АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/575/17 Головуючий 1-ї інстанції
Провадження № 33/790/889/17 ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської областіу складі судді судової палати з розгляду кримінальних справи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 28.03.2017 року у відношенні ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28.03.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Харків, вул. Лукянівська, 6, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Як встановлено судом, 27.01.2017 року, приблизно о 14.00 ОСОБА_5 по пр. Перемоги, 64/3 у м. Харкові, керував автомобілем TOYOTA RAW 4, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду у встановленому порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху ( ПДР) України.

Не погодившись з таким рішенням адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28.03.2017 року та закрити провадження у справі, а також просить поновити строк на апеляційне оскарження обґрунтовуючи його тим, що копія постанови не була направлена ОСОБА_5, а вона як захисник отримала копію за заявою лише 30.06.2017 року.

В скарзі вказує, ОСОБА_5 було відмовлено поліцейськими при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який законом має право передбачені ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи не було наведено жодних доказів щодо порушення ним вимог п 2.9 Правил дорожнього руху України.

Крім того апелянт зазначає, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_5, так як він був припаркований вздовж узбіччя, і не рухався, а останній о 14.00 27.01.2017 року був пасажиром вказаного автомобіля та зустрічався зі своїми колегами.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені з цього приводу причини пропуску є поважними, та відмовити у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційний суд не вбачає підстав вважати вимоги вказаної правової норми недотриманими суддею суду першої інстанції.

В судове засідання ОСОБА_5 викликався належним чином, однак судові повістки за адресою вказаною у апеляційній скарзі не отримував з невідомих причин, також було виконано виклик в телефонному режимі, однак ОСОБА_5 особисто не відповів. Судовою повісткою було сповіщено його захисника адвоката ОСОБА_3, яка в судове засідання не прибула про причини не явки суду не повідомила. За таких обставин вважаю за можливе слухати справи за їх відсутності.

Згідно вивчених матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР 263967 за порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

З вище викладеного вбачається, що посилання апелянта на відсутність. в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_6 у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України заслуговую на увагу, однак це не спростовує його вини у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується вище переліченими матеріалами справи.

Інші посилання апелянта на відсутність в діях ОСОБА_5 вини, а саме на те, що його не було зупинено працівниками поліції під час керування транспортним засобом, оскільки він був препаркований та не рухався о 14 : 00, 27.10.2017 року, не спростовує той факт що о 14:10, його було зупинено працівниками поліції та складено протокол за фактом відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Дані обставини апелянт доводами апеляційної скарги не спростував, і вони підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, рапортом працівника поліції ОСОБА_9

.Враховуючи вище викладене, вважаю, що постанова від 28.03.2017 року скасуванню не підлягає, оскільки ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_3 не надали суду для того переконливих доказів.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28.03.2017 року у відношенні ОСОБА_11 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2