Справа № 638/4527/17
Провадження № 3/638/1442/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Управління патрульної поліції у м. Харкові відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2 Аравії, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 122-2, частиною 4 статті 122, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

24.03.2017 року у провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 122-2, частиною 4 статті 122, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 17.03.2017 року о 23 годині 46 хвилин у місті Харкові по проспекту Науки, навпроти буд. 9, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та спецсигналу не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі TOYOTA PRIUS, д/н 3538, на вулиці Сумська, буд. 81/9.

ОСОБА_1 18.03.2017 року о 00 годині 05 хвилин у місті Харкові по проспекту Незалежності, 10, керував автомобілем НОМЕР_1, при наявності дорожньої розмітки «Подвійна суцільна лінія», виїхав на смугу для зустрічного руху бік дороги, змусив водіїв автомобілів різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію.

ОСОБА_1 18.03.2017 року о 00 годині 20 хвилин у місті Харкові по вул. Сумська, 81, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав. Окрім того, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обовязковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Відповідно до висновку Комунального закладу охорони здоровя «Обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.03.2017 року, у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ознак наркотичного та алкогольного спяніння не виявлено.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі частини 1 статті 247 КУпАП.

Водночас, суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що діями водія ОСОБА_1 порушені вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху України: «На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю», а тому суд кваліфікує його дії за статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу», а також вимоги пункту 11.4 Правил дорожнього руху України: «На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги», а тому суд кваліфікує його дії за частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян».

Винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме:змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №264797 від 18.03.2017 року, змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №206742 від 18.03.2017 року, поясненнями свідка, даними на місті вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, щовинністьОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-2, частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена.

При призначені покарання суддя враховує вчинення ОСОБА_1 двох адміністративних правопорушень, виходячи з форми вини їх вчинення, ставлення правопорушника до вчиненого, вважає за можливим застосувати за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-2 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушенняадміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на підставі статті 36 КУпАП остаточно призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 40-1, 122-2, ч. 4 ст. 122, 130, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто пятдесят три) грн. на користь держави.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн. на користь держави.

У відповідності із частиною 2 статті 36 Кодексу України про адміністративне правопорушення, остаточно накласти стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. на користь держави.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.М.Хайкін