Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/4282/17 Головуючий в 1 інст. Колодіна Л.В.
Провадження №33/778/669/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

при секретарі Лопух Ю.О.,

за участю захисника-адвоката ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за апеляційною скаргою останнього на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Кірова)АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11 червня 2017 року о 21 годині 50 хвилин по вул.Першотравневій в смт.Кирилівка Якимівського району Запорізької області, біля магазину «Транзит», керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, окрім вимог щодо скасування даної постанови, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що постанова суду винесена без його участі, а копію постанови він отримав поштою лише 03 серпня 2017 року.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, та закрити провадження у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що під час розгляду даної справи суд першої інстанції не врахував ряду обставин, які мали значення для правильного її вирішення, а саме: не звернув уваги на те, що роздруківка Драгера не містить відомостей, що вказаний прилад вимірює рівень алкоголю саме в крові; в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія до закладу охорони здоровя з метою виявлення стану спяніння; у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, що йому були розясненні статті 55, 56, 59 Конституції України. Також вказує на те, що судом першої інстанції не надано оцінки всім обставинам, що мають істотне значення, а докази, на які посилається суд, не можна визнати належними та допустимими.

ОСОБА_3, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність але за участю його захисника-адвоката ОСОБА_2

Оскільки права ОСОБА_3 щодо участі у розгляді даної справи порушені не були, клопотань про перенесення апеляційного розгляду не надходило, тому розгляд справи проводиться за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, що не суперечить положенням ч.6 ст.294 КУпАП.

Вислухавши захисника-адвоката ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_3 і наполягала на її задоволенні в повному обсязі; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №049111 від 11 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_4 у своїх особисто викладених письмових поясненнях зазначив, що випив 2 пляшки пива, після чого відвозив свого товариша додому (а.с.6); роздруківкою приладу Драгер, в якій зазначений результат тестування 0,57 промілей (а.с.5); актом огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного спяніння, в якому відображений результат тестування та вказані ознаки алкогольного спяніння, які були виявленні у ОСОБА_3 перед тестуванням (а.с.7); поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили наявність у ОСОБА_3 ознак алкогольного спяніння та результати тестування приладом Драгер 0,57 промілей (а.с.8-9).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі зясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи відносно ОСОБА_3, будь-яких порушень допущених при їх складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №049111 від 11 червня 2017 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП та п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції.

Посилання апелянта, як на порушення допущені судом першої інстанції під час постановлення судового рішення, а саме: на п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС №1376 від 06 листопада 2015 року, є безпідставними, оскільки відповідно до п.1 розділу І вказаної Інструкції, вона встановлює порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах Національної поліції України, крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував те, що роздруківка технічного засобу вимірювальної техніки Alcotest Drager не містить відомостей, що вказаний прилад вимірює рівень алкоголю саме в крові, є безпідставними, оскільки згідно загальних характеристик Alcotest Drager є приладом для визначення кількості алкоголю в крові (без аналізу крові безпосередньо) шляхом вимірювання концентрації парів спирту у видихуваному повітрі.

Крім цього, доводи ОСОБА_3 про те, що відсутність в матеріалах справи направлення водія на огляд до закладу охорони здоровя з метою виявлення стану його спяніння свідчить про недотримання працівниками поліції порядку проведення такого огляду, є безпідставними, оскільки відповідно до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року (з наступними змінами), водій транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду тільки в разі відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловлювання незгоди з його результатами.

У своїх власноруч викладених поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв, не заперечував проти результатів огляду проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, та не наполягав на проведенні його огляду у закладі охорони здоровя (а.с.6).

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, та наклав стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1