АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1215/17 Справа № 199/7177/17 Головуючий у 1 й інстанції - Сенчишин Ф. М. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю: особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, офіційно не працевлаштованого.

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду, 29 вересня 2017 року о 07 годині 40 хвилині ОСОБА_2, керував автомобілем «Renault Scenic» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, по Амурському мосту у м. Дніпро в районі електроопори № 120 та порушивши вимоги п. п. 2.3 б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, під час руху не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення із автомобілем «Daihatsu Terios», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (НОМЕР_1), під керуванням водія ОСОБА_3, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В своїй апеляційній скарзі особа яка притягається до адміністративної відповідальності просить постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що суд першої інстанції в повній мірі не дослідив та не надав належної оцінки обставинам справи, оскільки суд першої інстанції зазначив, що «Daihatsu Terios» здійснив зменшення швидкості, що суперечить фактичним обставинам справи, як вказує ОСОБА_2 автомобіль «Daihatsu Terios» здійснив екстрене гальмування.

Відповідно до апеляційної скарги особа що притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що рухався на своєму транспортному засобі «Renault Scenic» за автомобілем «Daihatsu Terios», де водій «Daihatsu Terios» здійснив екстрене гальмування у зв'язку з виїздом на полосу«Daihatsu Terios транспортного засобу ВАЗ - 2105. Як зазначає ОСОБА_2 об'їзд автомобіля під керуванням ОСОБА_3 був не можливий у зв'язку з тим, що суміжні полоси руху були зайняті іншими транспортними засобами, також було погане щеплення з дорогою оскільки автомобіль рухався по трамвайній смузі.

ОСОБА_2 вказує, що категорично не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення, на його думку в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він рухався зі швидкістю 40-45 км/год, перебуваючи на безпечній дистанції від транспортного засобу «Daihatsu Terios», застосував усі можливі способи для здійснення гальмування.

Відповідно до апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що працівником поліції Смерекою С. С. було складено протокол про адміністративне правопорушення, в порушення вимог р.8 п. 8 Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані не в автоматичному режимі, тобто, працівник поліції повинен був встановити винуватця ДТП (ВАЗ - 2105) який зник з місця пригоди.

Заслухавши апелянта ОСОБА_2 який вважав, що постанову суду слід скасувати та закрити провадження, потерпілого ОСОБА_3, який вважав постанову суду першої інстанції законною, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу чому спростовує чи приймає даний доказ і які наводить докази, щодо наявності або відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав, постановив обґрунтоване рішення.

Факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підтверджується схемою місця ДТП з яких вбачається розташування транспортних засобів після зіткнення, фото таблицею, де зафіксовано характер пошкодження транспортних засобів.

З пояснень, які безпосередньо були отриманні при апеляційному розгляді, вбачається, що ОСОБА_3, рухаючись по мосту в сторону пр. Воронцова відчув удар в задню частину автомобілю,оскільки він зменшив швидкість свого автомобіля та як би водій ОСОБА_2 витримав безпечну дистанцію, не сталося би зіткнення.

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав допустимим та належним доказом по адміністративній справі - схему місця ДТП від 29.09.2017 року, яка складалася за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що свідчать особисті підписи вказаних осіб.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_2 стовно того, що суд першої інстанції не дослідив матеріали наявні у провадженні, оскільки суд повно всебічно дослідив в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення, фото таблицю, схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відеозапис з відео реєстратора «Daihatsu Terios», на підставі цих доказів ухвалив рішення,з яким погоджується апеляційна інстанція.

Вказані висновки також підтверджуються наявними пошкодженнями автомобілів, а саме, «Daihatsu Terios» отримав пошкодження кожуху запасного колеса, правої частини нижнього бампера; транспортний засіб «Renault Scenic» отримав пошкодження капоту, радіаторної решітки, передньої лівої блок фари, передньої лівої частини бампера, деформацію номерного знаку, що вказує на те що ОСОБА_2 не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_3, що призвело до характерних пошкоджень автотранспортних засобів.

Відповідно п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за якими водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. При цьому безпечною дистанцією, в розумінні Правил дорожнього руху України, є відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Судом першої інстанції обґрунтовано було встановлено, що відповідно до Правил дорожнього руху ОСОБА_2 не було дотримано безпечної дистанції між його транспортним засобом та «Daihatsu Terios».

Крім того, не можна погодитися з думкою апелянта про те, що особою, яка порушили вимоги Правил дорожнього руху є особа, яка керувала транспортним засобом « ВАЗ-2105», оскільки в даному випадку, суд розглядає провадження відносно ОСОБА_2 та в його діях встановлено порушення Правил дорожнього руху та якщо іншими рішеннями суду буде встановлено винуватість у даному ДТП ще іншої особи, учасники ДТП не позбавлені права вирішувати цивільні позови з урахуванням всіх обставин ДТП.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції правильно встановив обставини дорожньо- транспортної пригоди та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що саме ОСОБА_2 порушив п. п. 2.3.б), 12.1., 13.1. Правил Дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв'язку з даною дорожньо- транспортною пригодою.

Таким чином, не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тому не має підстав для задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст.294 КУпАП , суддя ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду Н.І. Калініч