Номер провадження: 33/785/1681/17
Номер справи місцевого суду: 495/5751/17
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Мандрик В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Мандрик В.О. за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Білгород - Дністровського районного суду Одеської області від 17 серпня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого заступником начальника відділу повсякденної діяльності штабу Білгород-Дністровського прикордонного загону, жителя АДРЕСА_1,

провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, згідно ст. 38 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №199201,о 07 годині 50 хвилин 15.05.2017 року військовослужбовець, майор ОСОБА_2 відмовився виконувати законні вимоги командира (начальника), а саме відмовився під час інструктажу добового наряду виконувати обов'язки в наряді по охороні військового містечка управління прикордонного загону, в який був призначений відповідно до наказу начальника прикордонного загону від 13.05.2017 №137 «Про призначення добового наряду», своїми діями майор ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, за ч.2 ст.172-10 КупАп

В клопотанні ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки в судовому засіданні не був присутнім та копію постанови суду отримав 02.10.2017 року.

В апеляції ОСОБА_2 з постановою не погоджується, вважає її незаконною, такою, що винесена з грубим порушенням норм процесуального права, вказує, що суд постановив рішення на припущеннях, наголошує, що не відмовлявся від виконання наказу командира, оскільки в той час виконував інший наказ - звернутися до психолога та знаходився на обстеженні у психолога в зв'язку з поганим моральним станом. За своїм станом він не міг перебувати в добовому наряді, що видно із висновку практикуючого психолога Хмельницької обласної асоціації фахівців з подолання наслідків психотравмуючих подій «Простір» від 23.06.2017 року. Розглянувши справу у його відсутності, суд порушив його права, у зв'язку з чим просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови судді не вбачаю.

Оскільки судове рішення винесено у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, а копію його він отримав пізніше, належить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови.

Районний суд повно, всебічно і об'єктивно дослідив матеріали справи, на підставі чого дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_2 дійсно під час інструктажу добового наряду 15.05.2017 року відмовився виконувати обов'язки в наряді по охороні військового містечка управління прикордонного загону, що підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2), висновком службового розслідування по факту відмови від виконання обов'язків в наряді по охороні військового містечка майором ОСОБА_2 (а.с. 5-11), поясненнями свідків (а.с.12-23), та іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги побудовані на тому, що постанова районного суду є незаконною, такою, що винесена з грубим порушенням норм процесуального права, що суд постановив рішення на припущеннях, що ОСОБА_2 не відмовлявся виконувати обов'язки в наряді по охороні військового містечка управління прикордонного загону, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями свідків в судовому засіданні апеляційного суду Одеської області.

Так, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду Одеської області пояснив, що майор ОСОБА_2 був завчасно попереджений про призначення у наряд на 15.05.2017 року, але під час ранкового шикування, відмовився виконувати обов'язки в наряді по охороні військового містечка управління прикордонного загону у зв'язку з поганим марально-психологічним станом, оскільки був попереджений про наступне звільнення зі служби. При цьому також пояснив, що він боїться, що посадові особи прикордонного загону можуть його підставити, у зв'язку з чим не може нести службу.

Свідок ОСОБА_4 також пояснив апеляційному суду, що майор ОСОБА_2 на ранковому шикуванні 15.05.2017 року прикордонного загону відмовився заступати в наряд у зв'язку з поганим морально-психологічним станом, оскільки, на його думку, його можуть підставити посадові особи прикордонного загону, та через попередження про звільнення зі служби, тому не може нести військову службу.

Відповідно до ст. 6 розділу I, Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України»: право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов'язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов'язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених законами та військовими статутами заходів примусу аж до арешту винного й притягнення його до кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, і це встановлено судом першої інстанції, військовослужбовець майор ОСОБА_2 не виконав зазначених вимог закону і відмовився виконати наказ командира (начальника), який зобов'язував його заступити у наряд по охороні військового містечка управління прикордонного загону.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав притягненої особи, неповноту судового розгляду спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд повідомив ОСОБА_2 про місце і час розгляду його справи судовою повісткою (а.с. 38, 42), йому було роз'яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП, про що свідчить його власноручний запис (а.с. 39), відповідно до тексту оскаржуваної постанови ОСОБА_2 приймав участь в судовому засіданні 04.08.2017 року, надавав суду пояснення, також надав суду висновок практикуючого психолога (а.с.37). Крім того, у своїй заяві від 07.08.2017 року на ім'я судді (головуючої у справі) Таргоній О.М. просив розглядати дану справу у його відсутності (а.с.40). Зазначені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про, начебто, порушення судом прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушення права на вільний доступ до правосуддя, адже він не був позбавлений можливості приймати участь у розгляді його справи судом, користуватись при цьому юридичною допомогою адвоката і надавати суду докази.

Також необгрунтовано зазначено в апеляційній скарзі про порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до тексту цього протоколу ОСОБА_2 було роз'яснено його права відповідно до вимог ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується його власноручним підписом (а.с. 3).

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не міг виконувати обов'язки військової служби за станом здоров'я, не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки медичні документи, які б були підставою для звільнення його від несення служби в матеріалах справи відсутні і на їх наявність апелянт не вказує.

Не може апеляційний суд погодитись і з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не міг виконувати наказ командира заступати в наряд, оскільки одночасно виконував наказ командира звернутися із допомогою до психолога, адже відповідно до матеріалів службового розслідування та пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_2 був направлений до психолога після відмови його заступити в наряд по охороні військового містечка.

Доводи апелянта з посиланням на висновок практикуючого психолога Хмельницької обласної асоціації фахівців з подолання наслідків психотравмуючих подій «Простір» від 23.06.2017 року про те, що у нього на момент опитування 15.05.2017 року психологом домінував стан тривожності та дезадаптації і це давало підстави для звільнення його від служби, суперечить дослідженим судом доказам.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив надані докази, дав їм належну оцінку і прийняв рішення відповідно до вимог закону.

За таких обставин підстави для скасування постанови судді відсутні.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 серпня 2017 року відносно нього за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.О. Мандрик