Справа № 559/1721/17
Номер провадження 3/559/624/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ходак С. К., розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.07.2017 року, ОСОБА_1 26.07.2017 року о 00 год. 30 хв. по вул. Менделєєва, 2 в м. Дубно керував автомобілем Вольво д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння палців рук). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні правопорушник вину не визнав, та пояснив, що адміністративне правопорушення не вчиняв, оскільки, транспортним засобом не керував.

Допитаний в якості свідка, ОСОБА_2 пояснив, що він їхав о 2 год. ночі, був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому бути свідком. На вул.Менделєєва в м.Дубно, стояли хлопці, він не знає чи були вони випивші, інспектор запропонував пройти тест на вживання алкоголю за допомогою газоаналізтора «Драгер» ОСОБА_1 відмовилися, хто був за кермом не знає, був свідком відмови від проходження медичного огляду.

Допитаний в якості свідка інспектор Гаврилюк Д.М. підтвердив обставини викладені у протоколі та доповним, що ОСОБА_1 в серпні місяці 2017 року, вже був притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для допиту в якості свідка, судом неодноразово викликався ОСОБА_3, однак в судове засідання не зявився.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, вина останнього знайшла своє підтвердження в судовому засіданні достатньою сукупністю належних і допустимих доказів.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №050870 від 26 липня 2017 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с.1);

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні належними і допустимими доказами. З огляду на встановлені фактичні обставини, суд розцінює дану позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як спосіб уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.5 "Правил дорожнього руху" водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України, ст. 33 КУпАП свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Таким чином, при ухваленні рішення у справі суддя враховує обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, та бере до уваги, що порушення п. 2.5 "Правил дорожнього руху", допущене ОСОБА_1, є грубим. Тому, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті Закону у виді штрафу в дохід держави та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 320 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в дохід держави в сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок

З урахуванням положень ст.308 ч.2 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України від 24 вересня 2008 року № 586-VI) у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: