№ провадження 33/781/140/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року. . м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

із секретарем Верещагіною В.В.

за участю представника потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу стосовно

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера

за ч.1 ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5, 22.11.2016 року о 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 керував автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Стрий - Тернопіль Кіровоград - Знамянка в напрямку м. Світловодська Кіровоградської області. В Новоархангельському районі Кіровоградської на вказаній дорозі не впорався із керуванням, не вибравши безпечної швидкості руху, допустив перекидання свого автомобіля, після чого не вчинив негайних заходів для забезпечення ПДР та не попередив інших учасників дорожнього руху про перешкоду, так як автомобіль знаходився на смузі руху автодороги, в результаті чого на нього допустив наїзд автомобіль ЗАЗ Ланос, чим порушив вимоги п.1.5, п.12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст..124 КУпАП.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що 22.11.2016 року о 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 керував автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Стрий - Тернопіль Кіровоград - Знамянка в напрямку м. Світловодська Кіровоградської області. В Новоархангельському районі Кіровоградської області село Станіславівка слідуючи по вищезазначеній дорозі в результаті виконаного маневру транспортного засобу МАН д/н не встановлено, ОСОБА_5 змушений був зїхати на узбіччя з подальшим перекиданням автомобіля ГАЗ на бік, який частково виступав на проїзній частині дороги. За допомогою сторонніх людей водія та пасажира автомобіля ОСОБА_6 було звільнено з салону т/з через вікно. Під час коли водій та пасажир знаходились біля автомобіля, автомобіль ЗАЗ DAEWOO «Ланос», під керуванням водія ОСОБА_7 д/н ВТ 1828АН допустив зіткнення з авто ГАЗ 3302, за що передбачена відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження по справі закрив на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В постанові суд вказав, що із пояснень ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 не вбачається складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. Також просить скасувати постанову міськрайонного суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, встановлене законом. Мотивує скаргу тим, що суд у порушення вимог ст.ст. 30 ч.1 і 2, 33 КУпАП, виніс постанову без всебічного зясування обставин та повного дослідження матеріалів справи. Вважає, що саме ОСОБА_5 не урахував дорожньої обстановки, не обрав оптимальну швидкість руху та режим руху, та у зв'язку з цими порушеннями встановлених Правил, допустив перекидання свого автотранспорту. Подальше ігнорування ОСОБА_5 вимог Правил щодо попередження інших учасників дорожнього руху про ДТП, та наявність зустрічного транспорту, не надало водію «Ланоса» ОСОБА_7, ніякої можливості уникнути зіткнення і поставило його життя під загрозу. Крім того, у судове засідання не був викликаний і допитаний у якості свідка безпосередній учасник ДТП ОСОБА_7 Також зазначає, що відповідно до звіту № 140/16 незалежної оцінки автомобіля ЗАЗ Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить їй на праві приватної власності, вартість його відновлювального ремонту, а відповідно, шкоди, яка їй спричинена винними діями ОСОБА_5, становить 55 300, 69 грн. Про те, що вона - потерпіла по справі, суду було відомо ще до початку призначення справи до слухання, з листа Страхової компанії «Гарантія» надісланого на адресу суду ( лист від 17.01.2017р. № 541/17). Але її не викликали на слухання справи, і навіть, не надіслали копію постанови суду про її закриття.

У зв'язку з тим, що ні її, ні учасника ДТП ОСОБА_7 не було належним чином повідомлено про час і місце слухання справи, постанову вона фактично отримала лише 31.03.2017 року, тобто вже після спливу строку на її оскарження, а тому просить поновити строк на подання апеляційної скарги на зазначену постанову Світловодського міськрайсуду Кіровоградської області.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка просила задовольнити апеляційну скаргу потерпілої, допитавши свідків та дослідивши матеріали адміністративної справи, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як слідує із матеріалів справи постанова суду першої інстанції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення була постановлена 22.02.2017 року за відсутності потерпілої ОСОБА_3, що підтверджується даною постановою суду.

Копію постанови суду остання отримала 31.03.2017 року, а тому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 пропустила строк на апеляційне оскарження постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2017 року з поважних на те причин, а тому строк на подання апеляційної скарги слід поновити.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Однак, як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно водія ОСОБА_5 , дотримані та виконані не були, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і не підтверджуються наявними по справі доказами.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 22.11.2016 року о 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Стрий - Тернопіль Кіровоград - Знамянка в напрямку м. Світловодська Кіровоградської області не впорався із керуванням, не вибравши безпечної швидкості руху, допустив перекидання авто, після чого не вчинив негайних заходів для забезпечення ПДР та не попередив інших учасників дорожнього руху про перешкоду, так як автомобіль лежав на смузі руху автодороги, в результаті чого автомобіль ЗАЗ DAEWOO «Ланос», під керуванням водія ОСОБА_7 д/н ВТ 1828АН допустив зіткнення з авто ГАЗ 3302, чим порушив вимог п.1.5, п.12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Вина ОСОБА_5 В. в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному звязку з настанням ДТП, в повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.11. 2016 року; схемою місця ДТП, підписаною учасниками ДТП без будь-яких зауважень або доповнень, в якій, в тому числі, зафіксовано напрямок руху автомобілів до моменту ДТП, місце зіткнення транспортних засобів механічні пошкодження, отримані автомобілями внаслідок ДТП.

Крім того, згідно показань свідка - водія автомобіля ЗАЗ DAEWOO «Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_7, наданих під час апеляційного розгляду, 22.11.2016 року він рухався по автодорозі Стрий - Тернопіль Кіровоград - Знамянка в напрямку м. Світловодська Кіровоградської області у темну пору доби, йшов мокрий сніг. Близько за 30 м він побачив, що на зустріч йому рухається автомобіль, а на його смузі руху знаходиться перешкода. Він почав гальмувати, однак відбулося зіткнення. Виїхати та обїхати перешкоду у нього не було можливості, оскільки на зустрічній смузі їхав на зустріч інший транспортний засіб. Автомобіль ГАЗ-3302 лежав майже на всю смугу у напрямку його руху.

Свідок ОСОБА_8 суду апеляційної інстанції пояснював, що 22.11.2016 року він їхав в автомобілі разом з ОСОБА_7 по автодорозі Стрий - Тернопіль Кіровоград - Знамянка в напрямку м. Світловодська Кіровоградської області у темну пору доби, йшов мокрий сніг. Вони рухалися з невеликою швидкістю, однак на даній дорозі відбулося зіткнення з перекинутим автомобілем ОСОБА_5 Вийшовши з автомобіля, він побачив біля автомобіля ОСОБА_5 розкидані ящики з яблуками. Світлові прибори на автомобілі ГАЗ-3302 не працювали. Вважає, що уникнути зіткнення не було можливості, оскільки на смузі зустрічного руху рухався інший автомобіль.

Допитаний свідок ОСОБА_9 в апеляційній інстанції пояснював, що 22.11.2016 року близько 18.20 год. він разом з ОСОБА_10 поверталися додому з роботи з м. Новоархангельська. Коли підїзджали до с. Станіславівка, їм на зустріч їхав автомобіль ГАЗель, який, не впоравшись з керуванням, перекинувся на узбіччя. Вони відразу зупинили свій автомобіль, щоб допомогти. Підбігши до автомобіля ГАЗель, вони спочатку витягли водія, а потім його дружину. В подальшому він став викликав поліцію та швидку допомогу, а товариш сказав водію ОСОБА_5, щоб останній поставив якісь знаки, щоб інші автомобілі могли обїхати перешкоду. Потім вони пішли до свого автомобіля погрітися та приблизно через 20 хвилин на автомобіль ГАЗель здійснив наїзд автомобіль Ланос. Зазначив, що з моменту перекидання автомобіля ГАЗель і до зіткнення з автомобілем Ланос пройшло близько 15-20 хв. На зустріч автомобілю ГАЗель ніхто не їхав, та ніхто не робив обгін. За 50 м. він побачив, як автомобіль ГАЗель перекинувся. 10-15 хвилин після перекидання водій ГАЗелі ходив біля свого автомобіля, дивився на пошкодження, аварійну сигналізацію він не міг увімкнути, тому що після перекидання особисто витягнув з машини акумулятор, знак аварійної небезпеки він не виставляв. Водій ГАЗелі був адекватний, допомагав нам витягувати з автомобіля свою дружину та сам знімав клеми з акумулятора свого автомобіля.

Допитаний в апеляційній інстанції свідок ОСОБА_10 пояснював, що 22.11.2016 року близько 18.20 год. він разом з ОСОБА_9 поверталися додому з роботи з м. Новоархангельська. Коли підїзджали до с. Станіславівка, їм на зустріч їхав автомобіль ГАзель, який, не впоравшись з керуванням, перекинувся. Вони зупинились, щоб допомогти пасажирам вибратись з автомобіля. Вони витягли спочатку чоловіка, а потім жінку. В подальшому ОСОБА_9 став викликати поліцію та швидку допомогу, а він сказав водію ГАЗелі, щоб останній зняв клеми з акумулятора, з метою застерегти від вибуху авто, та поставив знак обїзду, однак через 20 хвилин у перевернуте авто врізався автомобіль Ланос. Вказав, що погода в той день була погана, йшов мокрий сніг, однак ніякий автомобіль ГАЗель не «підрізав», ніякого вантажного автомобіля МАН не було, автомобіль ГАЗель був перевантажений яблуками, так як вони повисипалися, ОСОБА_5 не розрахував швидкості, тому машину занесло на узбіччі і він перекинувся. Після перекидання автомобіля, ОСОБА_5 був у адекватному стані, допомагав їм витягувати свою дружину з автомобіля, знімав клему зі свого акумулятора, а потім 10 хвилин до зіткнення з автомобілем Ланос просто ходив біля свого перевернутого автомобіля та роздивлявся його пошкодження.

Співставивши пояснення свідків щодо фактичних обставин ДТП з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку про логічність, послідовність та узгодженість таких пояснень і відсутність обґрунтованих підстав ставити їх під сумнів.

Більш того, згідно висновку експерта №479АТ від 06.09.2017 року, у даній дорожній обстановці водій Ланоса ОСОБА_7, виконуючи рух зі швидкістю 60 км/год не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді, а водій ОСОБА_5, після настання перевертання, повинен був забезпечити безпеку для учасників дорожнього руху, тобто діяти відповідно до вимог п.9.9е та п. 9.10а

Правил дорожнього руху України.

Крім того, відповідно до вказаного висновку вбачається, що якщо саме дії водія ОСОБА_5 призвели до перекидання його транспортного засобу, то з технічної точки зору його дії можуть знаходитися в причинному звязку з розвитком подальшої дорожньої транспортної пригоди та не виключено, що водій ОСОБА_5 мав би технічну можливість уникнути зіткнення автомобіля Ланос з його перевернутим транспортним засобом шляхом попередження даної ситуації на ранній стадії, тобто шляхом виконання в комплексі вимог п. 1.5., п.12.1. Правил дорожнього руху України.

На підставі досліджених доказів, апеляційний суд приходить до висновку про те, що пояснення в суді першої інстанції ОСОБА_5 та його дружини не відповідають дійсній події, яка відбулася 22.11.2016 року після перевертання його автомобіля ГАЗель.

Так, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в апеляційній інстанції чітко підтвердили факт, що вони були очевидцями події самого перевертання автомобіля ГАЗель. При цьому зазначили, що іншого автомобіля МАН взагалі на дорозі не було. Зупинившись, вони надали допомогу ОСОБА_5 та його дружині.

Більш того, згідно пояснень вказаних свідків, апеляційним судом встановлено, що у водія ОСОБА_5 після залишення перевернутого автомобіля було достатньо часу для негайного вжиття заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всі заходи до усунення перешкод, а вразі неможливості попередити про них інших учасників дорожнього руху для забезпечення їх життя та здоровя.

На підставі викладеного, наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 в суді першої інстанції щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд першої інстанції, під час розгляду вказаної справи не в повному обсязі дослідив та передчасно надав оцінку доказам по справі і дійшов необґрунтованого висновку про закриття вказаного провадження саме з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_5

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в ході апеляційного розгляду доказів, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини водія ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушенням, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова районного суду підлягає скасуванню як необґрунтована, із прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом із тим, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, оскільки адміністративне правопорушення вчинено 22.11.2016 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж три місяці тому, ОСОБА_5 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2017 року.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2017 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2