Провадження № 3/263/1733/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, при секретарі Диміч Т.М., за участю адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №116416 зазначено, що 12.08.2017 року о 01 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 по бульвару Шевченка 135у м.Маріуполі, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук) від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох понятих свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину не визнав, зазначив, що знаходився на місці де складено протокол, дійсно 12.08.2017 року пізно увечорі був у стані алкогольного спяніння, але за кермом не був, випивав з товаришем ОСОБА_4 у себе вдома та потім попросив дружину відвезти друга, дружина сіла за кермо, вона є власницею автомобіля, яким керувала, поряд з дружиною сів ОСОБА_4, під час руху по б-ру Шевченко напроти магазину "Орбіта" дружина наїхала на бордюр, образилась на їх поведінку із товаришем, залишила автомобіль та пішла, поліція їх не зупиняла, вони просто підїхали через дві - пять хвилин. Він сам сказав поліцейським, що пяний, надав поліції свої документи. З поліцейськими довго дискутували та підїхала допомога, через деякий час поліз за телефоном який впав під водійське сидіння, свідок сидів справа на передньому сидінні. Свідка ОСОБА_4 повезли до відділу поліції, щоб він там написав, що він був пяний. Аварійки включив, коли приїхали поліцейські. Зазначив, що правопорушененя не скоював, оскільки автомобілем не керував, а керувала його дружина.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила , що вона є дружиною ОСОБА_3, її чоловік та його товариш ОСОБА_4 випивали у них вдома , потім чоловік сказав, що потрібно відвести товариша додому пізно увечорі. Всі разом вони поїхали на її автомобілі «MAZDA» в сторону Кіровського ЖМР по бульвару Шевченка на повороті наїхала на бордюр, пробило колесо, вона розлютилася, залишила автомобіль та пішла, поїхала на таксі, не боялася йти сама у 01.00 годині ночі.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що працює у ОСОБА_3, в той день, коли складався протокол, він був вдома у ОСОБА_3, з яким разом випивали, потім йому було потрібно поїхати до дівчини, за руль авто сіла жінка ОСОБА_3, події відбувалися приблизно на початку 11 години вечора . Під час руху ОСОБА_3 відволікав свою дружину від керування, вони вилетіли на бордюр та пробили скати, дружина ОСОБА_3 була незадоволена, залишила автомобіль та пішла, хвилин через 5-7 приїхала поліція. ОСОБА_3 переліз на водійське сидіння, поліція стала розмовляти з ним. Зазначив, що його відвозили до відділу поліції, казали, щоб він сказав, що ОСОБА_3 був за кермом, але цього не казав, тому що це не правда.

Допитаний у якості свідка поліцейський ОСОБА_6, у судовому засіданні пояснив, що він складав протокол про адміністративне правопорушення серії БР №116416, зазначив, що 12.08.2017 року до патрульної поліції надійшов виклик, про те, що оперативні співробітники ОСОБА_7 зупинили автомобіль, яким керував водій у стані алкогольного спяніння. Підїхали на виклик, поряд був ОСОБА_3, його товариш та 2 оперативні співробітники поліції, також стояв поруч автомобіль поліції ОСОБА_7 Працівник поліції рапортом повідомив, що ОСОБА_3 був за кермом автомобіля, прізвища не памятає його. Також ОСОБА_4 казав, що може підтвердити те, що ОСОБА_3 був за кермом. ОСОБА_3 казав, що не керував автомобілем. Оперативні робітники були свідками того, що автомобіль їхав, з якого потім вийшов водій ОСОБА_3 та пасажир, інших осіб там не було, про інших осіб не повідомляли. ОСОБА_3 було запропоновано надати письмові пояснення, він відмовився, від проходження медичного огляду на наявність алкоголю також відмовився у присутності свідків. Свідки події працівники поліції зазначили, що їхали з виклику, побачили пригоду, як автомобіль наїхав на бордюр та поїхали за ним, зупинили автомобіль та викликали патрульну поліцію, надали рапорт уякому все описали, що ними було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що приблизно о 23-00 годині влітку 2017 року він, як працівник ОСОБА_7 у складі слідчої групи був на виклику по б-ру Шевченка 135 у м.Маріуполі, знаходився на пасажирському сидінні у автомобілі поліції, на б-рі Шевченка під час їх руху побачили на відстані приблизно 50 метрів, як автомобіль здійснив наїзд на бордюр, не зупинився, вони розвернулися, бо їхали в іншому напрямку та стали їхати за цим автомобілем, увімкнули сирену та проблискові маячки на поліцейському автомобілі, автомобіль зупинився та з місця водія вийшов ОСОБА_3, який за зовнішними ознаками був у станні сп'яніння, тому ними було викликано патрульну поліцію, до компетенції якої входить складання протоколу про адмінінстративне правопорушення. ОСОБА_3 намагався піти з місця події, казав, що йому треба купити цигарки, потім на трьох пробитих колесах хотів поїхати на СТО, яке знаходилося в іншій стороні. Також з автомобіля вийшов ще один чоловік, який був на передньому пасажирському сидінні, в подальшому йому було запропоновано проїхати до ВП, оскільки він не мав документів та надати пояснення. Від пояснень він відмовився, пославшись на те, що ОСОБА_3 його роботодавець, анкетні дані, які він назвав відповідали дійсності, тому його не затримували. З моменту, коли помітили рух автомобіля та до його зупинки, автомобіль знаходився у полі зору постійно, аж поки не зупинився та з ноьго не вийшов ОСОБА_3 Ніякої жінки в автомобілі не було. Автомобіль зупинився лише після того, коли їх поліцейський автомобіль включили сирену та проблискові маячки, рухаючись за автомобвлем. Автомобіль зупинився напроти буд.93 по бульвару Шевченка, вилиця була освітлена, свідок має гарний зір, тому бачив ОСОБА_3 який був за кермом. З моменту зупинки до підїзду патрульної поліції пройшло приблизно 20 хвилин. Після наїзду на бордюр, автомобіль рухався на спушених колесах. Особисто він не фіксував правопорушення відео,фото зйомкою, оскільки їх поліцейський автомобіль не був облаштований такою технікою, особистим телефоном не користувався під час руху автомобіля.

Судом було переглянуто відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан спяніння у присутності свідків. Під час складання протоколу про адмінінстративне правопорушення на місці були присутні працівники патрульної поліції та знаходився інший автомобіль поліції та працівники поліції. ОСОБА_3 зазначав, що він просто проходив повз цього автомобіля, потім, що автомобілем керувала його дружина, яка зараз спить вдома, він не керував автомобілем.

Відповідно до рапорту оперуповноваженого ОСОБА_7 ОСОБА_8 зазначено, що 12.08.2017 року він був у складі СОГ ОСОБА_7, разом із водієм направляючись з виклику за адресою б-р Шевченка 135 у м.Маріуполя було замічено автомобіль НОМЕР_2 , який рухався по б-ру Шевченка у напрямку до пр.Металургів та наїхав на бордюрний камінь, не зупинився, продовжив рух , вони розвернулися, включили спецсігнал,

проблискові маячки, тоді водій зупинився, вийшов з автомобіля, це був чоловік, оглядав автомобіль, почувши, що ним викликається патрульна поліція, оскільки вбачається наявність алкогольного сп'яніння, намагався зникнути на автомобілі, а потім пішки. Після прибуття поліції особа чоловіка була встановлена, як ОСОБА_3

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 12.08.2017 року ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду.

Диспозиції частини перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, заслухавши покази свідків, оцінивши їх у сукупності, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

В діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що підтверджується дослідженими судом доказами, письмовими показами свідків та поясненнями самого ОСОБА_3.

Вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №116416 від 12.08.2017 року, рапортом інспектора роти №2 батальйону УПП ДПП в м. Маріуполі ОСОБА_11, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, рапортом о/у ОСОБА_7 ОСОБА_8

Крім того, вина ОСОБА_3 підтверджуються даними у судовому засіданні поясненнями інспектора поліції ОСОБА_11 та о/у ОСОБА_7 ОСОБА_8, останній підтвердив, що саме ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, до зупинки автомобіля на вимогу поліції, ОСОБА_11 підтвердив, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння в присутності двох свідків.

До пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, самого ОСОБА_3, що автомобілем керувала дружина ОСОБА_5, суд ставиться критично, вважає, що вони є заінтересованими особами, ОСОБА_5 є дружиною особи, яка притягається до адміністративно відповідальності, а ОСОБА_4, як зазначив у судовому засіданні, є підлеглою особою ОСОБА_3, до того ж ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у стані алкогольного спяніння на час події, про що самі не заперечували. Письмові пояснення та пояснення на камеру поліцейського не надавалися ОСОБА_4, ОСОБА_3 на камеру давав різні пояснення, що він просто проходим повз автомобіля, потім, що він не керував автомобілем, а керувала його дружина, яка вже спить вдома, тобто змінював їх, що суд оцінює критично, оскільки під час судового розгляду було встановлено, що працівниками поліції ОСОБА_7 було зупиено транспортний засіб , яким керував ОСОБА_3 та у зв'язку із наявною підозрою перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння було викликано патрульну поліцію для оформлення правопорушення відповідно до вимог діючого законодавства.

Суд відхиляє посилання ОСОБА_3 та його адвоката щодо відсутності патульної поліції під час руху автомобіля та не встановлення, що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом, а тому протокол про адмінінстративне правопорушення складено не до тієї особи, оскільки під час судового розгляду встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції ОСОБА_7 та для подальшого належного фоормлення протоколу було викликано патрульну поліцію.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобовязаний

вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Враховуючі наведене та оцініючі усі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_3 у скоєні адмінінстративного правопорушщення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 130 ч.1, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Державного бюджету судовий збір в розмірі 320 грн. (триста двадцять гривень).

Розяснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову суду протягом десяти днів з моменту винесення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя Т. І. Скрипниченко