Справа № 345/1252/17
Провадження № 33/779/382/2017
Категорія ст.164 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., без конфіскації транспортного засобу, який використовувався при вчиненні цього адміністративного правопорушення, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 23 березня 2017 року близько 13 год.00 хв.. в м.Калуш по вул. Пушкіна, здійснював провадження підприємницької діяльності з перевезення пасажирів (таксі) на транспортному засобі марки «АУДІ А», д.н.з. НОМЕР_1 без державної реєстрації та ліцензії на вид діяльності.

На вищевказану постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд першої інстанції дав невірну оцінку зібраним доказам по справі у звязку з чим прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП.

Вказує, що він взагалі не здійснював провадження господарської діяльності у звязку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення і в протоколі про адміністративне правопорушення він обґрунтовано вказав на те в своїх поясненнях, оскільки був безпідставно зупинений, коли їхав у власному автомобілі із своєю дружиною.

Вважає, що суд першої інстанції не перевірив належним чином обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав належної оцінки сукупності належних та допустимих доказів.

Вважає, що по справі відсутні докази, які підтверджують вчинення ним правопорушення та те, що він здійснював господарську діяльність щодо перевезення пасажирів з метою отримання прибутку за здійснення послуги перевезення без державної реєстрації як субєкт господарювання, у звязку з чим адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того , посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції чим було порушено його право на захист, оскільки він не мав можливості організувати ефективний захист своїх інтересів та спростувати висунуте проти нього обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Зокрема, вказує на те, що в своїй постанові суд першої інстанції безпідставно зазначив , що судові засідання, які були призначені на 23.05.2017 року та на 30.05.2017 року-відкладалися за його заявами. Вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки жодних заяв він не писав і міг писати, так як не знав про судовий розгляд.

18.08.2017 року ним поштою отримано виклик державного виконавця із копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2017 року. Із отриманих документів і після спілкування із державним виконавцем, він дізнався про існування постанови Калуського міськрайонного суду про накладення на нього штрафу в розмірі 17000 грн.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження постанови Калуського міськрайонного суду від 30.05.2017 року-з поважних причин.

Просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_3 підтримали вимоги апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, внаслідок чого було порушено його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд у порушення вимог ст.268 КУпАП приймав заходи щодо повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи в суді першої інстанції і надсилав йому повістки про виклик до суду за останнім відомим суду місцем його постійного проживання.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно вказав, що судові засідання, які були призначені на 23.05.2017 року та на 30.05.2017 року-відкладалися за заявами особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи і відсутні його заяви про перенесення розгляду справи.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року та скасувати вказану постанову як незаконну, оскільки особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності була позбавлена можливості реалізувати в суді права передбачені ст. 268 КУпАП та організувати ефективний захист своїх інтересів.

Апеляційний суд приймає до уваги, що постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.04.2017 року матеріали справи щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1164 КУпАП були повернуті в Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області для належного оформлення, оскільки суд прийшов до висновку, що в протоколі не зазначені конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, не вказані дані про те яким чином здійснювалась господарська діяльність щодо надання послуг з перевезення пасажирів.

Однак, вказані матеріали були повернуті до суду листом Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області від 27.04.2017 року в якому стверджувалось, що вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ІІ №0003023 від 23.03.2017 року та фотофіксацією на якій видно, що автомобіль НОМЕР_2, обладнаний як таксі.

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчинені даного правопорушення, суд першої інстанції дійсно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення та фотоматеріали.

Однак судом не враховано, що в протокол про адміністративне правопорушення не містить достатніх даних, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення та підтверджує , що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність., а наявність на автомобілі розпізнавального ліхтаря оранжевого кольору, встановленого на даху автомобіля не можна вважати беззаперечним доказом того, що власник цього транспортного засобу або особа, яка користується вказаним транспортним засобом здійснюють підприємницьку діяльність з перевезення пасажирів (таксі).

Зокрема, відповідно до ст.1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» таксі вважається легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Встановлення факту наявності на даху легкового автомобіля розпізнавального ліхтаря оранжевого кольору, дає підстави підозрювати власника цього транспортного засобу або особу, яка користується вказаним транспортним засобом в тому, що вони здійснюють підприємницьку діяльність з перевезення пасажирів (таксі).

Разом з тим, висновок про наявність такого факту суд може зробити тільки в результаті належної оцінки сукупності доказів, яка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справ.

Положеннями частини першої статті 42 Господарського кодексу України встановлено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання ( підприємцями ) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

В матеріалах справи відсутня достатня сукупність доказів, які спростовують доводи апеляційної скарги та підтверджують, що ОСОБА_2 здійснював підприємницьку діяльність на транспортному засобі марки «АУДІ А», д.н.з. НОМЕР_1 без державної реєстрації та ліцензії на вид діяльності.

Враховуючи наведене, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року, скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року.

Задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2, скасувати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КупАП скасувати та прийняти по справі нову постанову.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис ОСОБА_4

З оригіналом згідно. Суддя О.П. Васильєв