АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2163/17 Номер провадження 33/786/654/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю: особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника-адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 02 червня 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 340 грн.

Згідно з постановою, 11.03.2017 року близько 04 год. 30 хв. в м. Полтаві по вул. Європейській водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан спяніння проводився у Полтавському обласному наркологічному диспансері зі згоди водія.

Приймаючи рішення, суд оцінивши наявні у справі докази та врахувавши пояснення допитаного у судовому засіданні поліцейського ОСОБА_4 дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

В апеляційній скарзі захисник просить постанову скасувати та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що суд невірно застосував норми матеріального права щодо порядку оформлення адміністративних матеріалів, а також не врахував, що посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення є неповноважною.

Окрім того вказує, що ОСОБА_2 у момент звернення до нього поліцейського не керував транспортним засобом, так як автомобіль вже був припаркований неподалік його місця проживання.

Вивчивши матеріали справи, пояснення ОСОБА_2, який вказав, що вживав спиртні напої, проте транспортним засобом не керував, захисника-адвоката ОСОБА_3, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, суддею першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 573188, висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння, яким суддя дав належну оцінку, і правильно кваліфікував дії правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він транспортним засобом не керував, спростовуються наявними в справі матеріалами, показаннями наданими в судовому засіданні суду першої інстанції працівником поліції ОСОБА_4 та поясненнями самого ОСОБА_2 в їх сукупності, при оцінці та співставленні між собою.

Так, пояснення ОСОБА_2, надані під час апеляційного розгляду, суперечать первинним показанням викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення, в яких він вказував, що керував автомобілем та був тверезим.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що протокол складений не уповноваженою на те особою, також є необґрунтованими, оскільки відповідно до положень ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно з Положенням «про батальйон поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області», затвердженого наказом ГУ НП в Полтавській області за № 1009 від 29.12.2016 року, до завдань підрозділу входить, зокрема, запобігання правопорушенням та їх припинення, до обовязків - виявлення та припинення адміністративних правопорушень, забезпечення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, виконання службових обовязків із забезпечення безпеки дорожнього руху на стаціонарних постах, нагляд за станом автомобільних шляхів на території обслуговування.

Крім того, всупереч доводам апелянта, Інструкція «з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, не містить вказівок про те, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складається виключно патрульними поліцейськими.

Виходячи з викладено вбачається, що поліцейський взводу № 4 роти № 3 РПП БПОП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 діяв в межах покладених на нього посадових обовязків із забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 02 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1