Єдиний унікальний номер 234/8836/17 Номер провадження 33/775/206/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, при секретарі Ільяшенко С.О., Самойленко Г.В., за участю прокурора Старікова П.О. та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 06 липня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 320 (триста двадцять) грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до постанови судді, ОСОБА_2, в порушення вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальним за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, 29.07.2016 в період часу з 8-00 до 17-00 год., (точний час не встановлений), перебуваючи в кабінеті директора КАТП 052810, розташованому в будівлі за адресою: Донецька область м. Краматорськ, вулиця Артема, будинок 235, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку безпосереднього керівника, а саме: Краматорського міського голову, або іншу уповноважену особу Краматорської міської ради, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про преміювання себе наказом № 323 від 29.07.16 року за 7 місяців 2016 року за якісне та своєчасне виконання виробничих завдань, та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів-власноручно підписав, як директор КАТП № 052810, наказ № 323 від 29.07.2016 року про преміювання себе за 7 місяців 2016 року за якісне та своєчасне виконання виробничих завдань.

З вказаною постановою не погодилась особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, та подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 06 липня 2017 року скасувати, а провадження по справі закрити. Вважає, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, а також, що виплата премій керівникам комунальних підприємств регулюється рядом нормативних актів КМУ, Статутом підприємства, контрактом та колективним договором Комунального автотранспортного підприємства, який він очолює. На його думку, він підписав наказ про своє преміювання на підставі нормативних актів за 7 місяців правильно, премія не перевищує законодавчо встановлені і безпосередньо дозволені розміри, за це також проголосували на загальних зборах всі працівники, а тому відсутні ознаки, що його дії вчинені в умовах реального конфлікту інтересів. Він не повинен був повідомляти безпосереднього керівника, а саме Краматорського міського голову, або іншу уповноважену особу, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про преміювання себе наказом № 323 від 29.07.2016р., оскільки діяв в межах своїх повноважень і ніхто з його керівників не ініціював змін до контракту з ним стосовно оплати його праці та преміювання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив скасувати постанову, думку прокурора Старикова П.О., який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали справи, обставини, на які посилався апелянт, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Під приватним інтересом розуміється будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, а реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Передбачений ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обов'язок ужити заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів і невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів є особистим обов'язком ОСОБА_2 і має бути ним виконаний.

Згідно контракту від 29.12.12 № 11 ОСОБА_2 було призначено па посаду директора «Комунального автотранспортного підприємства № 052810» на період з 01 січня 2013 року по 01 січня 2014 рік. Згідно контракту від 29.12.12 року № 11 ОСОБА_2 було призначено на посаду директора «Комунального автотранспортного підприємства № 052810» на період з 01.01.2013 року по 01.01.2014р. Відповідно контракту зі змінами, внесеними Додатковою угодою № 5 від 30 травня 2016 року, ОСОБА_2 виконує обовязки директора «Комунального автотранспортного підприємства № 052810». Відповідно контракту зі змінами внесеними Додатковою угодою № 5 від 30.05.2016 року, ОСОБА_2 виконує обовязки директора «Комунального автотранспортного підприємства № 052810».

Вважаю, що суддя правильно послався у постанові на положення Статуту КАТП.

Так, згідно п 4.1. статуту «Комунального автотранспортного підприємства 052810» вищим органом керівництва Підприємством є Виконавчій комітет Краматорської міської ради (в подальшому - Засновник).

Згідно п 4.2. статуту КАТП 052810 засновник розпоряджається майном, приймає рішення, обовязкові для всіх працівників, призначає і звільняє директора; встановлює тарифи на вивезення відходів та переглядає їх у випадку змін в законодавстві, підвищення цін, мінімальної заробітної платні.

Згідно п 4.3. статуту КАТП 052810 поточне керівництво підприємством здійснюється директором. Директор підприємства: несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечує фіксування фактів здійснення усіх господарських операцій; приймає і звільняє працівників підприємства, укладає з ними трудові договори, контракти, затверджує штатний розклад, установлює посадові оклади, приймає рішення про преміювання або про накладання стягнень на працівників Підприємства, відповідно до умов трудових договорів, контрактів, колективного договору та чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що 29.07.2016 року ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, прийняв рішення про преміювання себе та інших працівників КАТП № 052810 за 7 місяців 2016 року за якісне та своєчасне виконання виробничих завдань.

Згідно довідки КАТП № 052810 № 15-74-02 від 09.06.2017 року ОСОБА_2 на підставі наказу № 323 від 29.07.2016р. у липні місяці 2016 року нарахована премія у

розмірі 9544 гривень 58 копійок та виплачена в розмірі 7500 гривень.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. І ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону як посадову особу юридичної особи публічного права, та є відповідальним за вчинення корупційних правопорушень.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_2 власноручно підписав, як директор КАТП № 052810 наказ № 323 від 29 липня 2016 року про преміювання себе за 7 місяців 2016 року за якісне та своєчасне виконання виробничих завдань, на підставі якого, відповідно до довідки КАТП № 052810 № 15-74-02 від 09.06.2017 року ОСОБА_2 йому була нарахована премія у розмірі 9544 гривень 58 копійок та виплачена в розмірі 7500 гривень.

