Справа № 152/1750/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

з участю ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 29 жовтня 2017 року о 10 годині 50 хв. в м. Шаргород Вінницької області по вулиці Островського керував автомобілем «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1, будучи в стані алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.9 Правил дорожнього руху України. Освідування на стан алкогольного спяніння проводилося в Шаргородській ЦРЛ.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_2 суду показав, що 29.10.2017 року приблизно о 10 годині раптово захворів його малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 і його негайно потрібно було доставити в лікарню. Напередодні увечері він вживав алкогольні напої, але витрачати час на виклик "Швидкої допомоги" і чекати її приїзду не було часу через погіршення стану здоров'я сина, який почав задихатися, тому він, щоб усунути небезпеку, яка загрожувала здоров'ю його дитини, негайно відвіз його з дружиною в лікарню, а коли повертався додому, по вулиці Островського у м. Шаргород автомобіль був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому проїхати до лікарні з метою пройти обстеження на стан алкогольного спяніння, він при цьому пояснював, що вживав алкоголь лише увечері напередодні і вимушений був сісти за кермо автомобіля, щоб допомогти хворому сину, проте на його пояснення працівники поліції не зважали.

Аналогічні пояснення в суді надала свідок ОСОБА_5

Лікар Шаргородської ЦРЛ ОСОБА_6 в суді пояснив, що 29.10.2017 року він заступив на чергування по Шаргородській ЦРЛ. Близько 10 години він був викликаний у дитяче відділення для термінового надання допомоги дворічній дитині ОСОБА_7. При огляді у дитини була виражена сильна задишка з прийманням участі додаткової мускулатури, губи синюшні, дитина перебувала у важкому стані і потребувала негайного доправлення в лікарню та надання невідкладної допомоги. В разі несвоєчасної доставки дитини в лікарню міг статися перехід в стан дихальної недостатності, що в свою чергу, могло призвести до асфіксії. Дитині надано своєчасну допомогу і залишено для подальшого лікування в дитячому відділенні Шаргородської ЦРЛ.

Вказані обставини також підтверджуються довідкою Шаргородської ЦРЛ від 03.11.2017 року, із якої вбачається, що дійсно 23.10.2017 року о 10 годині 05 хвилин на лікуванні в педіатра в дитячому відділенні знаходився ОСОБА_7 (2 роки) з діагнозом гострий обструктивний бронхіт; свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_7 серії І АМ № 316219; письмовими поясненнями ОСОБА_3, свідка ОСОБА_5, лікаря Шаргородської ЦРЛ ОСОБА_6

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи (а.с. 1-21) вважаю, що провадження в даній справі підлягає закриттю у звязку з тим, що дії, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, вчинені ОСОБА_3 в стані крайньої необхідності.

Згідно ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

За приписами ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернута шкода.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз перевірених і оцінених доказів, переконують суддю, що дії ОСОБА_3 формально утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Але, оскільки зазначені дії вчинені для усунення небезпеки, яка загрожувала здоров'ю малолітньої дитини, і ця небезпека не могла бути усунута іншими засобами, а заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена, ці дії не можуть вважатися адміністративним правопорушенням.

За правилами п.4 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

При цьому, до вказаного висновку суддя прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 287, 289; ч.2 ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Скаргу щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суддя: Т.О. Соколовська