Справа № 734/32/17 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/795/194/2017
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; 04.02.2016 року притягувався Апеляційним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - штраф в сумі 3400 грн.;

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Як було встановлено судом першої інстанції, 06 січня 2017 року, о 03.00 год., на 77 км + 700 м автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України. Огляд проводився лікарем-наркологом у приміщенні Козелецької ЦРЛ.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що місцевим судом було порушено його процесуальні права, оскільки справа була розглянута без його присутності, при наявності письмової заяви про відкладення розгляду справи, що позбавило його можливості надати пояснення, докази, які мали значення для прийняття законного рішення. Також вказав, що йому безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд до суду за місцем його реєстрації.

Крім того, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні він не був присутній, копію рішення не отримував, а про результати розгляду справи щодо нього дізнався від працівників поліції 19 квітня 2017 року.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши апеляційну скаргу та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як убачається зі змісту судового рішення, постанова відносно ОСОБА_1 була ухвалена 24 березня 2017 року. Строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду закінчився 03 квітня 2017 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, а про накладене на нього адміністративне стягнення дізнався від працівників поліції лише 19 квітня 2017 року, та вже 24 квітня 2017 року подав апеляційну скаргу, то строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06 січня 2017 року, серії АА №513007, складеного відносно ОСОБА_1, останній 06 січня 2015 року, о 03.00 год., на 77 км + 700 м автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі керував автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України. Огляд проводився лікарем-наркологом у приміщенні Козелецької ЦРЛ (а.с.2).

Згідно висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 січня 2017 року, виданого лікарем-наркологом Козелецької центральної районної лікарні, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів в силу положень ст. 251 КУпАП.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, повторно протягом року, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, а постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою.

Посилання апелянта на порушення його процесуальних прав, через неповідомленням його, у встановленому законом порядку, про час, місце та результати розгляду справи, а також розгляд справи без його участі, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, обізнаність ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується його письмовою заявою про відкладення розгляду справи, у зв'язку із хворобою (а.с.14), а також його письмовим клопотанням про зміну місця розгляду справи про адміністративне правопорушення від 22 березня 2017 року (а.с.17).

Крім того, частиною 2 ст.268 КУпАП передбачено вичерпний перелік статей Кодексу, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. З аналізу вказаної норми закону слідує, що участь особи під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП не є обов'язковою.

У зв'язку з цим, доводи апелянта про розгляд справи без його участі та відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеним. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний