Провадження № 33/772/654/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Ковальська І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Ковальська І.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 3.05.2017 о 07 год. 35 хв. в м. Вінниці по вул. Д.Нечая, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем марки "Daewoo Lanos TF 69Y", д.н.з. АВ3656АО, з ознаками наркотичного спяніння (тремтіння пальців рук, почервоніння очей, звужені зіниці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, ОСОБА_2 17.05.2017 о 03. год. 50 хв. в м. Вінниці по вул. А.Артинова, 30, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував марки "Daewoo Lanos TF 69Y", д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, сповільненість рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

За результатами розгляду справи судом було винесено постанову від 18 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 роки.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі щодо його підзахисного закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Судове рішення вважає необґрунтованим, винесеним без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи. Зазначає, що 3.05.2017 та 17.05.2017 ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння. Доказів у справі на підтвердження відмови немає. Судом невірно кваліфіковані дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. ст. 130 КУпАП, оскільки останній протягом року не був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому в його діях відсутня повторність. Також апелянт зазначає, що всупереч вимогам ст. 33 КУпАП у справі відсутні дані, що характеризують особу правопорушника, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність дані тощо.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 пояснив, що 3.05.2017 відмовився від проходження огляду, оскільки поспішав. 17.05.2017 відмовився пройти освідування, так як був втомлений. Вважає, що з боку працівників поліції було упереджене ставлення.

Заслухавши виступ пояснення ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що відсутні підстави для її задоволення.

Як вбачається зі змісті постанови, суд дослідив усі матеріали справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення БР № 196643 від 03.05.2017 року, протокол про адміністративне правопорушення БР № 268925 від 17.05.2017 року, рапорт працівника поліції, пояснення свідків, відеозапис нагрудної відеокамери працівника поліції.

Також судом було допитано свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, вислухано пояснення ОСОБА_8 з приводу фактів викладених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Усім доказам суд першої інстанції дав належну оцінку в їх сукупності та взаємозвязку.

Підстав вважати зазначені докази недопустимими та не брати їх до уваги суд не вбачає.

Твердження ОСОБА_8, що він відмовився від проходження огляду на стан спяніння через втому, поспіх, упереджене ставлення працівників поліції до нього не свідчать про відсутність в його діях складу правопорушень.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухиляється від проходження огляду, то його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги, що посилання суду на ст. 36 КУпАП призвело до визнання ОСОБА_2 винним за ч. 2 ст. 130 КУпАП є безпідставним.

Судом першої інстанції достовірно встановлено факт вчинення ОСОБА_8 правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Трактування захистом повторності з огляду на ст. 35 КУпАП є недоречними, оскільки у вказаній статті наведені обставини, які обтяжують відповідальність.

В даному випадку повторність є кваліфікуючою ознакою, а не обтяжуючою обставиною в розумінні ст. 35 КУпАП.

Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП не встановлює необхідність накладення на особу адміністративного стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 цієї статті, а лише визначає факт вчинення такого правопорушення.

Діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови судді спростовуються матеріалами справи.Підстав для скасування судового рішення апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: