П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.08.2017 Справа №607/9371/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від військової прокуратури Тернопільського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , неодруженого, начальника майстерні ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання старший солдат,

за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В :
Начальник майстерні ремонтної роти військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, тобто військовим начальником, на яку постійно покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських обов`язків, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 28-32, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, постійно допускав випадки недобросовісного ставлення до військової служби, а саме відсутність на службі у період з 08:30 год. 24 липня 2017 року до 08.30 год. 27 липня 2017 року, проводячи час на власний розсуд, не виконував визначені командуванням повсякденні обов`язки військової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 будучи у встановленому законом порядку особисто своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи, до суду не з`явився. Попередньо подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та розкаявся, просить при розгляді справи обмежитись відносно нього мінімальним штрафом та не призначати йому покарання пов`язане з обмеженням особистої свободи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Начальник майстерні ремонтної роги військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 2016 року по даний час.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України. Військової присяги, піддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок.

Згідно вимог п.п. 1-3 ч.3 ст. 24 "Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що викопують обов`язок військової служби па території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять;, на шляху прямування на службу або зі служби, під чає службових поїздок, повернення до місця служби чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено тули за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ст.ст. 11, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; знати утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно: постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. бути дисциплінованим, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки.

Разом з тим, згідно з вимогами ч.10 ст.1 Закону України «Про оборону України», ст,1 ч.8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи і моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Натомість старший солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення адміністративного правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, яке виразилось у невиконанні своїх службових обов`язків через недбале та несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість виконати їх належним чином.

Старший солдат ОСОБА_3 будучи військовою службовою особою, тобто військовим начальником, на якого постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих обов`язків, за відсутності дозволу командування та без поважних причин, у період з 08:30 год. 24 липня 2017 року до 08.30 год. 27 липня 2017 року, самовільно не з`явився у розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), проводячи час на власний розсуд, не виконував визначені командуванням повсякденні обов`язки військової служби.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, доведена матеріалами дослідженими в судовому засіданні, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП від 27.07.2017 року; військовим квитком ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 ; повідомленням командування військової частини НОМЕР_1 про неприбуття на службу старшого солдата ОСОБА_1 №352 від 25.07.2017р; рапортом командира ремонтної роти капітана ОСОБА_5 про нез`явлення старшого солдата ОСОБА_6 на службу 24 липня 2017 року; витягом з Книги обліку тимчасово відсутнього та тимчасово прибулою до частини особового складу військової частини НОМЕР_1 ; повідомленням командування військової частини НОМЕР_2 про факт повернення на службу старшого солдата ОСОБА_1 ; пояснення начальника стройової частини військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 про факт відсутності на службі з 24.07.2017р. до 27.07.2017р. старшого солдата ОСОБА_6 поясненнями ТВО командира ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 про факт відсутності на службі з 24.07.2017р. до 27.07.2017р. старшого солдата ОСОБА_6 ; поясненнями офіцера військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_9 про факт відсутності на службі з 24.07.2017р. до 27.07.2017р. старшого солдата ОСОБА_6 ; наказом командира військової частини НОМЕР_1 №202 від 27.07.2017р.; службовою характеристикою ОСОБА_1 ; роз`ясненнями першого заступника секретаря РНБО, Голови комітету Верховної ради України з питань національної безпеки та оборони України, листом від 20.10.2016р. № 316/1/906 Міністерства оборони України.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_6 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинені в умовах особливого періоду.

При накладенні адміністративного стягнення, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність у вчиненому правопорушенні, вважаю, що ОСОБА_6 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_6 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, 172-11, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЮ. І. Дзюбановський