Справа № 344/6945/17
Провадження № 33/779/341/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кишакевич Л. Ю.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 липня 2017року, якою

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,. громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн,-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що 28.05.2017 року о 22.55 год. по вул. Північний Бульвар, 2 в м.Івано-Франківську, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 липня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану постанову незаконною і необґрунтованою при розгляді справи судом неправильно застосовані норми матеріального права та допущені грубі порушення норм процесуального права.

Вказує на те, що всупереч вимогам закону справу розглянуто без його участі і судом першої інстанції його не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи.

Копію оскаржуваної постанови він отримав 25.07.2017 року у відділенні поштового зв'язку №8 м.Івано-Франківська і до цього часу був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст..268 КупАП, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Вказує на те, що він дійсно відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Drager», оскільки хотів пройти такий огляд в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері. Вважає, що інспекторами поліції йому безпідставно було відмовлено і проходжені огляду в медичному закладі у зв'язку з чим він був змушений самостійно, залишивши свій транспортний засіб на місці зупинки, дійти до Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру, де пройшов медичний огляд з метою виявлення ставну алкогольного сп'яніння і токсикологічне дослідження шляхом здачі крові. Згідно з результатами розгляду та дослідження алкогольного сп'яніння в нього не було виявлено, що свідчить про ет, що він керував транспортним засобом в тверезому стані.

Враховуючи наведене просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що клопотання про поновлення строку необхідно задовольнити, а апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Статтею 294 КУпАП встановлено, що постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Відповідно до вимог ст.129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій України» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що пропущений ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження є незначним та з метою забезпечення права доступу до правосуддя вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, внаслідок чого було порушено його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що відсутні дані, які свідчать що ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанову суду необхідно скасувати та прийняти по справі нову постанову, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції було допущено істотне порушення вимог закону щодо забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у розгляді справи, чим було порушено її право на захист.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши сукупність досліджених доказів, апеляційний суд вважає встановленим, що 28.05.2017 року о 22.55 год. по вул. Північний Бульвар, 2 в м.Івано-Франківську, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 221634 від 28.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_2.28.05.2017 р. біля 22 год.55 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Північний Бульвар, 2 керував автомобілем Ford Transit д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти №4 УПП у м.Івано-Франківську лейтенантом поліції Пипусяк О.Я., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності.

Вищевказані обставини адміністративного правопорушення підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, рапортом інспектора роти №4 УПП у м. Івано-Франківську Пипусяк О.Я., а також іншими матеріалами справи в їх сукупності

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР України зобов'язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що 29 травня 2017 року він самостійно пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, внаслідок чого було встановлено , що він керував транспортним засобом у тверезому стані.

Зокрема, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 надав довідку №29 від 29 травня 2017 року, видану Івано-Франківським обласним наркологічним диспансером , відповідно до якої він пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, був оглянутий лікарем 02.00 29 травня 2017 року внаслідок чого було встановлено, він не перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у даній довідці вказано, що результат медичного огляду з застосуванням технічного засобу Alkotest Drager 6510 №15275 склав 0,19 проміле, що незначно менше допустимого рівня.

Крім того, ОСОБА_2 надав довідку Клініко-діагностичної(токсикологічної) лабораторії Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 29.05.2017 року відповідно до якої при токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_2 було виявлено етанол в концентрації 0,16 проміле.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані довідки Клініко-діагностичної (токсикологічної) лабораторії Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру та Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру не можуть бути визнані допустимими доказами при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки отримані в порушення встановленого законом порядку у зв'язку з тим, що медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння відбувався більше двох годин з моменту встановлення підстав для такого огляду і за відсутності поліцейського.

Зокрема, у довідці Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру зазначено, що огляд проведений двох годин з моменту встановлення підстав для такого огляду і ОСОБА_2 попереджено про те, що згідно ст.266 КУпАП такий медичний огляд вважається недійсним.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння , а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що доводи ОСОБА_2 про те, що інспектори поліції безпідставно відмовили йому проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі повністю спростовуються даними протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії БР № 221634 від 28.05.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , рапортом інспектора роти №4 УПП у м. Івано-Франківську Пипусяк О.Я. , а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Зокрема, зі змісту пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , рапорту інспектора роти №4 УПП у м. Івано-Франківську Пипусяк О.Я. вбачається, що водій ОСОБА_2 в їх присутності відмовився пройти перевірку на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та відмовився поїхати в Івано-Франківський обласний наркологічний диспансер для проходження медичного огляду.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що працівники поліції сфальсифікували протокол про притягнення до адміністративної відповідальності та вказали дані, які не відповідають фактичним обставинам, оскільки він не відмовлявся від огляду на стан сп'яніння у медичному закладі.

Під час апеляційного розгляду справи не було встановлено даних, які б підтверджували вищевказані доводи апеляції ОСОБА_2 і вказували на невідповідність даних протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності фактичним обставинам.

Разом з тим, вищевказані доводи апеляції ОСОБА_2 про фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення можуть бути перевірені тільки в порядку відповідного кримінального провадження, оскільки фактично вказується на факт зловживання поліцейськими своїми повноваженнями та на наявність в їх діях ознак кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_2 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та вважає за необхідне обрати ОСОБА_2 адміністративне стягнення в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, що буде відповідати вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 скасувати та прийняти по справі нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення - 10 200 гривень штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь стягувача Державної судової адміністрації України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, , з зарахуванням на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача ГУДКС України в м.Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106 - 320 грн. 00 коп. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв