Справа № 462/2846/17 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 33/783/885/17 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника Старко Назарія Романовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2017 року,

встановив:

постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 3 (три) доби адміністративного арешту.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 29.06.2017 року о 5.20 год. знаходився на прибудинковій території буд.5 по вул..Папоротна, висловлювався у грубій формі у сторону працівників поліції, на зауваження не реагував, погрожував поліцейським фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, просить скасувати її та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що дане рішення є протиправним та таким, що постановлене внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, а саме не встановив наявність обставин, що пом'якшують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Звертає увагу, що суд першої інстанції не надав належної оцінки показанням ОСОБА_1, водночас пославшись на повідомлення ОСОБА_3, які не містять в собі жодних відомостей про обставини справи, яка була предметом розгляду в Залізничному районному суді м. Львова.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Старка Н.Р. суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП виражається у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції дотримався вимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтований висновок про наявність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 встановлена зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 29 червня 2017 року (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.3-4), рапортом інспектора взводу 1 (першої) роти 2 (другого) батальйону ГУ НП у місті Львові ДПП лейтенанта поліції Зджанської І.М., які оцінено судом першої інстанції в їх сукупності відповідно до положень ст. 252 КУпАП.

Більше того, 24 липня 2017 року до Апеляційного суду Львівської області надійшло звернення офіцерів органів внутрішніх справ України у відставці за вислугою років ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у якому зазначено, що ОСОБА_1 з недавніх пір являється їх сусідом і вчиняє по відношенню до них та їх дітей посягання, а саме, під час сну розбиває вікна через які протягує колючі предмети і обливає оліфою, натравлює собаку бойової породи та чинить фізичні перешкоди при вході чи виході вищезазначених осіб. Більше того, звертають увагу, що ОСОБА_1 шість разів судимий, одержував офіційні письмові попередження щодо протиправної поведінки, мав профілактичні розмови, сплачував адміністративні штрафи, відпрацьовував громадські роботи, а також очікує рішення суду з приводу вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме хуліганства вчиненого щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції в постанові при посиланні на рапорт інспектора взводу не зазначив імені, звання, посади, інших ідентифікуючих ознак інспектора поліції, на основі якого ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, є необґрунтованими, оскільки не спростовує встановлених судом фактичних обставин правопорушення, так як в матеріалах справи міститься даний рапорт, в якому чітко передбачено усі ідентифікуючі дані (а.с.5).

Стосовно доводів апелянта про те, що постанова судді винесена без його участі, чим порушено право правопорушника на справедливий судовий захист, а сам правопорушник був позбавлений права дати свої пояснення та ознайомитись з матеріалами справи, то це порушення усунуте судом апеляційної інстанції. Правопорушник дав свої пояснення по суті справи та апеляційної скарги, ознайомився з матеріалами справи і повністю підтримав вимоги передбачені в апеляційній скарзі.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ст. 185 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, про що зазначено в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП суддя,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області