справа № 208/4784/17
провадження № 3/208/1588/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Бондаренко Н.О.,

при секретарі Грищенко О.Л.

правопорушниці ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 18.01.1975, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює заступником Директора з фінансово-господарських питань департаменту гуманітарних питань Камянскої міської ради,

за ч.2 ст.212-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2017 року ОСОБА_2 звернулася до голови м. Камянського з інформаційним запитом від 24.05.2017 року стосовно надання інформації, імен по батькові працівників, які в 1992р. були переведені з посад методистів методкабінету та інспекторів відділу освіти на посади інспекторів-методистів (спеціалістів) інспекторко-методичної служби відділу освіти виконкому міської ради; прийняті на посади інспекторів методистів (спеціалістів) інспекторсько-методичної служби відділу освіти виконкому міської ради; звільнені з посад методистів методкабінету, інспекторів відділу освіти у звязку зі зміною структури відділу освіти Дніпродзержинської міської ради.

09.06.2017р. №02-06 відп/229 заявниці було надано відповідь в якій відмовлено у наданні запитуваної інформації, повідомивши про те, що запитувана інформація є конфіденційна.

Від так, відповідь від 09.06.2017р. №02-06 відп/229 не відповідає наступним вимогам:

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом

З аналізу визначення публічної інформації вбачається, що вся інформація, якою володіє субєкт владних повноважень, є публічною інформацією.

Як зазначено в частині 1 ст.3 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується обовязком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 5 Закону гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ст.6 Закону Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна інформація, таємна інформація та службова інформація.

У частині першій ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, зокрема, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої ст.6 Закону.

Відтак, обмежуючи доступ до запитуваної інформації, необхідно застосувати частину другу ст.6 Закону, яка чітко вказує, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Такий обґрунтований висновок має надаватись розпорядником інформації в листі, яким він відмовляє у наданні запитуваної інформації з мотивів обмеження доступу до неї.

Інших, ніж вказані вище, підстав для обмеження доступу до інформації Закон не передбачає.

Якщо інформація належить до конфіденційної, для обмеження доступу до неї розпорядник має перевірити дотримання сукупності вимог, передбачених частиною другою ст.6 Закону. Так у відповіді розпорядник має вказати, для захисту якого інтересу доступ до інформації обмежується. Якщо такий інтерес наявний, далі розпорядник має вказати, в чому полягає істотність шкоди, що може бути завдана розголошенням цієї інформації, і чому суспільний інтерес в її отриманні не переважає шкоду від її оприлюднення. Відсутність відповіді хоча б на одне із вказаних питань означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає.

Водночас, з відповіді від 09.06.2017р. №02-06 відп/229 вбачається, що трискладового тексту, визначеного частиною другою ст.6 Закону проведено не було.

Відтак листом від 09.06.2017р. №02-06 відп/229 потерпілій було безпідставно (без проведення трискладового тесту) відмовлено в наданні запитуваної інформації, за що відповідно до п.3 частини першої ст.24 Закону винні особи мають нести відповідальність, яка передбачена ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Окрім того, варто зазначити, що відповідно до статті 2 Закону України "Про захист персональних даних» обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, зокрема, таких як використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача). Аналіз положень статті 11 Закону свідчать, що обробка персональних даних може здійснюватись відповідно до закону або за згодою особи.

Аналогічні положення передбачено і частиною першою статті 16 Закону України «Про захист персональних даних», згідно з якою «порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб'єкта персональних даних наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону».

Також згідно з частиною другою статті 5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані можуть бути віднесені зо конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.

З метою забезпечення балансу між інтересом особи у обмеженні доступу до інформації про себе та правом суспільства знати суспільно-необхідну інформацію, низкою законів передбачено випадки, коли поширення персональних даних особи може здійснюватись без згоди особи. Такі випадки передбачаються положенням статті 5 Закону України «Про захист персональних даних", відповідно до якої не належать до інформації з обмеженим доступом, персональні дані, зокрема, щодо отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України Про доступ до публічної інформації».

Відповідно, інформація про осіб, які працювали в управлінні освіти Дніпродзержинської міської ради та отримували бюджетні кошти, є відкритою та надається у відповідності до вимог Закону.

Згідно з матеріалами Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 10 від 29.09.2016 р. у разі якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям «відображеності та задокументованості» і є публічною.

Відповідно до наданих пояснень регіональному представнику Уповноваженого Верховної Ради України в Дніпропетровській області відповідальною за наданні відповіді заявниці була заступник директора з фінансово-господарських питань департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради ОСОБА_1.

З огляду на вказане, в діях заступника директора з фінансово-господарських питань департаменту з гуманітарних питань Камянської міської ради ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме неправомірна відмова в наданні інформації.

У судовому засіданні Лап шина Г.Ю. пояснила, що з протоколом не згодна, вказала що, 24.05.2017 року на адресу до Кам'янського міського голови надійшов запит ОСОБА_2, далі - заявниці, про надання їй інформації із зазначенням прізвищ, імен, по батькові про працівників, які в 1992 році були переведені з посад методистів методкабінету та інспекторів відділу освіти на посади інспекторів-методистів (спеціалістів) інспекторсько-методичної служби відділу освіти виконкому міської ради; прийняті на посади інспекторів-методистів (спеціалістів) інспекторсько-методичної служби відділу освіти виконкому міської ради; звільнені з посад методистів методкабінету, інспекторів відділу освіти у зв'язку зі зміною структури.

Відповідно до повноважень розгляд запиту було здійснено департаментом з гуманітарних питань міської ради як розпорядником інформації.

У зв'язку з тимчасовою відсутністю директора департаменту, вона являлась відповідальною особою за надання відповіді.

09.06.2017, вих. № 02-06відп/229, заявниці було відмовлено у наданні запитуваної інформації оскільки вона стосувалася відомостей про події та явища, що відбувалися у професійній сфері життя осіб, які не займають у департаменті з гуманітарних питань посад, пов'язаних зі здійсненням функцій органів місцевого самоврядування, як і будь-яких інших посад, тобто конфіденційної інформації про особу, а особи, яких ця інформація стосується, не надавали згоди на її поширення.

Відмова була мотивованою, правові підстави були зазначенні у відповіді ОСОБА_2 та наданні представнику уповноваженого ВРУ з прав людини перед складанням протоколу.

Вона не фахівець у галузі права, однак перед підписанням відповіді мною були вивчені правові підстави відмови і я з ними погодилася.

Правовими підставами при цьому являлись норми ОСОБА_3, офіційне тлумачення Конституційним Судом України частин 1 та 3 статті 32 ОСОБА_3 України, статті 1 та 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Більш детально про це може пояснити свідок ОСОБА_4, яка безпосередньо готувала відповідь, і яку я прошу допитати у судовому засіданні.

Зважаючи на викладене, вважаю, що підстав для притягнення її до відповідальності наразі немає.

Свідок ОСОБА_4 надала до суду письмові пояснення, які підтвердила в судовому засіданні.

Вона, обіймаючи посаду завідувача сектору-юрисконсульта сектору правового забезпечення та кадрової роботи департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради, була безпосереднім виконавцем відповіді на запит ОСОБА_2 від 24.05.2017 року про надання їй інформації із зазначенням прізвищ, імен, по батькові про працівників, які в 1992 році були переведені з посад методистів методкабінету та інспекторів відділу освіти на посади інспекторів-методистів (спеціалістів) інспекторсько-методичної служби відділу освіти виконкому міської ради; прийняті на посади інспекторів-методистів (спеціалістів) інспекторсько-методичної служби відділу освіти виконкому міської ради; звільнені з посад методистів методкабінету, інспекторів відділу освіти у зв'язку зі зміною структури.

09.06.2017, вих. № 02-06відп/229, після вивчення книги наказів з кадрових питань за період з 23.08.1991 року по 17.02.1993 року, датованих після зміни структури управління освітою відповідно до розпорядження виконавчого комітету від 31.07.1992 року № 274-р, заявниці було відмовлено у наданні запитуваної інформації оскільки вона стосувалася відомостей про події та явища, що відбувалися у професійній сфері життя осіб, які не займають у департаменті з гуманітарних питань посад, пов'язаних зі здійсненням функцій органів місцевого самоврядування, як і будь-яких інших посад, тобто конфіденційної інформації про особу, а особи, яких ця інформація стосується, не надавали згоди на її поширення.

При цьому правовою підставою для відмови у задоволенні запиту слугували наступні норми права :ст.ст. 8, 19, 25, 32 ОСОБА_3 України, ч.2 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»

ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

Офіційне тлумачення положення частини першої та другою статті 32 наведене. в Рішенні Конституційного Суду № 2-рп/2012 від 20.01.2012\

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

З аналізу наказів з кадрових питань, датованих після 31.07.1992 року, тобто після зміни структури управління освітою відповідно до розпорядження виконавчого комітету від 31.07.1992 року № 274-р, вбачається, що жодна з осіб на теперішній час не займає у департаменті з гуманітарних питань будь-якої посади, в тому числі і посади, пов'язаної зі здійсненням функцій органів місцевого самоврядування. Документи, які б свідчили про надання згоди цими особами про поширення інформації щодо них. у департаменті також відсутні.

Таким чином, відповідно до закону, в даному випадку статті 32 ОСОБА_3 України з врахуванням офіційного її тлумачення Конституційним судом України, інформація про події та явища, які сталися у професійному житті - прийняття на посаду, переведення, звільнення особи, яка на теперішній час не займає у департаменті посаду, пов'язану зі здійсненням функцій органів місцевого самоврядування, є конфіденційною і може поширюватися лише за її згодою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення від 29.08.2017 року, складений за скаргою потерпілої ОСОБА_2, звернення потерпілої до Камянського міського голови, відповідь першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради від 24.05.2017р., письмові пояснення заступника директора з фінансово-господарських питань департаменту з гуманітарних питань міської ради ОСОБА_1, копію розпорядження міського голови Камянської міської ради від 31.05.2017р. про надання відпустки ОСОБА_5, наказ від 30.06.2016 р про призначення ОСОБА_1, посадову інструкцію заступника директора з департаменту з фінансово-господарських питань департаменту з гуманітарних питань міської ради, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 дійсно винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, що полягає у неправомірній відмові в наданні інформації.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків.

Частиною 1 ст.7 Закону передбачено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Пункти 1 та 3 ч.1 ст.13 Закону надають визначення, хто є розпорядниками інформації, до яких належать суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання, та особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Поряд з цим, Законом передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог (трискладовий тест):

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

При цьому, відповідність одному із зазначених пунктів не означає автоматичне віднесення інформації до конфіденційної. Закон передбачає, що така інформація може бути віднесена до конфіденційної, але лише при дотриманні вимог щодо застосування трискладового тесту, передбаченого частиною другою статті 6 Закону.

Отже, відмова у наданні інформації є обґрунтованою, у разі якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

Закон не вимагає обов'язкового складення та затвердження Переліку відомостей, що становлять конфіденційну інформацію. Перелік, у разі затвердження, має складатись з абстрактних категорій інформації, яка може бути віднесена до конфіденційної, безвідносно до конкретної інформації (конкретного документа). Тобто, перелік слугує тільки орієнтиром для запитувачів щодо інформації, доступ до якої може бути обмежено, у разі якщо застосування трискладового тесту в кожному конкретному випадку надасть підстави для її обмеження. З огляду на це не може бути наперед визначеного переліку конфіденційної інформації, тобто відомостей, які автоматично відносяться до конфіденційної інформації.

Таким чином, включення відомостей до Переліку відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, не є підставою для відмови у наданні інформації.

При цьому, ч.7 ст.6 Закону наголошує, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Це означає, що у разі, якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, надається його копія, з якої вилучено таку інформацію, наприклад, шляхом ретушування.

Під час судового розгляду знайшло підтвердження те, що 06.06.2017 року ОСОБА_2 звернулась до голови м. Камянського з інформаційним запитом від 24.05.2017 року стосовно надання інформації, імен по батькові працівників, які в 1992р. були переведені з посад методистів методкабінету та інспекторів відділу освіти на посади інспекторів-методистів (спеціалістів) інспекторко-методичної служби відділу освіти виконкому міської ради; прийняті на посади інспекторів методистів (спеціалістів) інспекторсько-методичної служби відділу освіти виконкому міської ради; звільнені з посад методистів методкабінету, інспекторів відділу освіти у звязку зі зміною структури відділу освіти Дніпродзержинської міської ради.

09.06.2017 року ОСОБА_2 надано відповідь, в якій відмовлено у наданні запитуваної інформації, повідомивши про те, що запитувана інформація є конфіденційна.

З викладених вище підстав, суд приходить до висновку, що запитувана інформація відноситься до публічної, а посилання у відповіді на її конфіденційність не відповідає положенням Закону.

Відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Днем вчинення правопорушення є день надання відповіді, тобто 09.06.2017 року, а тому на час прийняття постанови пройшло більше трьох місяців.

Керуючись ч.2 ст.212-3,38,247,268 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська

Суддя Н.О. Бондаренко