П О С Т А Н О В А

про задоволення заяви про самовідвід

Справа № 569/13262/17 25 жовтня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Наумов С.В. розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Рівне Департаменту Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшли від Управління патрульної поліції в м. Рівне Департаменту Національної поліції України матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після реєстрації даних матеріалів в автоматизованій системі документообігу суду, матеріали для розгляду передані судді Наумова С.В.

Слід зазначити, що у моєму провадженні перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Крім того ОСОБА_1 у даній справі про адміністративне правопорушення подав заяву про відвід судді Наумова С.В., покликаючись на вищевказані обставини. У звязку з вказаним це може стати підставою для виникнення сумнів сторін в об'єктивності та неупередженості судді, а тому ця обставина вимагає від судді заявити самовідвід.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В п. 30 Рішення Європейського суду з прав людини від 01 жовтня 1982 року у справі П'єрсака проти Бельгії зазначається, що "кожен суддя, щодо неупередженості якого є сумніви, повинен вийти зі складу суду".

Згідно п. 31 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 лютого 1996 року у справі Бюліта проти Австрії зазначається, що "жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження".

Як вбачається з п. 27 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 червня 2004 року у справі Пабла Кю проти Фінляндії зазначається, що "суд має бути вільний від особистих упереджень і особистої зацікавленості в результатах справи".

Відповідно до практики Європейського суду у всіх випадках особиста безсторонність судді презюмується, доки не доведено протилежного, при цьому надання доказів упередженості судді покладається на зацікавлену особу, що викладено в Постанові Європейського суду (Велика палата) від 22 жовтня 2007 року по справі Лендон, Очаковски-Лоран і Жюлі проти Франції.

Наявність упередженості в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції Європейський суд визначає на підставі "особистого переконання певного судді у конкретній справі" згідно п.58 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 1998 року у справі Джатрін та інші проти Франції а також "особистих переконань та поведінки конкретного судді у справі" згідно п.95 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2004 року у справі Науменко проти України.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання у подальшому сумнівів у необ'єктивності та упередженості головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, з метою недопущення затягування строків розгляду даної справи, зловживань сторін наданими ним процесуальними правами, виключення будь-якого сумніву сторони у справі в обєктивності та неупередженості судді, вважаю за необхідне заявити самовідвід по даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 246, 279 КУпАП, ст. 15 Кодексу суддівської етики, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

По справі № 569/13262/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення повязаного із порушенням правил дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - заявити самовідвід як головуючому судді.

Справу № 569/13262/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення повязаного із порушенням правил дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передати в канцелярію Рівненського міського суду для подальшого визначення судді в порядку, визначеному діючим законодавством України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов