Справа № 308/7642/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю захисника - адвоката Бабича В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, працюючий адміністратором «Чілі Піца», визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 ( триста двадцять) грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 005824 від 02.08.2017 та постанови судді від 11.09.2017 вбачається, що 01.08.2017, близько 23 год. 55 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Skoda Super B», номерний знак НОМЕР_1 в м. Ужгороді по вул. Можайського, перебував у стані алкогольного сп'яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду від 11.09.2017 щодо нього - скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу правопорушення. Вважає постанову суду необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права. Зазначає те, що працівниками поліції огляд на стан сп'яніння проведено з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, оскільки ОСОБА_2 пройшов огляд на місці, при цьому «Драгер» не показав стан його сп'яніння, а тому направлення на медичне освідування є незаконним. Він не погоджувався з результатами огляду у лікаря, а тому від нього повинні були відібрати

-2-

зразки біологічного середовища організму. На його думку, висновок є сфальсифікованим, а оформлені лікарем результати такими, що винесені під тиском працівників поліції. Указує на відсутність свідків у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього та відсутність даних щодо присутніх понятих при медичному огляді. Не погоджується з висновком лікаря, який складений лише на підставі візуального огляду, так як отриманої інформації не достатньо для встановлення в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Розгляд справи судом першої інстанції є таким, що порушує вимоги ст. 245 КУпАП та Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якою звернено увагу судів на недопустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті. Матеріали справи не містять жодних даних про особу правопорушника, які повинні бути враховані при накладенні адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності правопорушника, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причину неявки не повідомив. За згодою захисника - адвоката Бабича В.В., який повідомив, що його доверитиль обізнаний про розгляд апеляційної скарги, а тому можливо розглянути справу про адміністративне правпорушення у відсутності ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення захисника - адвоката Бабича В.В. на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,

-3-

затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 ( далі Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З установлених у судовому засіданні доказів апеляційним судом встановлено, що 01.08.2017, близько 23 год. 55 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Skoda Super B», номерний знак НОМЕР_1 в м. Ужгороді по вул. Можайського, перебував у стані алкогольного сп'яніння.

При цьому з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 погодився на проходження огляду на стан сп'яніння на місці поліцейськими. Однак, згідно відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, огляд працівники поліції не змогли здійснити з дотриманням вимог Інструкції та встановити його результати, оскільки ОСОБА_2 дихав у трубку не правильно, а тому прилад «Драгер» взагалі не показував жодного результату, ні позитивного, ні негативного, про що неодноразово вказували працівники поліції особі порушнику.

З врахуванням наведеного, оскільки інших способів для проведення огляду громадян на місці зупинки працівниками поліції законодавством не передбачено, а результати встановити не вдалось можливим, ОСОБА_2 було направлено для проходження медичного огляду лікарем в закладі охорони здоров'я.

Відповідно до п. п. 3, 4 розділу ІІІ цієї Інструкції огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи.

Пунктами 16, 17 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Указані вимоги законодавства як працівниками патрульної поліції так і працівником закладу охорони здоров'я лікарем - наркологом ОСОБА_3 дотримано в повному обсязі.

Так, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 встановлено, на підставі наявних у справі доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 005824 від 02.08.2017, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту і форми, при цьому в даному випадку протокол складено на підставі висновку лікаря, а тому присутність свідків Законом не вимагається; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного чи іншого сп'яніння від 02.08.2017, відповідно до якого лікарем ОСОБА_3 встановлено, що громадянин ОСОБА_2 на час проведення огляду

-4-

перебував в стані алкогольного сп'яніння. Вказаний висновок лікаря не оскаржений до комісії з контролю за якістю проведених медичних оглядів водіїв транспортних засобів та експертиз станів сп'яніння, а тому апеляційний суд вважає даний висновок лікаря таким, що відповідає вимогам Інструкції та складений в межах повноважень, покладених на лікаря - нарколога закладу охорони здоров'я.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо проведення огляду лікарем з порушенням вимог Інструкції, так як не взято біологічні зрази середовища ОСОБА_2, оскільки при проведенні огляду на стан алкогольного сп'яніння проведення лабораторних досліджень законодавством не вимагається. Виняток становить огляд водія - учасника дорожнього руху, який внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, оскільки тоді обов'язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин.

У матеріалах справи (а.с.2) наявний висновок від 02.08.2017, виданий на підставі акта медичного огляду №271 від 02.08.2017, відповідно до якого встановлено, що на момент огляду ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Стан сп'яніння ОСОБА_2 встановлено лікарем на підставі зовнішніх ознак, які є достатніми для прийняття рішення, без результатів приладу «Драгер», оскільки ОСОБА_2 не правильно дихав при проведенні такого огляду за допомогою технічних засобів.

Під час розгляду справи, апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор взводу №1 роти №1 батальойону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП лейтенант поліції Бевз Т.Л. та лікар - нарколог ОСОБА_3, яка проводила медичний огляд ОСОБА_2, були упереджені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 005824 від 02.08.2017 та акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння №271 від 02.08.2017, що в них були підстави фальсифікувати такі.

Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов'язків та лікар діяли в межах наданих їм повноважень, протокол та акт ними складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1395 від 07.11.2015, №1452/735 від 09.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд визнає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо допущеного судом першої інстанції спрощеного підходу до розгляду справи відносно нього. Так, ОСОБА_2 в суд першої інстанції не подавав жодних даних про свою особу, в тому числі довідок чи характеристик, а тому суд першої інстанції прийняв рішення на підставі наявних доказів, оскільки такий не наділений обов'язками збирати докази на підтвердження чи спростування обставин справи.

За таких підстав, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність у його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд відхиляє, оскільки порушень вимог Інструкції не встановлено, наявні матеріали справи відповідають вимогам законодавства щодо змісту та форми, а наведені в апеляційній скарзі доводи не перешкодили як суду першої інстанції так і апеляційному суду, дотриматись вимог ст. ст. 245, 251 252 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

-5-

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Мучички О.В., обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП , апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2017 щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: