Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Васильченко О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі судді судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Преснякової А.А., при секретарі Меркуловій О.В.,

за участі захисника Конишева А.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Конишева А.Г. на постанову судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03.11.2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_3 27.08.2017 року о 18.45 год. в м. Маріуполі в Центральному районі по проспекту Металургів, 121 керував автомобілем ЗАЗ TF 6990, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (порушення мови та координації рухів, запах алкоголю з ротової порожнини), від огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03.11.2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погодившись з постановою судді, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, адвокат Конишев А.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як незаконну і необґрунтовану, та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП розглянув справу у його та його підзахисного відсутність, без належного повідомлення про місце, час та дату розгляду справи, чим порушив право ОСОБА_3 на захист.

Зазначає, що ОСОБА_3 з 18.11.2003 року і до теперішнього часу зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, що вбачається з паспорту громадянина України серії НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, але на зазначену адресу судова повістка про виклик останнього у судове засідання на 03.11.2017 року не надходила, проте судова повістка про виклик до суду першої інстанції на 27.10.2017 року отримана була саме 27.10.2017 року, і в цей день розгляд справи по суті не відбувся.

Вважає, що суд першої інстанції розглянув справу щодо ОСОБА_3 з порушенням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, окрім того, статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачений вичерпний перелік випадків, коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 не здійснювалась поліцейськими, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3 у судове засідання 11.12.2017 року не з`явився, направив до апеляційного суду заяву з проханням провести апеляційний розгляд у його відсутність, за участі його захисника адвоката Конишева А.Г.

Заслухавши захисника Конишева А.Г., який просив закрити провадження у справі щодо його підзахисного у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, допитавши свідка ОСОБА_4, переглянувши запис з відеорегістратора, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги в її межах, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_3 та його захисника Конишева А.Г., але ОСОБА_3 був обізнаний про складення щодо нього вищевказаного протоколу працівником поліції, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься телефонограма про його сповіщення завчасно про розгляд адміністративної справи щодо нього 03.11.2017 року о 13.30год. у Жовтневому районному суді м.Маріуполя Донецької області (а/с 19), клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило ані від ОСОБА_3, ані від захисника Конишева А.Г., і цей факт в апеляційній скарзі апелянт не спростовує.

Крім того, розгляд справи двічі відкладався, 13.10.2017 року та 27.10.2017 року, ОСОБА_3 також був повідомлений про розгляд справи у вказаний час, 13.10.2017 року надійшло клопотання його захисника про відкладення розгляду справи для ознайомлення з усіма матеріалами, тобто ОСОБА_3 мав час скористатися правовою допомогою, заявити належні клопотання.

Між тим, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу по суті 03.11.2017 року суд не порушив вимог ст. 268 КУпАП та прав особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_3 та його захисник Конишев А.Г., відповідно до вимог ч.1 ст. 277-2 КУпАП, були повідомлені телефонограмою про дату та місце розгляду справи, який відбувся 03.11.2017 року о 13.30год., тобто останні мали можливість належно підготуватися до захисту; на час розгляду справи до суду від ОСОБА_3 та його захисника не надходило клопотань про відкладення розгляду справи.

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 27.08.2017 року о 18.45 год. керував автомобілем ЗАЗ TF 6990, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з наявними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Так, суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 073167, складений 27.08.2017 року, у якому ОСОБА_3 власноручно у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначив «згоден» і підписав протокол (а/п 3), пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (а/п 4), рапорт інспектора поліції ОСОБА_4 (а/п 6), запис з відеорегістратора (а/п 7).

Допитаний при апеляційному розгляді свідок ОСОБА_4, інспектор патрульної поліції, пояснив, що ОСОБА_3 до події не знав, 27.08.2017 вів патрулювання, пересуваючись на автомобілі, та приблизно о 18.40год. був викликаний нарядом патрульної поліції, які патрулювання здійснювали пішки в Центральному районі м.Маріуполя по проспекту Металургів біля будинку № 121, з приводу того, що водій, як потім стало йому відомо, ОСОБА_3, у стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем, і навіть трохи не скоїв наїзд на цих патрульних поліцейських. Після прибуття до місця виклику він побачив, що автомобіль вже стоїть на узбіччі, а ОСОБА_3 знаходиться поряд з цим автомобілем, з поведінки останнього вбачалось, що він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, у нього була нестійка хода, млява мова, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Він запропонував ОСОБА_3 у присутності двох свідків продути алкотестер, від чого останній відмовився, а потім запропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_3 також відповів відмовою. Після цього щодо ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, який був підписаний останнім власноручно. Запис камерою відеорегістратора вівся з моменту, як він вийшов зі свого автомобілю.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису з місця події вбачається, що до автомобіля ЗАЗ TF 6990, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який стояв на узбіччі, а поряд з ним стояв ОСОБА_3, під'їхала патрульна машина, з якої вийшов, як стало відомо на теперішній час, патрульний поліцейський ОСОБА_4, який запропонував ОСОБА_3 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, на що останній відповів відмовою.

Що стосується апеляційних вимог про те, що відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачений вичерпний перелік випадків, коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 не здійснювалась поліцейськими, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, вони не є слушними, оскільки ОСОБА_3 був зупинений у зв'язку з можливістю створення аварійної ситуації на дорозі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов'язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_3 є склад даного адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі не наведено належних та достатніх підстав для спростування висновків суду.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення та його розмір у межах, встановлених ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП трьохмісячного строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Конишева А.Г. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03.11.2017 року про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за статтею 130 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: