П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Крижова О.Г., з участю прокурора Краснолюби Р.М., захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої заступником начальника управління начальник відділу аналізу даних статистики сільського господарства та навколишнього середовища, торгівлі, енергетики та цін управління аналізу даних економічної статистики у Рівненській області, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, суддя

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 135 від 22 вересня 2017 року ОСОБА_3 перебуваючи на посаді заступника начальника управління начальника відділу аналізу даних статистики сільського господарства та навколишнього середовища, торгівлі, енергетики та цін управління аналізу даних економічної статистики, не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинила правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що у звязку із порушенням ОСОБА_3 вимог ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», відносно останньої складений протокол в якому викладені всі обставини справи, що підтверджують її винуватість у вчиненні нею корупційного адміністративного правопорушення. Просив притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 вину у вчиненні корупційного діяння заперечувала та вказала, що її майновий стан, після укладення договору дарування від 19.10.2016 року (державна реєстрація 27.10.2016 року) не змінився, оскільки вона понад 10 років володіє зазначеним майном та декларує його в повному обсязі. Крім того зазначила, що у деклараціях за 2014, 2015 роки вказувала, що має у власності цілу частку квартири АДРЕСА_1, а не ? її частку.

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП покликаючись на обставини викладені у письмовому клопотанні та додаткових поясненнях.

Суд, заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), заступник начальника управління начальника відділу аналізу даних статистики сільського господарства та навколишнього середовища, торгівлі, енергетики та цін управління аналізу даних економічної статистики є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до статті 1, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_3 є субєктом декларування та зобовязана подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 року №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» зі змінами внесеними рішенням НАЗК від 18.08.2016 року №1 визначено, що система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на першому етапі розпочинає свою роботу з 01.09.2016 року для службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування подаються службовими особами, які станом на 01.09.2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

У відповідності до статті 50 Закону до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, крім інших, особи, посади яких належать до посад державної служби категорії «Б».

З дослідженої судом інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_3 набула права власності на ? частки квартири за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 41,8 кв.м., згідно договору дарування від 19.10.2016 року №783, який зареєстровано у державному реєстрі 27.10.2016 року.

Відповідно до п.п. 4, 5 Договору дарування від 19.10.2016 року інвентаризаційна вартість квартири АДРЕСА_1 складає 273140 грн., а вартість ? частки вказаної квартири становить 136570 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу на 01.01.2016 року 1378 грн.

Таким чином, вартість ? частки квартири перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб.

Виходячи зі змісту Закону України «Про запобігання корупції» фінансовий контроль з боку держави, щодо майнового стану субєктів декларування, здійснюється шляхом обовязкового подання останніми, до 01 квітня наступного року, декларацій в яких відображається майновий стан субєкта декларування та членів його сімї.

Щодо осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище держава застосовує додаткові заходи фінансового контролю.

Статтею 52 Закону встановлені додаткові заходи здійснення фінансового контролю, зокрема частиною 2 вказаної статті визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» N 223-943/0/4-17, 22.05.2017, зазначає, що вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

У п.7 цього ж листа ВССУ вказується, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та обєктивне дослідження всіх обставин, передбачених стст.247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до субєктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суд зазначає, що об'єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП характеризується двома ознаками: в суб'єкта правопорушення відбулись суттєві зміни в майновому стані; суб'єкт правопорушення не повідомив про такі зміни в десятиденний строк.

В протоколі про адміністративне правопорушення повязане з корупцією відносно ОСОБА_3 зазначено, що її майновий стан змінився з моменту державної реєстрації договору дарування від 19.10.2016 року, а саме 27.10.2016 року, проте таке твердження протоколу суперечить даним, здобутим судом у ході судового слідства.

Так, відповідно до ст.. 210 ЦК України правочин, який підлягає державній реєстрації є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Проте момент державної реєстрації або дата укладення договору не свідчить про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, оскільки суттєва зміна в майновому стані це є оціночним поняттям і визначається в порівнянні з попереднім майновим станом субєкта декларування, який можливо відслідкувати шляхом аналізу декларацій субєкта декларування.

З досліджених судом майнових декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014, 2015 роки ОСОБА_3, вбачається, що остання декларувала усе належне їй майно, в тому числі і вказану частку квартири. Так у розділі ІІІ Відомості про нерухоме майно, ОСОБА_3 зазначала, що має у власності квартиру АДРЕСА_3, площею 41,8 кв.м.. а не ? її частки.

Суд приходить до переконання, що майновий стан ОСОБА_3, після державної реєстрації договору дарування від 19.10.2016 року в порівнянні з 2015 роком взагалі не збільшився в частині володіння майном.

Зважаючи на те, що майновий стан субєкта декларування не змінився, суд приходить до висновку щодо відсутності у діях ОСОБА_3 обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того судом встановлено, що посадовою особою Національної поліції України при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено розміру змін у майновому стані ОСОБА_3, оскільки вартість ? частки квартири, вказана у Протоколі суперечить письмовим доказам у справі. Так відповідно до договору дарування від 19.10.2016 року вартість усієї квартири АДРЕСА_4 становить 273140 грн., відповідно ? частка цієї квартири вартує 136570 грн. (п. 5 Договору дарування). Всупереч вказаним письмовим доказам в Протоколі зазначено, що вартість ? частки подарованої ОСОБА_3 квартири складає 137570 грн. і відповідно сторона обвинувачення вважає, що у субєкта декларування відбулися зміни у майновому стані, які становлять 137 570 грн.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_3 об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, і виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Крім того, суд приходить до переконання, що в діянні ОСОБА_3 відсутній склад суб'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виходячи з такого.

Суб'єктивна сторона правопорушень, пов'язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 не ухиляючись від фінансового контролю з боку держави, зазначала вказане майно у своїх деклараціях за попередні роки, а укладення договору дарування, який сторони посвідчили нотаріально 19.10.2016 року, не змінив її майнового стану, суд приходить до висновку про відсутність в ОСОБА_3 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП і, відповідно, про відсутність в її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

На підставі наведеного, приходжу до висновку, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення належним чином не перевірені та не доводяться сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, належні докази, відповідно до ст. 251 КУпАП, які вказують на винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення повязане з корупцією передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП в матеріалах справи відсутні, а відтак провадження в зазначеній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 266, 270, 271 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ст.247 КУпАП в звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова