Справа № 462/4342/17 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 33/783/1325/17 Доповідач: Танечник І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді Танечника І.І., з участю гр.ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 21.09.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 26.08.2017 р. о 22год.35 хв. , в с.Задвір»я Буського району, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння, що підтверджується результатами огляду на стан сп»яніння, що проведений із згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Drager» 6810 в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9»а» ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на оскарження постанови від 21.09.2017р., як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки копію ухвали він отримав лише 21.10.2017р., постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду є необґрунтованою та прийнятою із значним порушенням процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, зазначає, що в порушення вимог ст.268 КУпАП він не був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, справа розглядалась в його відсутності, чим було порушено його право на захист.

Крім того, він був зупинений працівниками поліції без достатніх на то підстав, постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР працівники поліції відносно нього не складали, а тому й не мали права складати протокол про вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Після проходження огляду на стан сп»яніння з використанням спеціального технічного пристрою «Драгер», був не згідний з результатами проведеного огляду та настоював провести такий у медичному закладі у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп»яніння, оскільки не вживав алкогольні напої. Дану обставину можуть підтвердити свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Вважає, що працівник поліції ОСОБА_6 порушив процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп»яніння, а тому у відповідності до вимог ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп»яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того зазначає, що прилад «Драгер», за допомогою якого проводилась перевірка на стан алкогольного сп»яніння ОСОБА_1, не входить до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах МВС для визначення і фіксування порушення правил дорожнього руху. Також не було пред»явлено свідоцтво на повірку технічного засобу «Драгер» та сертифікат його відповідності.

Також фактом на підтвердження відсутності його вини у вчиненні адмінправопорушення свідчить той факт, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що можуть підтвердити свідки.

За таких обставин вважає, що місцевим судом не з»ясовані всі обставини справи, які підлягали з»ясуванню, що дає підстави вважати, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення гр.ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_5 про затримання водія ОСОБА_1 працівниками поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку і навів у постанові. Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №031841 від 26.08.2017р. /а.с.2/; даними тесту на алкоголь приладу «Драгер» /а.с.1/, з якого вбачється, що вміст алкоголю у ОСОБА_1 складає - 1,89% проміле, до яких затриманий водій жодних зауважень не висловлював, а також актом огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів водія ОСОБА_1, підписаного 26.08.2017р. свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_3 /а.с.3/ .

Під час розгляду справи суд належним чином дослідив всі обставини справи та особу правопорушника та підставно визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та наклав на нього стягнення, яке відповідає тяжкості скоєного та особі правопорушника.

Що стосується покликання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності про те, що протокол про вчинення ОСОБА_1 було складено з порушенням вимог чинного законодавства, то, на думку суду, такі покликання не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного сп»яніння та не спростовують висновків місцевого суду з цього приводу, а тому не є підставою для скасування постанови.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що розгляд справи в місцевому суді був проведений у його відсутності, чим було позбавлено його права давати пояснення по суті справи та було порушено його право на захист передбачене ст.268 КУпАП, то таку можливість йому було надано під час апеляційного розгляду справи, в якому він надав суду пояснення, які , на його думку, доводили його невинуватість у вчиненні адмінправопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 21.09.2017р., як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд , -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м.Львова від 21.09.2017р.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м.Львова від 21 вересня 2017р. відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Танечник І.І.