Єдиний унікальний номер 236/2690/17 Номер провадження 33/775/343/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, за участі секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 9 жовтня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який не працює, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. (десять тисяч двісті грн.,)

В С Т А Н О В И Л А:

Як визнав суд, 28.07.2017 року о 23 год. 45 хв. по вул. ОСОБА_1, біля буд. 3 в м. Лиман Донецької області, водій ОСОБА_2 керував атомобілем ГАЗ 33021, з державним номерним знаком АН4559НН, який належить ОСОБА_3, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та продуття алкотестеру « Драгер» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п. 2.1а, 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати.

Свої вимоги мотивує тим, що йому не було відомо про складання протоколу щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП; вказує на порушення з боку поліцейських порядку огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції; наголошує на тому, що дійсно відмовився від продуття алкотестеру « Драгер», але виявив бажання пройти огляд в медичному закладі, але був позбавлений цієї можливості; вказує, що судом не було допитано свідків, у звязку з чим, вважає, що суд першої інстанції розглянув справу поверхово та формально; зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_2 від керування автотранспортом та передачі керування іншій уповноваженій особі. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки копію вказаної постанови отримав лише 18 жовтня 2017 року, і так як проживає на великій відстані від Донецької області, а саме у місті Дрогобич Львівської області, не мав можливості подати апеляційну скаргу в строк, передбачений законодавцем.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляції та клопотання про поновлення строку, просив задовольнити їх. Не заперечував, що протокол про адміністративне правопорушення ним підписаний, саме він написав в протоколі, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як за допомогою технічних засобів, так і в закладі охорони здоровя, але він це зробив під тиском працівників поліції, які тривалий час його утримували. Керування автомобілем дійсно було передано громадянину ОСОБА_4, про що він зазначив в протоколі, але реально автомобілем керувала його дружина.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, вважаю, що строк апеляційного оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга залишенню без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за відсутності ОСОБА_2, який був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Згідно супровідного листа, оскаржувану постанову судом першої інстанції направлено ОСОБА_2 10 жовтня 2017 року (а.с.15). Разом з тим, ОСОБА_2 дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, у звязку з чим, апеляційна інстанція вважає твердження апелянта щодо отримання постанови лише 18 жовтня 2017 року, і відсутності можливості в строк подати апеляційну скаргу правдивими, та такими, що заслуговують на увагу.

За таких обставин прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 9 жовтня 2017 року ОСОБА_2 пропустив з поважних причин, та відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП цей строк підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляції щодо незаконності постанови судді місцевого суду, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії БД №012785 від 28.07.2017 року, складений саме за відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Вказаний протокол підписано особою, стосовно якої він був складений, ОСОБА_2 власноручно вказано в протоколі про відмову від проходження огляду на стан спяніння, що підтвердив ОСОБА_2 в судовому засіданні, до складення протоколу залучені двоє свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_5 підтвердив, що в його присутності та присутності свідка ОСОБА_6 працівники поліції зафіксували факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння.

Відмова водія ОСОБА_2 від проходження огляду, крім протоколу та пояснень свідка, також підтверджується відеозаписом фіксації адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від продуття в алкотестер, після цього також відмовився від проходження огляду в медичному закладі. Крім того, ОСОБА_2 на камеру зазначив, що не має претензій до працівників поліції, згоден з правопорушенням, і буде надавати пояснення у протоколі.

Крім того, ОСОБА_2 має середньо-технічну освіту, за його свідченнями великий водійський стаж, тому йому повинно бути достеменно відомо про запроваджену законодавцем відповідальність за керування транспортними засобами як в стані алкогольного спяніння, так і за відмову від проходження огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння.

Всі вищевказані обставини дають підстави вважати, що твердження апеляції, а також пояснення ОСОБА_2 в судовому засіданні є суперечливими, не логічними та спростовують пояснення ОСОБА_2 щодо вимушеності його дій, доводи апеляції щодо порушення з боку поліцейських порядку огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції; наявності бажання пройти огляд в медичному закладі, та позбавлення можливості реалізувати це права, а також, твердження про те, що ОСОБА_2 не було відомо про складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду був допитаний свідок ОСОБА_5, чим доповнено судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення. На допиті як свідка ОСОБА_6 ОСОБА_2 не наполягав.

Також слід зазначити, що посилання ОСОБА_2 на відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення останнього від керування транспортним засобом, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, є безпідставним, оскільки з протоколу БД №012785 від 28.07.2017 року вбачається, що громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, прийняв керування транспортним засобом, про що особисто зробив запис, і що підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_2

За таких обставин, Апеляційний суд Донецької області визнає апеляційну скаргу ОСОБА_2 такою, що не підлягає задоволенню, а постанову судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 9 жовтня 2017 року законною та обґрунтованою.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КупАП, -

П О С Т А Н О В И Л А

ОСОБА_2 поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 9 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 9 жовтня 2017 року відносно С.В.- залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області ОСОБА_1