АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2475/2017 Постанова винесена суддею Колесник О.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та захисника Онищука М.А., іншого учасника ДТП - ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу захисника Онищука М.А. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року стосовно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в

м. Городище Городищенського району Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_2 05 серпня 2017 року о 18 годині, керуючи транспортним засобом «БМВ Х6», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Центральній на перехресті з вул. Садова, 162 в м. Києві, при виконанні обгону на перехресті не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Тойота Авенсіс», державний номерний знак НОМЕР_2, який здійснював поворот праворуч на вул. Центральну, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3(б), 14.6 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Онищук М.А., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати та направити матеріали справи про адміністративне правопорушення до Управління патрульної поліції м. Києва для усунення недоліків протоколу та належного оформлення матеріалів цієї справи.

За доводами апелянта, ДТП сталася в результаті недотримання водієм автомобіля «Тойота Авенсіс» ОСОБА_4 п.п. 2.3(б), 10.1, 16.11 ПДР України, який, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав дорогу транспортному засобу «БМВ Х6», під керуванням ОСОБА_2, що рухався головною дорогою, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду і саме такі обставини підтверджуються схемою місця ДТП, відповідно до якої автомобіль «Тойота Авенсіс» на момент пригоди вже знаходився на перехресті. Проте суд, не забезпечивши всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без виклику правопорушника та свідків пригоди, не звернувши увагу на недоліки протоколу та інших матеріалів справи, безпідставно і необґрунтовано прийняв рішення про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

Вважає, що співробітниками поліції неконкретизоване місце ДТП, оскільки вул. Садова є в декількох районах м. Києва, отже матеріали справи оформлені неналежним чином.

Крім того, у скарзі захисник порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 31 серпня 2017 року, обґрунтувавши клопотання тим, що справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_2, а копію судового рішення він отримав лише 06 вересня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Ємчієвим С.Ш. пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника Онищука М.А., які підтримали апеляційне прохання, в той же час ОСОБА_2 частково визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтувавши свою позицію тим, що в діях водія ОСОБА_4 також наявні порушення ПДР України, що призвело до ДТП та її наслідків, заслухавши ОСОБА_4 на спростування доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга захисника Онищука М.А. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В суді апеляційної інстанції знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги захисника Онищука М.А. про неналежне виконання суддею місцевого суду положень ст.ст. 277-2 КУпАП, а відтак і порушення вимог ст. 268 КУпАП, проте при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_2 отримав можливість для реалізації всіх своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та скористався нею, тобто його права були відновлені.

Що стосується інших доводів апелянта, то вони є непереконливими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Зазначені вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП суддя місцевого суду дотримав.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення та змісту судового рішення вбачається, що суддя місцевого суду при розгляді справи щодо ОСОБА_2 дослідив її письмові матеріали та свій висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, обґрунтував доказами у провадженні.

Зокрема, висновок судді місцевого суду в постанові про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п.п. 2.3(б), 14.6 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та спричинило їх пошкодження, підтверджується:

- даними, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 110669 від 05 серпня 2017 року, складеному уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, і цей документ, всупереч твердження апелянта, містить виклад суті адміністративного правопорушення з вказівкою на місце його вчинення, отже в ньому відсутні такі недоліки, які б могли бути підставою для повернення протоколу органу Національної поліції (а.с. 1);

- схемою місця ДТП, яка без зауважень також підписана ОСОБА_2 та в якій наявні всі необхідні відомості для з'ясування обставин ДТП, у тому числі відображено: напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення автомобілів та їх положення після зіткнення, характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с. 2);

- поясненнями водія ОСОБА_4 щодо обставин ДТП.

Вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, спростовують пояснення ОСОБА_2 щодо дотримання ним ПДР України і свідка ОСОБА_5 та переконливо доводять, що водій ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3(б), 14.6 ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Тойота Авенсіс», що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Пояснення в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 про те, що перед ним рухався інший автомобіль, який повертав праворуч, а він, об'їжджаючи його, виїхав на зустрічну смугу руху лише двома колесами, при цьому фактично обгін попереду їдучого автомобіля не здійснював, намагався повернути ліворуч, а в діях водія автомобіля «Тойота Авенсіс» наявні невідповідності вимогам п.п. 2.3(б), 10.1, 16.11 ПДР України, бо він повинен був при виїзді на головну дорогу переконатися, що це буде безпечним і дати дорогу транспортним засобам, які наближалися до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, судом до уваги не приймаються, оскільки перш за все суперечать даним, зафіксованим на схемі місця ДТП, з огляду на визначене місце зіткнення транспортних засобів - на початку перехрестя зі сторони зустрічної смуги руху відносно первинного напрямку руху автомобіля "БМВ Х6", і зазначене доводить, що порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3(б), 14.6 ПДР України перебуває в прямому причинному зв'язку з наслідками ДТП, оскільки відповідно до п. 14.6 ПДР України на будь-якому перехресті обгін заборонений у зв'язку з тим, що на цих ділянках проїзної частини існує підвищена небезпека для руху всіх учасників, а вказаних вимог ОСОБА_2 не виконав, що і призвело до зіткнення транспортних засобів.

Підстав для оцінки дій водія ОСОБА_4 в даній дорожній ситуація, як фактично про це просить апелянт, не вбачається, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складався і судом не розглядався, а за результатами розгляду вказаної справи судом встановлена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З урахуванням викладеного, вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, всупереч доводів апеляційної скарги захисника Онищука М.А., правильно з'ясував усі обставини події та дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено судом з додержанням вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Оскільки під час апеляційного перегляду постанови судді Дарницького районного суду м. Києва не встановлено правових підстав для її скасування, апеляційну скаргу захисника Онищука М.А. слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Онищуку Миколі Анатолійовичу в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника Онищука МиколиАнатолійовича в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі

340 грн. - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.П.Павленко