АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №623/708/17 Суддя 1-ї інстанції: Гуренко М.О.
Провадження № 33/790/736/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ізюмського районного суду м.Харкова від 19.05.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19.05.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою:Харківська область, АДРЕСА_1, був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2. 11.03.2017 року о 00.35 в м. Ізюм Харківської області по вул. Соборній, 39 керував автомобілем ЗАЗ «LANOS», державний номер НОМЕР_1 в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України в стані алкогольного сп'яніння, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням судді першої інстанції Климик Р.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19.05.2017 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Апелянт зазначає, що факт алкогольного сп'яніння він не заперечує та визнав, що вживав алкогольні напої, однак транспортним засобом він не керував, автомобіль був у незаведеному стані та вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження його вини.

Також вказує на те, що в поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні будь-які відомості, щодо існування самого правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суддею суду першої інстанції було дотримано вимоги вказаної правової норми.

В судовому засіданні було допитано інспектора Липецького ВП Харківського ВП ГУНП Харківської області Почуєва К.Ю., який повідомив, що в ніч на 11.03.2017 року помітивши автомобіль, у якого були вимкненні світлові сигнали, та після зупинки цього транспортного засобу встановлено особу водія - ОСОБА_2, та під час спілкування з ним було помічено у нього значно виражені ознаки сп'яніння, про що йому було повідомлено, однак ОСОБА_2 заперечував цей факт та стверджував, що він тверезий. Тоді було прийнято рішення пройти відповідне обстеження, і водій ОСОБА_2 погодився і пройшов огляд у медичному закладі, таз гідно висновку висновком № 25 від 11.03.2017 року було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Вказані обставини підтверджені цим висновком (а.с. 5).

Апеляційний суд вважає, що пояснення апелянта на те, що він не керував транспортним засобом було спростовано вищенаведеними свідченнями, та є безпідставними. При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 добровільно погодився пройти огляд в медичному закладі, без будь-якого понукання, що ним підтверджено, і цей факт свідчить, що саме він був водієм автомобіля.

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 11.03.2017 року серії АП1 №281216, пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6

Таким доказам суддею суду першої інстанції була надана повна та належна оцінка, тому підстав для скасування постанови від 19.05.2017 року за доводами апеляційної скарги немає, оскільки ОСОБА_2 не навів суду для того переконливих доказів.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Валерійовичазалишити без задоволення, а постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19.05.2017 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик