АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/5071/17Суддя 1 інстанції Науменко Я. О.
Номер провадження 33/774/200/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, який народився 30 травня 1994 року у м. Кривому Розі, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320 гривень судового збору.

При обставинах, зазначених в постанові, 30 жовтня 2017 року о 22-00 год. ОСОБА_2 біля буд.3 по вул. Сергія Колачевського, 3«А», в Тернівському районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом «ВАЗ21124», н/з НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком на стан наркотичного спяніння №2449 від 04 листопада 2017 року. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, посилається на те, що суд не зясував обставини справи та не надав належної оцінки всім наявним доказам, що потягло необґрунтоване притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому, стверджує, що медичне обстеження щодо нього проводилось з грубим порушенням законодавства, оскільки висновок медичного огляду на стан спяніння не був складений безпосередньо після огляду, та один з його примірників взагалі не вручений йому одразу. Окрім того, висловлює свої сумніви щодо достовірності результатів медичного висновку, допускаючи, що працівники поліції могли якимось чином вплинути на медиків, оскільки у своїх поясненнях від 30 жовтня 2017 року він писав, що декілька днів тому дійсно вживав з друзями наркотичні засоби. Зауважує, що про наявність у нього наркотичного спяніння під час керування автомобілем 30 жовтня 2017 року він дізнався тільки 04 листопада 2017 року від поліцейського, який вручив йому протокол та показав копію медичного висновку.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, в межах апеляційної скарги, дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №101703 від 04 листопада 2017 року, яким встановлено, що 30 жовтня 2017 року о 22-00 год. ОСОБА_2 біля буд.3а по вул. Сергія Колачевського в Тернівському районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом «ВАЗ21124», н/з НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком на стан наркотичного спяніння №2449 від 04 листопада 2017 року. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР України (а.с.1).

Вина ОСОБА_2у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується такожписьмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, долученими до матеріалів справи, згідно яких 30 жовтня 2017 року приблизно о 22-00 годин, вони були запрошені працівниками поліції для засвідчення факту, що водій ОСОБА_2 мав ознаки наркотичного спяніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, уповільнена мова та неприродна блідість. На вимогу працівників поліції погодився пройти огляд в медичному закладі (а.с.4, 5).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки вони є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, згідно пояснень самого ОСОБА_2 від 04 листопада 2017 року, він дійсно декілька днів тому вживав з друзями наркотичну речовину, не підозрюючи про наслідки, що можуть настати, зі своєю виною повністю погоджується (а.с.3).

Окрім цього, згідно рапорту інспектора роти №1 батальйону №3 УПП в м. Кривий Ріг ОСОБА_5, під час несення служби 30 жовтня 2017 року у складі екіпажу №152 в Тернівському району по вул. С. Калачевського був помічений транспортний засіб ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, який здійснив паркування на місці для інвалідів на залізничній станції «Рокувата», в звязку з чим водій був зупинений для проведення профілактичної бесіди. Під час спілкування в нього виявлені ознаки наркотичного спяніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагували на світло, сповільненість мови, неприродна блідість. Водію, в присутності двох свідків запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі, на що він погодився та згідно висновку лікаря-нарколога ОСОБА_2 знаходився у стані амфітамінного спяніння, в звязку з чим щодо нього було складно протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6).

Також, вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора), який містить фіксацію обставин зупинення 30 жовтня 2017 року працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення 04 листопада 2017 року у присутності двох свідків у звязку з встановленням перебування його у стані наркотичного спяніння (а.с.7).

Цим відеозаписом також спростовуються твердження скарги ОСОБА_2 про те, що йому не було вручено копію медичного висновку щодо огляду на стан спяніння, адже працівниками поліції ці вимоги закону були виконані належним чином.

Твердження ОСОБА_2 щодо необґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності, на підставі того, що протокол щодо нього складений тільки 04 листопада 2017 року, тоді як подія відбувалися 30 жовтня 2017 року, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до п.16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452 від 09.11.2015 року, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння видається на підставі акта медичного огляду.

З матеріалів справи видно, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан спяніння складено на підставі акту №2449 від 04 листопада 2017 року, отже, апеляційний суд приходить до висновку, що співробітниками поліції вірно складено протокол про адміністративне правопорушення після отримання зазначеного висновку саме 04 листопада 2017 року (а.с.2).

Даючи оцінку вищенаведеним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_2, вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п.2.9а ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом в стані наркотичного спяніння.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у звязку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1