Крім того, згідно листа Краматорського міського голови № 01-29/2539 від 17.05.2017 в період 2015-2016 року, ніяких заяв з боку посадових осіб КАТП № 052810 про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів під час виконання останніми посадових обовязків не надходило, чого не заперечував сам ОСОБА_2, тобто ОСОБА_2 про наявність у нього реального конфлікту інтересів не повідомляв.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

- вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційно конфлікту інтересів;

- повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційно конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

- не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

- вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Тобто, суддя прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_2 вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки він прийняв рішення про преміювання себе, тобто прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а тому постановою судді Роганова О.П. обґрунтовано визнано винним в тому що, він, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права 29.07.2016 в період часу з 8:00 до 17:00 (точний час не встановлений), перебуваючи в кабінеті директора КАТП 052810, розташованому в будівлі за адресою: Донецька область м. Краматорськ, вулиця Артема, будинок 235, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про преміювання себе наказом № 323 від 29.07.16 року за 7 місяців 2016 року за якісне та своєчасне виконання виробничих завдань, та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів - власноручно підписав, як директор КАТП 052810 наказ № 323 від 29.07.2016 року про преміювання себе за 7 місяців 2016 року за якісне та своєчасне виконання виробничих завдань.

Суддя правильно зазначив у постанові та з чим необхідно погодитись, що ОСОБА_2, будучи, посадовою особою юридичної особи публічного права - директором КАТП 052810, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальним за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, усвідомлюючи про наявну суперечність між його приватними інтересами та службовими повноваженнями директора КАТП 052810, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку безпосереднього керівника, а саме: Краматорського міського голову або іншу уповноважену особу Краматорської міської ради, про наявність у нього реального конфлікту інтересів, та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані:

1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів;

2) невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

На підставі зазначеного вважаю, що суд першої інстанції правильно дослідив додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові докази, які містяться у адміністративній справі та викладені в його постанові, та дав їм належну оцінку відповідно до діючого законодавства.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 не заперечував, що він не звертався до свого безпосереднього керівника, Краматорського міського голови, з ніякими повідомленням про наявність конфлікт інтересів, крім звітів про виконання роботи. Тобто не повідомив про наявність конфлікту інтересів і діяв в умовах реального конфлікту інтересів за обставини, викладені в постанові судді суду першої інстанції.

Згідно ст. 1 України «Про засади запобігання і протидії корупції» та п. 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП, під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Доводи ОСОБА_2, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки рішення про його преміювання приймалось трудовим колектив, а не ним особисто, а крім того, він, як керівник, мав право на отримання премії за свою роботу, та мав право підписати наказ на преміювання себе, а ініціативу про зміну контракту щодо нього повинен був проявити його безпосередній керівник, Краматорський міський голова, не є слушним. З матеріалів вбачається, на що суддя правильно послався у своїй постанові, що ОСОБА_2 прийнятий на роботу Краматорською міською Радою, а тому підпорядкований саме голові зазначеної ради, саме який приймає рішення про заохочення ОСОБА_2 як директора. Суддя правильно дійшов до висновку про те, що ніщо не заважало останньому повідомити Краматорського міського голову про наявність конфлікту інтересів, оскільки він сам не має право собі призначити грошову премію на тих підставах, на яких він це зробив, оскільки це не відповідає вимогам та входить в протиріччя з зазначеними в постанові суду Законами України.

Передбачений ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обовязок ужити заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів і невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів є особистим обовязком ОСОБА_2 і мав бути ним виконаний.

Статтею 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання особою, яка зазначена у ч. 1 ст. 4 Закону «Про засади запобігання та протидії корупції в Україні», обовязку повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів. Законодавець не повязує настання чи ненастання адміністративної відповідальності з тим, чи міг бути усунутий конфлікт інтересів іншими посадовими особами чи відповідними органами, у якому порядку і яким шляхом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність конфлікту інтересів, не відповідають дійсності.

Доводи ОСОБА_2 про те, що в його діях відсутні ознаки корупційного діяння, оскільки він мав право на премію, що проти цього не заперечував міський голова, про відсутність в його діях умислу на корупційні діяння, не є слушними, є безпідставними, оскільки наявність зазначених ознак необхідна для кваліфікації дій у кримінальному провадженні, а не адміністративному. Для порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в адміністративному провадженні, є саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Таким чином, ніщо не заважало йому повідомити про наявність конфлікту інтересів, а потім відмовитись від голосування на засіданні сесії міської ради під час зазначеного у постанові голосування на користь комунального підприємства, яке очолював його син. Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП не передбачено для кваліфікації дій отримання якоїсь неправомірної вигоди чи переваг.

Також адміністративним законом не передбачено різниці в відповідальності незалежно від форми власності цього підприємства комунальної чи приватної.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова судді Краматорського міського суду стосовно ОСОБА_2 є законною, обґрунтованою та немає підстав для її скасування.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 268, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 1, 3, 27, 28 Закону України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 06 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя