АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №766/9849/17 Головуючий в І інстанції: Смирнов Г.С.
Провадження №33/791/460/17 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1, за участі захисників особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 05 липня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 05 липня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто зі ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_4 02 червня 2017 року о 02:40 год., керував т/з «HYUNDAI Sonata » д/н «ВТ 4479 АО.» по вул.Олександрівській в м. Херсоні, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху» (далі Правила), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Апелянт посилається на порушення процедури огляду на стан сп'яніння. Він оспорює факт того, що він відмовлявся від проходження огляду відповідно до вимог закону, навпаки наполягав на його проходженні, проте на місці зупинки транспортного засобу йому не було запропоновано пройти освідування, спеціальні технічні засоби не надавались.

Крім того, зазначав про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, оскільки у ньому відсутні дані про те чи було наявне у нього посвідчення водія, чи воно видавалось взагалі, чи не позбавлений він права керувати транспортним засобом.

Також зазначав, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про розгляд справи, а тому він був позбавлений можливості надати пояснення та заявити клопотання про допит свідка, якому відомі обставини справи, оскільки він був присутнім при складені протоколу.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_4 посилається на те, що копію постанови отримав поштою 11 серпня 2017 року, при цьому про час, дату розгляду справи у суді першої інстанції належним чином повідомлений не був.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисників ОСОБА_4, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З матеріалів провадження вбачається, що приймаючи рішення про винність ОСОБА_4 у порушенні п. 2.5. Правил, суддя, дослідивши виключно матеріали справи, як на докази винуватості ОСОБА_4 в постанові формально послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №190309 від 02 червня 2017 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, які між тим належним чином не перевірив.

При цьому ОСОБА_4 під час складання протоколу та в своїх поясненнях заперечував свою вину та зазначав, що алкогольних напоїв не вживав, з виявленими ознаками алкогольного спяніння не погоджувався, працівниками поліції свідків не допитували, від проходження освідування на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку не відмовлявся.

З метою усунення неповноти розгляду справи та поновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційним судом були виконані вимоги статей 279, 280 та 293 КУпАП та дослідженні матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_4, в результаті чого було встановлено, що матеріали справи містять наступні документи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №190309 від 02 червня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_4 02 червня 2017 року, о 03 год. 00 хв. керував автомобілем «HYUNDAI Sonata » д/н «ВТ 4479 АО.» по вул.Олександрівській в м. Херсоні, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил (а.с.3);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 4);

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02 червня 2017 року (а.с.5).

Оцінюючи зазначені докази апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №190309 від 02 червня 2017 року відносно ОСОБА_4 працівником поліції ОСОБА_7, в цілому відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Проте під час складання протоколу ОСОБА_4 не погоджувався з виявленими у нього ознаками алкогольного спяніння. В протоколі також зазначав, що від проходження освідування не відмовлявся, і свідки працівниками поліції не допитувалися.

З метою перевірки пояснень та заперечень ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, та свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та які надавали письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Проте, на виклики до суду свідки не зявлялися, а нормами КУпАП не передбачається їх примусовий привід.

Крім того, апеляційним судом двічі витребовувався запис з нагрудної камери інспектора поліції у період складання протоколу відносно ОСОБА_4, проте після декількох перенесень розгляду справи до суду надійшла інформація про відсутність у працівників поліції даного запису.

Таким чином, під час розгляду справи в апеляційній інстанції, суду не вдалося перевірити докази, на підставі яких було винесено постанову про винність ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та які б спростували заперечення ОСОБА_4 про те, що він не відмовлявся від проходження огляд на виявлення стану алкогольного спяніння.

Наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки викликають обєктивні сумніви щодо свого змісту, заповнені на заздалегідь виготовлених бланках та не підтвердженні усними поясненнями зазначених свідків під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Одночасно, матеріали справи не містять у собі будь-яких інших обєктивних доказів того, що водій ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції був допитаний у якості свідка ОСОБА_8, який зазначив, що є приятелем ОСОБА_9 02 червня 2017 року вночі ОСОБА_4 зателефонував і попросив його приїхати. Коли він приїхав - біля ОСОБА_4 були поліцейські. Він не чув щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_4 продути трубку чи проїхати до медичного закладу. В його присутності ОСОБА_4 не відмовлявся вчиняти вищезазначені дії.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 відомості про керування ним 02 червня 2017 року, о 03 год. 00 хв., автомобілем «HYUNDAI Sonata » д/н «ВТ 4479 АО.» по вул.Олександрівській в м. Херсоні, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил, не підтверджуються доказами у справі, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_4 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Разом з тим, розглядаючи справу, суддя районного суду припустився порушення норм процесуального права, а саме: розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи, чим порушив його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови, суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_4 Поштове повідомлення з судовою повісткою про розгляд справи 05 липня 2017 року, було направлене судом на адресу: АДРЕСА_1 і отримане не самим ОСОБА_4, а його мамою (а.с.11). Про свою фактичну адресу апелянт зазначав в заявах та клопотаннях, поданих до суду (а.с.8,12). Судові повістки на зазначену ОСОБА_4 адресу судом не направлялися.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 05 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 05 липня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП , у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко