Справа № 163/2369/17 Провадження №33/773/896/17 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія:ст.ст. 471, 472 МК України. Доповідач: Філюк П. Т.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Філюк П.Т., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріча Л.М. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, житель АДРЕСА_1, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП звільнено ОСОБА_2 від адмінвідповідальності, у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обмежившись усним зауваженням та закрито провадження у справі за даною статтею.

Крім того, провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст. 472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 2747/20500/17 від 07.08.2017 року товар, а саме: бувший у використанні задній бампер до автомобіля «Мерседес-Бенц 212», вартістю 11533, 81 гривень постановлено повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 07.08.2017 року об 11 год. 08 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в даному автомобілі, окрім товару в межах неоподатковуваної норми - 50 кг малярської шпаклівки, інший товар, а саме, бувший у використанні задній бампер для автомобіля марки «Mercedes-Benz W212», вартістю 11533,81 грн., який на 8 кг перевищив встановлену неоподатковувану норму, визначену ст.374 МК України, по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставилось у вину те, що він, при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який згідно ч.2 ст.374 МК України підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху "зелений коридор", як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

В поданій апеляційній скарзі начальник управління боротьби з митними правопорушеннями Волинської митниці ДФС Негріч Л.М. зазначає, що суддя першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Посилається на те, що ОСОБА_2 не задекларував за встановленою формою товар, який згідно ч.2 ст.374 МК України підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимогам ст.ст., 366, 374 МК України смугу руху «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дій, а тому вважає, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 472 МК України. Також зазначає, що ОСОБА_2 безпідставно звільнено від адмінвідповідальності за ст..471 МК України на підставі ст. 22 КУпАП. Просить постанову судді скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким накласти на ОСОБА_2 стягнення, в межах санкції даних ст.471, 472 МК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який підтримав подану апеляційну скаргу, ОСОБА_2, який заперечив проти апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, в апеляційній скарзі заступника начальника митниці не оспорюється.

Також суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до ст.471 МК України передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор" товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення, особа, яка формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю, несе відповідальність за ст.471 МК України, за що ОСОБА_2 обґрунтовано визнано винним за даною статтею.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

В протоколі про порушення митних правил, складеному відносно ОСОБА_2, не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Суддею першої інстанції обґрунтовано враховано ч.6 ст.366 МК України, згідно якої, обравши проходження через "зелений коридор", особа звільняється від подання письмової митної декларації, а тому посилання в апеляційній скарзі та протоколі про порушення митних правил на те, що ОСОБА_2 «слідуючи смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», вчинивши декларування шляхом вчинення дій, не задекларував за встановленою формою вказаний товар», є безпідставним.

В ході судового розгляду в суді першої інстанції у відповідності до досліджених матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 при перетині кордону по смузі спрощеного митного контролю "зелений коридор" повідомив працівника митниці про наявний товар, тобто вчинив усне декларування цього товару.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 заявив усно про наявність у нього товару, однак був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, суддя першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст.472 МК України, тобто незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

ОСОБА_2 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

В поданій апеляційній скарзі доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, апелянт не навів.

На підставі наведеного, вважаю, що суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03 червня 2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягується вперше, вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, він та його дружина ніде не працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей, одна з яких є інвалідом дитинства. Дії ОСОБА_2 не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.

Виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі заступника начальника Волинської митниці, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.531 МК України та ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріча Л.М. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 вересня 2017 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області П.Т. Філюк