АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Пащенка В.М., потерпілого ОСОБА_4, представника потерпілого ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови, щодо ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого він, 11 серпня 2016 року о 10 год. 00 хв. на перехресті вул. ОлениТеліги - вул. О.Ольжича в м. Києві керуючи автомобілем «Ssang Yong», державний номер НОМЕР_1, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «Chevrolet» державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив п. 16.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), в якому зазначено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та постановити нову, якою закрити провадження у справі щодо нього у зв'язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнавши його невинним в порушенні п.16.3 ПДР України.

Справа № 33/796/2313/2017

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Малинников О.Ф.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

Вважаючи, що постанова щодо нього винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_6 посилається на те, що в протоколі не зазначений третій учасник ДТП, а також на схемі не вказані всі необхідні і відповідні розміри відстаней дорожньої розмітки. На його думку, суддя не в повній мірі не об'єктивно і упереджено розглянув справу, не заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_4, який при запитанні адвоката зізнався, що після ДТП працівники патрульної поліції також склали на нього протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за проїзд по забороненій смузі руху, призначеній для руху маршрутних транспортних засобів і вже навіть сплатив штраф.

Тобто ствердження суду, що потерпілий ОСОБА_4 «в судовому засіданні пояснив», що він рухався по головній дорозі із швидкістю 50 км. на годину, після чого виникло зіткнення з двома автомобілями завдяки тільки вині ОСОБА_6 надумане, так як такого пояснення не було.

Також зазначає, що суддя не врахував пояснення свідків і другого потерпілого по справі ОСОБА_9, які звернули увагу суду, що ОСОБА_4 здійснював маневр заборонений ПДР України і при вказаній ним швидкості руху неможливо пошкодити і змінити розташування двох автомобілів, які набагато перевищують масу автомобіля ОСОБА_4, та інші докази, надані ОСОБА_6

ОСОБА_6. вказує, що суддя суду першої інстанції, в порушення вимог закону, в постанові не зазначив, чи приймає він, як належний доказ, висновок судового експерта ОСОБА_10 за № 044-16, чи не приймає його, тобто порушив принцип законності, в той час як пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_11. та ОСОБА_12, на думку ОСОБА_2, суддя перекрутив.

Крім того, як зазначає ОСОБА_6, суддя не розглянув пояснення лейтенанта поліції ОСОБА_13, надані в процесі доопрацювання справи, які суперечать протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважає, що відсутність вини ОСОБА_6 у вчинення адміністративного правопорушення підтверджується всіма матеріалами справи, зокрема: поясненнями ОСОБА_6 наданими в суді і після ДТП, поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_11 і ОСОБА_14, схемою ДТП, фото таблицями складеними ОСОБА_6 після ДТП і висновком судового експерта.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, захисника Пащенка В.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_4, представника потерпілого ОСОБА_5, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за наведених у постанові судді обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений представленими в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), схемою місця ДТП (а.с. 3), поясненнями ОСОБА_12 ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_4,(а.с. 3- 6), а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 порушив п. 16.3 Правил дорожнього руху України, який зобов'язує, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Обгрунтовуючи винуватість водія ОСОБА_2 суддя суду першої інстанції вважав, що зіткнення між автомобілями «Ssang Yong»та «Chevrolet» сталося внаслідок того, що водій ОСОБА_2 не врахував швидкість руху, дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по перехрещуваній дорозі - автомобілю «Chevrolet» державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який мав перевагу у русі, чим порушив вимоги п.16.3.ПДР.

Суддя суду апеляційної інстанції погоджується з висновками судді в частині винуватості саме водія ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП та його наслідками, оскільки за любих обставин, виконуючи поворот ліворуч повинен був дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Та обставина, що водій ОСОБА_4, в порушення вимог п.17.1 ПДР, рухався при цьому у смузі руху, призначеній для маршрутних транспортних засобів, не суперечить таким висновкам, оскільки він рухався при цьому по дорозі для руху автомобілів і його дії хоч і порушували вказані вище вимоги ПДР, але не знаходились у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Не спростовують винуватості ОСОБА_2 і висновок спеціаліста - судового ексрперта ОСОБА_10 щодо обставин ДТП , який грунтується виключно на тому, що водій ОСОБА_4, в порушення вимог п.17.1 ПДР, рухався у смузі руху, призначеній для маршрутних транспортних засобів, а дії водія ОСОБА_2 в даній обстановці не регламентувались п.16.3 ПДР, оскільки в даному випадку автомобілі рухались не по перехрещуваній дорозі, а в зустрічних напрямках (а.с.87-90) та пояснення водіїв ОСОБА_12, ОСОБА_15 щодо зазначених обставин, які не спростовують обов`язку, у даній обстановці, у водія ОСОБА_2 виконуючи поворот ліворуч дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Отже, відсутні підстави вважати сумнівним, недостовірним чи необґрунтованим висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Суд прийняв законну і обґрунтовану постанову, а тому підстав для її зміни або скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрито, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко