Справа № 489/3489/17 08.11.2017 08.11.2017 08.11.2017
Номер провадження: 33/784/446/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 грн.

Згідно постанови судді, 18 липня 2017 року о 17 год. 15 хв. ОСОБА_1, знаходячись біля будинку по вул. Енгельса, 21 в м. Миколаєві, чіплявся до ОСОБА_3, вибивав з рук телефон, штовхав останню, чим порушив громадський порядок і спокій. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 просять постанову скасувати та закрити провадження у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Апелянти вважають постанову незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Адвокат ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що суддя не дослідив в повному обсязі всі обставини справи, не викликав та не допитав всіх свідків. Зазначає, що 20.08.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду через канцелярію з заявою про допит свідка, явку якого він зобовязався забезпечити на наступне судове засідання, але суд не розглянув заяву, чим порушив права ОСОБА_1, передбачені ст. 268 КУпАП.

Також зазначає, що в судове засідання не викликався працівник патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення для дачі пояснень. Натомість в судовому засіданні були допитані свідок ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка була заявницею.

Захисник стверджує, що ОСОБА_1 не порушував громадський спокій, не виражався нецензурною лайкою, а захищав свою матір від образ з боку ОСОБА_3, внаслідок чого сам отримав тілесні ушкодження. Крім того, зазначає, що судом доведено, що ОСОБА_1 не висловлювався нецензурною лайкою.

Апелянт ОСОБА_1 винним себе не визнає, вважає себе потерпілим в даній ситуації та стверджує, що адміністративні матеріали щодо нього були сфабриковані інспектором поліції ОСОБА_5, який проігнорував показання його матері ОСОБА_6, яку жорстоко побила ОСОБА_3, та складав протокол про адміністративне правопорушення відносно нього.

Перевіривши наведені в апеляційних скаргах доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційних скарг, допитавши свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Дійшовши висновку про наявність в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суддя зазначив, що ОСОБА_1 чіплявся до ОСОБА_3, вибивав з її рук телефон, штовхав останню, чим порушував громадський порядок і спокій.

Мотивуючи прийняте рішення, суддя послався на наступні докази:

- показання свідка ОСОБА_3, яка суду пояснила, що в неї відбувся конфлікт з матір'ю ОСОБА_1, в ході якого останньою було викликано поліцію та швидку допомогу. Під час відібрання поліцією у неї пояснень, ОСОБА_1 почав чіплятися до неї, вступив в словесну перепалку, навідмаш вдарив її рукою, внаслідок чого у неї з рук випав телефон, хапав за одяг та шию. Також зазначила, що ОСОБА_1 висловлювався у її бік нецензурною лайкою;

- показання свідка ОСОБА_4, яка суду пояснила, що була свідком конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, під час якого останній вдарив навідмаш ОСОБА_3, внаслідок чого у неї з рук випав телефон та залишився червоний слід на шиї. Також спостерігала за словесним конфліктом, який відбувся між ними. Чи висловлювався ОСОБА_1 в бік ОСОБА_3 нецензурною лайкою, не пам'ятає;

- на заяву ОСОБА_3 на ім'я начальника Ленінського ВП ГУНП в Миколаївській області, в якій зазначено, що ОСОБА_1 вирвав у неї з рук телефон, штовхав її, схопив за шию.

Дослідивши заяву ОСОБА_3, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суддя дійшов вірного висновку, що є недоведеним факт нецензурної лайки з боку ОСОБА_1, оскільки з заяви ОСОБА_3 та письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вказаного не вбачається. Крім того, в письмових поясненнях ОСОБА_3 відомості про висловлювання нецензурною лайкою дописано іншою особою, що підтвердила ОСОБА_3 суду, зазначивши що це не її почерк.

Що стосується висновків судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, апеляційний суд не погоджується з такими висновками, з огляду на наступне.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 вийшла з поштового відділення, знімала його на мобільний телефон та не реагувала на його попередження, а також вдарила його по голові та обличчю.

Аналогічні пояснення надав ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, пояснивши, що 18.07.2017 р. його матір ОСОБА_6, побила ОСОБА_3 У звязку з чим, для матері була викликана карета швидкої медичної допомоги, а також патрульна поліція. Коли приїхала патрульна поліція та стала зясовувати обставини побиття ОСОБА_6, саме ОСОБА_3 нанесла йому декілька ударів по обличчю, спричинивши легкі тілесні ушкодження. Стверджував, що він не чіплявся до ОСОБА_3, не вибивав з її рук телефон, не штовхав та не висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.

Допитана під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_6 пояснила, що спочатку конфлікт стався між нею та ОСОБА_3 у приміщенні поштового відділення. Саме ОСОБА_3 агресивно поводилася, заподіяла їй удар по голові, а також перелом пальців рук. В звязку із цим конфліктом вона та її син ОСОБА_1 викликали поліцію та карету швидкої допомоги.

Пояснила, що її син ОСОБА_1 не штовхав ОСОБА_3, не висловлювався нецензурною лайкою, не відбирав у неї телефон, хоча ОСОБА_3 намагалася знімати події на телефон.

Свідок ОСОБА_3 в апеляційному суді заперечувала пояснення свідка ОСОБА_6 та пояснення ОСОБА_1, стверджуючи, що не наносила останнім тілесні ушкодження.

Між тим, як слідує з наданих стороною захисту матеріалів, 19.07.2017 р. до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 внесені відомості про те, що 18.07.2017 р. близько 17 год невстановлена особа заподіяла йому тілесні ушкодження. А згідно висновку судово-медичної експертизи № 1041 від 24.07.2017 р. у ОСОБА_1 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді саден верхньої лівої кінцівки, забія голови та верхніх кінцівок, які могли утворитися незадовго до звернення у лікарню 19.07.2017 р.

Таким чином, проаналізувавши пояснення ОСОБА_1, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_8, апеляційний суд встановив, що карета швидкої медичної допомоги та патрульна поліція були викликані саме ОСОБА_1 та його матірю, яка заявила про її побиття ОСОБА_3

Усі події, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, відбулися у присутності працівників патрульної поліції. Проте, перевірити обставини його складання не виявилося можливим, оскільки за викликом апеляційного суду працівник поліції ОСОБА_5 не зявився (знаходиться у відпустці), а також не надано відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, оскільки за повідомленням УПП у місті Миколаєві, відеозапис не зберігся.

Разом з тим, у постанові суддя правильно констатував, що відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 висловлювався на адресу ОСОБА_3 нецензурною лайкою, тобто не підтверджена одна із обставин, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Що стосується інших дій ОСОБА_1, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, те, що він чіплявся до ОСОБА_3, вибивав з рук телефон, штовхав останню, то ці дані ґрунтуються лише на поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до яких апеляційний суд ставиться критично та вважає їх пояснення такими, що викликають обгрунтовані сумніви у їх правдивості.

Зокрема, пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 хапав ОСОБА_3 за шию та у останньої були тілесні ушкодження, обєктивно не підтверджені.

Що стосується показань свідка ОСОБА_3, то апеляційний суд вважає її заінтересованою особою, оскільки є достатні підстави вважати, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_6 тривалий час існують неприязні стосунки. Крім того, за поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_6, працівники поліції були викликані саме через неправомірну поведінку ОСОБА_3

Однак, фактично, працівники поліції не зясували обставини конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, який стався у приміщенні поштового відділення, а склали протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, який здійснив виклик працівників поліції.

Як передбачено ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

На думку апеляційного суду, діям ОСОБА_1 не було надано правильної юридичної кваліфікації, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення формально зазначено про його дії у вигляді чіпляння до ОСОБА_3, вибивання з її рук телефону та штовхання останньої. Зазначені у протоколі дії хоча і є проявом дрібного хуліганства, але обєктивно не підтвердилися в суді.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що у присутності працівників поліції продовжувався конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Тобто, у разі наявності будь-яких дій, зазначених у протоколі, в діях ОСОБА_1 відсутній склад дрібного хуліганства, оскільки у такому випадку (у разі доведеності цих обставин) його дії не були направлені на порушення громадського порядку.

Тому, є обгрунтовані сумніви щодо доведеності обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вони фактично ґрунтуються лише на поясненнях заінтересованої особи ОСОБА_3, та не підтверджені іншими доказами, зокрема відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який суддею не був витребуваний, а на момент апеляційного розгляду не зберігся.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, всі сумніви щодо доведеності винуватості, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, суддя дійшов неправильного висновку, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки не встановлена вина особи у його вчиненні.

Тому постанова судді підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова