Справа № 359/7567/17
Провадження №3/359/3472/2017

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2017 року м. Бориспіль
Товар 1. Ювелірні вироби, з дорогоцінного металлу золото 750 проба зі ставками: діамант, перли культивовані морські: - сережки 5 пар; - каблучки - 6шт; - кольє - 2шт; Вага золота 750 проби: 148,13гр. Загальна вага виробів: 232,18гр. Виробник: GEMMINDUSTRIA GAIA FERRANDO SPA».
Товар 2. Вироби майстрів срібних справ. Столовий посуд із перламутру зі вставками із срібла 925 проби та гірського кришталю: - набір для ікри 2 шт.; Вага срібла 925 проби: 165,60гр.; Загальна вага виробів: 2064,00гр; Виробник: GEMMINDUSTRIA GAIA FERRANDO SPA ( далі - «ювелірні вироби...»)».
Товари переміщувались авіаційним транспортом авіакомпанії «LUFTHANSA CARGO AG».
Під час пропуску зазначеного товару на митну територію України, у якості підстави для переміщення Київській митниці Міндоходів надано товаросупровідні документи, зокрема:
- інвойс від 11.10.13 № U131213, виставлений українському підприємству ТОВ «Дюран 2011» Італійською компанією «GEMMINDUSTRIA GAIA FERRANDO SPA», загальна вартість товару становила 18 818.00 Євро;
- авіаційні вантажні накладні від 03.12.2013 №020-52773932 та UNI/00026472.
05.12.13 року на підставі зазначеного контракту, інвойсу, та авіаційних вантажних накладних, поданих брокером (яка обіймала посаду станом на грудень 2013 року) ТОВ «Консалтинговий центр» (м. Київ, вул. Механізаторів, 1) ОСОБА_3 до ВМО № 5 м/п «Бориспіль-Аеропорт» (ДП МА «Бориспіль») Київської митниці Міндоходів, здійснено митне оформлення товару «ювелірні вироби...» за митною декларацією №125120105/2013/282233 в режимі «ІМ-40 АА».
З метою перевірки автентичності документів, наданих у якості підстави для проведення митного контролю та оформлення вантажу «ювелірні вироби...» за вказаною МД, було направлено запит до митних органів Італії.
Разом з тим, за результатами проведеної перевірки, митною адміністрацією Італії, повідомлено, що інвойс від 11.10.13 № U131213, який було надано митним органам України у якості підстави для проведення митного контролю та оформлення товару «ювелірні вироби...» не є вірним та автентичним. Вказаний інвойс співпадає с інвойсом, виставленим компанією «GEMMINDUSTRIA GAIA FERRANDO SPA» № 820 від 25.11.2013 року, який було надано митній адміністрації Італії під час експорту, лише в частині якості та кількості товарів, але не по вартості, емблемам та малюнкам.
Так, враховуючи наявну інформацію митної адміністрацією Італії, а саме: копії наданих документів (експортну митну декларацію та інвойс), було встановлено, що вартість товару «ювелірні вироби...» під час експорту з території Італії значно вище від його задекларованої вартості на митній території України та становить 49 230 Євро. (згідно з курсом НБУ, станом на момент переміщення товарів через митний кордон України, вартість зазначених товарів в перерахунку на національну валюту становила 534 838, 95 грн.).
Згідно з ч. 2 ст. 459 та п. 7, п. 43 ст. 4 МК України суб'єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обовязків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Відповідно до статті 65 Господарського кодексу України: пункт 3 - для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Пункт 5 - керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.
Перебуваючи на посаді керівника підприємства, гр. ОСОБА_2 відповідав за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобовязаний надавати до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.
Таким чином, ОСОБА_4, який (станом на грудень 2013 року) обіймав посаду керівника ТОВ «Дюран 2011», вчинено дії, спрямовані на переміщення товару «ювелірні вироби...», задекларованого за ЕМД від 05.12.2013 №125120105/2013/282233, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо їх вартості.
Відповідно до інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил бази даних ЄАІС ДФС, гр. ОСОБА_2 протягом 2016-2017 років не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 Митного кодексу України.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
29.09.2017 р. відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області матеріали справи про порушення митних правил, відносно ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 483 МК України було повернуто Київській митниці ДФС, для вжиття заходів, щодо належного оформлення матеріалів справи та для усунення недоліків.
18.10.2017 р. вказаний адміністративний матеріал повторно було повернуто до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, після усунення вказаних недоліків.
Підстав для перенесення розгляду справи, направлення матеріалів для повторної додаткової перевірки судом не встановлено.
У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності громадянин України ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Клопотань про перенесення судового засідання не надходило. Представника за довіреністю до суду не направив. У звязку з чим, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Представник митниці просив суд визнати громадянина України ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 100% вартості товарів з конфіскацією зазначених товарів.
Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що вину ОСОБА_2 повністю доведено.
Вказана обставина додатково підтверджується наданим товаросупровідним документом, зокрема: - інвойс від 11.10.13 № U131213, виставлений українському підприємству ТОВ «Дюран 2011» Італійською компанією «GEMMINDUSTRIA GAIA FERRANDO SPA», загальна вартість товару становила 18 818.00 Євро та авіаційними вантажними накладними від 03.12.2013 №020-52773932 та UNI/00026472.
Відповідно до результатів проведеної перевірки, митною адміністрацією Італії, повідомлено, що інвойс від 11.10.13 № U131213, який було надано митним органам України у якості підстави для проведення митного контролю та оформлення товару «ювелірні вироби...» не є вірним та автентичним. Вказаний інвойс співпадає з інвойсом, виставленим компанією «GEMMINDUSTRIA GAIA FERRANDO SPA» № 820 від 25.11.2013 року, який було надано митній адміністрації Італії під час експорту, лише в частині якості та кількості товарів, але не по вартості, емблемам та малюнкам.
З наданих документів працівниками митниці, судом встановлено, що вартість товару «ювелірні вироби» під час експорту з території Італії значно вище від його задекларованої вартості на митній території України та становить 49 230 Євро. (згідно з курсом НБУ, станом на момент переміщення товарів через митний кордон України, вартість зазначених товарів в перерахунку на національну валюту становила 534 838, 95 грн.).
За диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Таким чином, основним безпосереднім об'єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об'єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, способом, що утруднює виявлення.
Порушенням митних правил, згідно ст. 458 МК України, є адміністративне правопорушення, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Пунктом 5ППВСУ "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" № 8 від 03.06.2005 р. передбачено, що незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю (ст. 201 КК (2341-14), ст. 352 МК (92-15) - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані. Використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).
Суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.
Таким чином, обов'язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 який (станом на грудень 2013 року) обіймав посаду керівника ТОВ «Дюран 2011», вчинено дії, спрямовані на переміщення товару «ювелірні вироби», задекларованого за ЕМД від 05.12.2013 №125120105/2013/282233, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо їх вартості.
Відповідно до ст. 23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, запобіганню вчинення нових правопорушень.
На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.
Помякшуючих та обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.
Частиною 5 ст. 255 МК України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно- транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Таким чином, переміщення товарів через митний кордон України та митне оформлення товару мають завершальний характер.
Згідно правових висновків, викладених Верховним Судом України в постановах від 20.06.2011 року у справі № 21-97а11, та від 09 квітня 2012 року у справі № 21-260а11 порушення митних правил, яке полягає в заявлені у митній декларації неправдивих відомостей як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, що спричинило їх недобори до бюджету, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю. Митна декларація, як і інші нормативно - правові акти, що встановлюють порядок подання та заповнення декларації, не містить положень, які б дозволяли особі, яка її подала, вносити до декларації зміни, доповнення чи виправлення після її прийняття митним органом та митного оформлення товару. Тому зазначене порушення митних правил не можна вважати триваючим, воно припиняється із поданням декларації митному органу.
Таким чином, системний аналіз змісту ст. 483 МК (аналогічної за змістом ст.352 МК 2002 року ) та висновки Верховного Суду України, викладені у вищевказаних рішеннях, свідчать про те, що митне правопорушення за зазначеною статтею є закінченим з моменту прийняття митним органом від особи відповідних митних документів.
Своїми діями правопорушник громадянин України ОСОБА_2 який (станом на грудень 2013 року) обіймав посаду керівника ТОВ «Дюран 2011», вчинив дії, спрямовані на переміщення товару «ювелірні вироби», задекларованого за ЕМД від 05.12.2013 №125120105/2013/282233, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо їх вартості, чим вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.
Крім того, суд звертає увагу на імперативні приписи ч. 1 ст. 483 МК України, з урахуванням яких, в разі відсутності дозвільних документів на переміщення товарів та недекларування товарів, які у разі підтвердження вчинення порушення митних правил, визначених указаною статтею, - підлягають обовязковій конфіскації.
Згідно ч. 2 ст. 541 МК України, у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.
Зважаючи на викладене, матеріали справи, встановлені судом обставини, думку представника митниці та зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення за ч. 1 ст. 483 МК України, у виді штрафу з конфіскацією товарів.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 320,00 грн.
Керуючись ч. 2, ст. 459, ч. 1 ст. 483 МК України, ст.ст. 23, 33, 40-1 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",
п о с т а н о в и в :
Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя С.М. Вознюк