприклад під час їхнього нападу на людину; джерела підвищеної небезпеки, наприклад несправна автомашина; людина, що заподіює або загрожує завдати шкоди охоронюваним законом інтересам.

Небезпека за таких обставин не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов'язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Це - одне з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов'язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається (у цьому, до речі, проявляється одне з істотних відмінностей крайньої необхідності від необхідної оборони). Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об'єктивний, так і суб'єктивний критерії, проте визначальним має бути об'єктивний критерій. У законі немає вказівки на те, щоб заподіювана шкода була найменшою з усіх можливих, ця шкода лише повинна бути менш значною порівняно із відверненою.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 22.10.2017 року керуючи автомобілем ГАЗ-3302-14, реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Старовокзальна в місті Кривому Розі Дніпропетровської області в районі буд. 37б, для уникнення зіткнення з твариною, застосував екстрене гальмування, при цьому його транспортний засіб здійснив занос та в подальшому - зіткнення з електроопорою та деревом.

Доводи щодо того, що назустріч автомобілю ГАЗ-3302-14, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухалось маршрутне таксі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ґрунтуються лише на поясненнях ОСОБА_3, не підтверджені матеріалами справи, свідки в судовому засіданні надали щодо цієї обставини суперечливі покази.

Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В звязку з вищенаведеним суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 не врахував дорожню обстановку (дощова погода), особливості вантажу, що перевозиться, в звязку з чим при застосуванні екстреного гальмування його транспортний засіб продовжував рухатись, що свідчить про не обрання ОСОБА_3 безпечної швидкості руху свого транспортного засобу, а тому скоєне ним правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними та перевіреними у суді доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №076533 від 02.11.2017 року, протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 22.10.2017 року та доданими до нього схемою дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицею (а.с. 6-10), поясненнями свідків, іншими матеріалами справи.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

При накладенні адміністративного стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП України, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 24, 27, 33-35, 40-1, 124, 249, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в дохід держави в особі Державної судової адміністрації, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, , код класифікації доходів бюджету 22030106, отримувач коштів ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за , Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106 в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Алексєєв