П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.12.2017 м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, 20.10.2017 о 12:55 год. у м. Львові, по вул. Городоцька, 245, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час перестроювання з правої смуги руху в ліву, не надав перевагу автомобілю НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив із ним зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні ушкодження, чим завдали матеріальних збитків. Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №008593 від 20.10.2017 року.

В результаті вищевказаних дій, водій автомобіля НОМЕР_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР та ст. 124 КУпАП.

Потерпілим у вищевказаному ДТП зазначено ОСОБА_3 водія автомобіля НОМЕР_2.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав . Зазначив, що водій автомобіля НОМЕР_2 вїхав у задню частину його автомобіля. Більше того, маневр перестроювання останній здійснював набагато раніше до зіткнення.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив про те, що удар припав не на задню частину автомобіля, а на бокову, також продемонстрував фотографії ушкодження автомобіля.

Свідок, а саме інспектор взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції, ОСОБА_4 також продемонстрував фотографії технічних ушкоджень учасників ДТП, та зазначив, що згідно схеми ДТП винуватим є саме ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 257 КУпАП, працівниками Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції скеровано до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, 27 жовтня 2017 року.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Згідно з п. 1.1. ПДР України, ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ відзначив, що, як правило, національні суди, зокрема суд першої інстанції, повинні оцінити подані їм докази.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документам

Дослідивши всі матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії БР №008593 від 20.10.2017 року, схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП, пояснення свідка, суд приходить до висновку, що в діях останнього наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. у користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.