Провадження №3/155/650/17
Справа №155/1775/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року суддя Горохівського районного суду Волинської області Чонка В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 11 жовтня 2017 року о 19 годині 00 хвилин, в місті Горохів по вулиці Луцькій, керував автомобілем Mazda 626, реєстраційний номерний знак LBI 09158, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_1 11 жовтня 2017 року о 19 годині 00 хвилин, в місті Горохів по вулиці Луцькій, керуючи автомобілем Mazda 626, реєстраційний номерний знак LBI 09158, під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини дороги та скоїв наїзд на металеву огорожу будинку №9. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та огорожа зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки справи провадження №3/155/650/17 та провадження №3/155/651/17 про вчинення ОСОБА_1 вищезазначених адміністративних порушень надійшли до суду та розглядаються одночасно, то відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП їх слід обєднати провадженням, присвоївши новій справі номер: провадження №3/155/650/17, справа №155/1775/17.

ОСОБА_1 в суді свою вину визнав повністю та щиро розкаявся, пояснив. Усвідомлює, що вчинив грубі порушення ПДР України, однак пояснив, що в нього на утриманні перебуває троє малолітніх дітей, наявність в нього права керування транспортними засобами є єдиним його джерелом доходу і позбавлення цього права позбавить його можливості утримувати сімю. На даний час завдану внаслідок ДТП шкоду він повністю відшкодував. Просив врахувати дані обставини та звільнити його від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №990154 від 27 жовтня 2017 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №990153 від 27 жовтня 2017 року, листом головного лікаря Волинського обласного наркологічного диспансера за №3117/1-7 від 24 жовтня 2017 року, схемою місця ДТП від 11 жовтня 2017 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 11 жовтня 2017 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11 жовтня 2017 року, а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 11 жовтня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, приходжу до висновку, що своїми діями направленими на порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В той же час, відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема із рішення «Гурепка проти України», вважаю, що зазначений адміністративний матеріал підпадає під дію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає такий вид адміністративного стягнення, як накладення штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також з огляду на те, що результати розгляду такого матеріалу може істотно вплинути на майнові інтереси особи в майбутньому.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Отже, малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має троє малолітніх дітей, його майновий стан, те, що наявність в нього права керування транспортними засобами є єдиним його джерелом доходу і, відповідно, можливістю утримання сімї, ступінь його вини, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, те, що завдана внаслідок ДТП шкода ним повністю відшкодована, потерпіла претензій ані матеріального ані морального характеру до нього немає, інші конкретні обставини справи, вважаю за можливе застосувати положення ст.22 КУпАП, справу закрити, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 36, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду Чонка В.В.