ПОСТАНОВА

Справа № 137/988/17

09.10.2017 3/137/231/17

Суддя Літинського районного суду Вінницької області ГопкінП.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Літинського відділення поліції Калинівського ВГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України,зі слів не працюючого, за ч. 1 ст. 130КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2017 р. о 17:09 год. по вул. Луговій в с. Миколаївка Літинського району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував міні-трактором, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою алкотестера приладу Drager, результат 0,91 ‰, в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, заперечив проти обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення зазначивши, що за кермом перебував його батько - ОСОБА_2 Сам же ОСОБА_1 був у кабіні трактора поруч. Одночасно на причепі трактора також перебувало ще двоє осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 котрі мали допомогти останньому привезти дрова для господарства. Згодом його батько ОСОБА_2, побачивши працівників поліції за 100-150 метрів, згадавши що керує трактором без документів, зупинив трактор та пішов за документами додому. У свою чергу самого ОСОБА_1 працівник поліції, не представившись, свавільно доставив до службового автомобіля за 150 метрів для проходження тесту на стан алкогольного спяніння.

Також ОСОБА_1, заперечив факт дачі своїх письмових пояснень та будь-яких підписів у протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає себе невинуватим.

Допитаний у судовому засіданні інспектор Луговий Д.А. підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначивши, що того дня він виїхав на місце ДТП за участі двох легкових автомобілів у с. Миколаївка Літинського району Вінницької області. Під час оформлення ДТП побачив як за 30 метрів від місця події раптово зупинився трактор, з кабіни якого вийшла особа, яка згодом виявилась ОСОБА_1, та ще одна особа зістрибнула з кузова. Згодом інспектором було запропоновано ОСОБА_1 пройти до службового автомобіля для освідування на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер». Після того, як прилад показав позитивний результат, було складено протокол та відібрано пояснення. Через 20 хвилин після зупинки трактора появився ОСОБА_2, батько правопорушника, та приніс документи на трактор. Також зазначив, що всі події відбувались в присутності громади села, оскільки в той же час існував конфлікт між двома жителями села стосовно розподілу спільного майна подружжя.

Свідок, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 підтвердив свою присутність при освідуванні ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння.

Свідок, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 не зміг детально пригадати події.

Адвокат ОСОБА_7 уповноважений захищати інтереси ОСОБА_1 у суді на підставі ордеру серії ВН № 029211(а.с. 9), надав свої письмові пояснення, якими просив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. (а.с. 40-43).

Свідок ОСОБА_2, допитаний за клопотанням адвоката ОСОБА_7, у судовому засіданні дав пояснення аналогічні ОСОБА_1 втім суд не вважає за доцільне керуватись пояснення даними зазначеним свідком у судовому засіданні, адже свідок являється рідним батьком особи, стосовно якої розглядається адміністративний матеріал, що може свідчити про його зацікавленість в результатах розгляду.

Одночасно суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4, (котрі не були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, втім допитані за клопотанням адвоката з метою встановлення всіх обставин справи (а.с. 11)), оскільки показання зазначених свідків не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративного матеріалу, не відповідають встановленим обставинам та суперечать елементарній логіці подій, зокрема:

-свідок ОСОБА_4 вказав, що спільно розпивав спиртні напої та святкував "день рибака" із ОСОБА_8. До них під'їхав трактор під керуванням ОСОБА_2 поруч з яким сидів його син ОСОБА_1 та попросили ОСОБА_4 та ОСОБА_8 допомогти їх повантажити дрова для власних потреб. На що ті згодились на сіли на причеп до трактора (позаду) змайстрований для перевірки дров. Згодом трактор зупинився оскільки ОСОБА_2 забув вдома документи на трактор. Свідок зазначає, що він бачив синій поліцейський автомобіль;

- свідок ОСОБА_8 повідомив, що перебував у себе вдома. До нього зателефонував ОСОБА_2 та попросив допомоги у завантажені дров. Коли ж ОСОБА_2 під'їхав до допомогосподарства ОСОБА_8, той заліз на вантажну платформу спереду водійської кабіни (примітка: конструктивна особливість трактору Т-16), на якій вже знаходився ОСОБА_4 Підтвердив обставину та причини зупинки трактора. Вказав, що бачив поліцейський автомобіль сірого кольору.

Заслухавши пояснення правопорушника, інспектора, адвоката на свідків заявлених в клопотанні, дослідивши матеріали справи проходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Попри невизнання по суті своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 179106 від 09.07.2017 р., де ОСОБА_1 вказав, що «Випив пива. Їхав трактором. Вину визнає. Більше такого не повториться» (а.с 3); показаннями приладу Drager, тест № 1382, результат 0,91 ‰ (а.с. 2), поясненнями у судовому засіданні працівника поліції ОСОБА_9

Беручи в сукупності дослідженні в справі докази, посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував трактором, його свавільно було супроводжено до службового автомобіля та останній взагалі нічого не підписував, вважаю, що невизнання вини слід розцінювати як спосіб захисту ОСОБА_1 і намагання у такий спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції ОСОБА_1 не було надано.

Одночасно, суд при прийнятті рішення враховує, що на спростування протоколу про адміністративне правопорушення та доведення невинуватості ОСОБА_1 стороною захисту було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4, показання яких при допиті суперечили одне одному.

Прийняте рішенння не мотивується наступною обставиною (втім зазначена обставина і не ігнорується), що дії зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відбувались паралельно подіям щодо сімейного спору та в присутності жителів с. Миколаївка Літинського району Вінницької області (що не заперечувалось учасниками розгляду), і у випадку свавільних дій інспектора поліції викликало б обурення місцевої громади щодо дій працівника поліції, про що учасники судового розгляду не вказали.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння ( ступінь алкогольного спяніння 0,91 ‰, при допустимій нормі 0,2 ‰), а відтак приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 320,00 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 251, ст. 252, ст. 268, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 320,00 (триста двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.