А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07.04.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Повідайчика О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, запровадженої щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою захисника Повідайчика О.І. на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 20.02.2017,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою судді ОСОБА_1. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння) та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В оскарженій постанові судді від 20.02.2017 йдеться саме про встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

26.12.2016, о 4 год. 55 хв., в с. В.Ворота, по вул. Верховинській Воловецького району (Закарпатської області), ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Пассат», н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Повідайчик О.І. просить вказану постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги Повідайчик О.І. зазначає, що ОСОБА_1, не вчиняв порушення Правил дорожнього руху, за яке судом на нього накладено адміністративне стягнення.

Жодним наявним в матеріалах справи доказом не підтверджується факт вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення. Викладені в оскаржуваній постанові обставини не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Огляд на стан сп'яніння проведено невідомим приладом, сторона захисту заявляла усні клопотання про виклик на розгляд справи працівника поліції, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення та свідків.

Проте поліцейський жодного разу не з'явився до суду.

Суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами, ігноруючи з'ясування питання щодо законності використання приладу «Драгер»; працівниками поліції не надано підтвердження законності його використання.

Відповідно до п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок), огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В порушення п.3 Порядку, п.6 Розділу І та пунктів 1,3,4,5 розділу II Інструкції поліцейським використано для огляду невідомий технічний засіб, не дозволений до застосування, в якого відсутній сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку, в порушення інструкції з експлуатації (за її відсутності) та без інформування особи про порядок застосування засобу.

Суд, без посилання на докази зробив висновок, що прилад «Драгер» дозволений до застосування та має всі необхідні дозвільні документи для використання, а саме свідоцтво про державну реєстрацію, видане МОЗ України та затверджений сертифікат.

Захисник також вважає, що оскаржувана постанова базується на припущеннях, що суперечить ч.3 ст.62 Конституції України.

Заслухавши доводи захисника Повідайчика О.І. на підтримання викладених в апеляційній скарзі доводів, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції не в повній мірі дотримано, через що його постанова підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови, якою провадження у справі слід закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, враховуючи наступне.

Зі змісту мотивувальної частини оскарженої постанови місцевого суду від 20.02.2017 вбачається, що суд під час встановлення обставин події, що відбулася за участі водія ОСОБА_1 26.12.2016, біля 04 год. 55 хв., в с. В.Ворота, по вул. Верховинській Воловецького району Закарпатської області, встановив лише обставину, що «12.01.2017 в суд на розгляд надійшов протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1.», який містить наведені вище обставини, встановлені суб'єктом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, не встановивши особисто фактичні обставини справи, суд передчасно визнав винним ОСОБА_1 з накладенням на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

З цих підстав оскаржена постанова судді від 20.02.2017 щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови після нового розгляду даної справи по суті.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Повідайчика О.І., який вважав відсутніми докази у справі щодо вини ОСОБА_1 у діянні, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, просив розглянути справу без участі свого підзахисного, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає наступне.

26.12.2016, о 04 год. 55 хв., в с. В.Ворота, по вул. Верховинській Воловецького району Закарпатської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Пассат», н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 26.12.2016 серії АП2 № 416405, яким зафіксовано вказані дії водія ОСОБА_1, висновком тестування на алкоголь до вказаного протоколу від 26.12.2016, яким встановлено наявність у водія ОСОБА_1 алкоголю кількістю 1,64 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, з яким повністю погодився водій ОСОБА_1, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.1-5).

Наведене підтверджує обставину визнання своєї вини водієм ОСОБА_1, яка, крім цього, підтверджується іншими наведеними вище доказами.

Обставина заперечення водієм ОСОБА_1 своєї вини після передачі матеріалів справи в суд першої інстанції не приймається до уваги, оскільки немає інших окрім наявних у справі доказів, які апеляційний суд визнає законними, належними та достатніми для визнання винуватим ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності вчинення суб'єктом складання протоколу про адміністративне правопорушення своїх дій з використання спеціального засобу для цього апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказаний прилад є законним при його застосуванні інспектором роти № 6 батальйону УПП у м. Ужгороді для встановлення наявності в організмі водія алкоголю та його кількості.

З висновку проходження огляду на стан сп'яніння «Alcotest 6810» від 26.12.2016 вбачається, що останнє калібрування спеціального приладу «Drager» відбулося 23.08.2016 - чотири місяці перед використання у відношенні водія ОСОБА_1, що є допустимим для застосування вказаного пристрою.

Згідно п.4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Вимоги даної інструкції дотримано суб'єктом складання протоколу про адміністративне правопорушення, що не заперечувалося водієм ОСОБА_1, який визнав повністю результати його огляду на стан сп'яніння.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7,251,252,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Повідайчика О.І. задовольнити частково.

Постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 20.02.2017, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя