Справа № 536/106/15-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Степаненко Юрій Іванович, розглянувши в місті Кременчуці заяву представника Державної судової адміністрації України по довіреності ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В :

04 травня 2017 року на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області від представника ДСА України ОСОБА_1 надійшла вказана заява з проханням до суду про приведення постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28.01.2015 року у справі №536/106/15-п у відповідність з вимогами Закону України Про виконавче провадження.

Представник стягувача обгрунтовувала свою заяву тим, що зазначеною вище постановою суду з боржника ОСОБА_2 був стягнений судовий збір у сумі 36 гривень 54 копійок. Пред'явлений до примусового виконання цей виконавчий документ Кременчуцький районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області повернув стягувачу у зв'язку з відсутністю у ньому реєстраційного номеру облікової картки платника податків, а тому з підстав абзацу другого пункту четвертого частини першої та абзацу другого частини четвертої статті 4, абзацу другого частини четвертої статті 15 Закону України Про виконавче провадження просила суд вказати у виконавчому документі (постанові суду) реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2

Згідно статті 304 КУпАП питання, зв'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Під час вирішення заяви по суті, суддя дослідив документи справи про адміністративне правопорушення та встановив, що постановою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Кузнєцова Андрія Володимировича 28 січня 2015 року було застосоване стягнення до ОСОБА_2 за ч.2 статті 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки, без оплатного вилучення транспортного засобу та постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36 гривень 54 копійок.

На час розгляду справи був відсутній та не був відомий суду ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_2

Відповідно до чинного на час розгляду справи пункту 3 частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження в Україні у виконавчому документі повинен був зазначатися індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, а також інші дані, якщо вони відомі суду.

На запит суду про надання інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_2 була надана 25 лютого 2015 року (після розгляду справи) Міністерством доходів та зборів довідка про неможливість однозначно ідентифікувати вказану фізичну особу.

Постанова суду була звернута до примусового виконання разом з довідкою про відсутність ідентифікаційного номера боржника, було відкрите відділом ДВС Кременчуцького РУЮ виконавче провадження та здійснювалися виконавчі дії. В подальшому постановою головного державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 від 29 грудня 2016 року виконавчий документ був повернутий на адресу суду без виконання у зв'язку з відсутністю майна у боржника, повідомлено стягувача про можливість повторного пред'явлення виконавчого документа для виконання в строк до 29.03.2017.

20 січня 2017 року судом повторно був пред'явлений у виконавчу службу цей виконавчий документ.

Своїм повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14 березня 2017 року з посиланням на пункт шість частини четвертої статті 4 Закону України Про виконавче провадження головний державний виконавець Кременчуцького РВДВС ГТУЮ у Полтавській області Малінніков М.В. інформував Кременчуцький районний суд та Державну судову адміністрацію України про необхідність подання стягувачем Державною судовою адміністрацією України заяви про примусове виконання постанови суду та пред'явлення стягувачем виконавчого документа для подальшого виконання.

Статтею 283 КУпАП визначені вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. Вказана норма не містить вимог щодо обов'язкового зазначення в постанові реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Постанова суду згідно п.6 ч.1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження є виконавчим документом (не виконавчим листом, який відповідно до п.1 вказаної статті цього Закону видається в інших передбачених законом випадках), а тому твердження представника ДСА України у заяві про допущення судом помилки при оформленні виконавчого листа є безпідставним та помилковим.

Загальновідомо, що відповідно до статті 285 КУпАП винесена уповноваженою особою постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Відомості щодо прийнятого рішення судом вносяться в ЄДРСР.

Будь-які доповнення та редагування змісту чинної постанови після її оголошення не допускаються.

Тому суд не вправі на даний час вносити у постанову відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2

До того ж, вказаний виконавчий документ (постанова про стягнення судового збору) вже перебував на примусовому виконанні, де виконавчою службою безперешкодно, за відсутності інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2, було відкрите виконавче провадження та здійснювалися виконавчі дії.

Наразі ж, головний державний виконавець Малінніков М.В. у своєму повідомленні пропонує стягувачу ДСА України подати до ВДВС лише відповідну заяву про примусове виконання постанови відповідно до статті 26 Закону України Про виконавче провадження, яка була відсутня на час пред'явлення виконавчого документу, а також просить стягувача пред'явити цей виконавчий документ для подальшого виконання.

У справі відсутні відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2, на запит суду Міністерством доходів та зборів достовірних відомостей про це не було надано, що позбавляє суд можливості надання такої інформації стягувачу.

Згідно ч.3 статті 26 цього Закону у заяві про примусове виконання рішення стягувач самостійно має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти виконанню рішення.

Отже, суддя вважає про відсутність правових підстав для звернення заявника до суду з порушених у заяві питань. Тому у задоволенні заяви має бути відмовлено.

Згідно ч.4 статті 15 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

У стягувача ДСА України відсутні перешкоди для пред'явлення виконавчого документу для примусового виконання відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 283,304 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити представнику Державної судової адміністрації України по довіреності ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа по справі про адміністративне правопорушення №536/106/15-п, шляхом внесення у постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 січня 2015 року відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю. І. Степаненко