Справа № 644/4246/17
Провадження № 3/644/1991/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

по справі про адміністративне правопорушення

27 вересня 2017 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Черняк В.Г.,

розглянувши матеріали по справі про адміністративне правопорушенняпро притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 243404 від 05.07.2017 року, ОСОБА_1, 04.07.2017 року о 23.55 годині керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1, по проспекту Московському, 300, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах з ротової порожнини, порушення координації руху. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager alcotest 6820» та в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що, на прохання своїх знайомих, він керував автомобілем, яким він і належав, в районі будинку № 300 по проспекту Московському він зупинив автомобіль, до них підїхав автомобіль патрульної поліції. Інспектор поліції запропонував ОСОБА_1, провести огляд на стан спяніння. Приблизно через 15 хвилин до них підїхав ще один автомобіль патрульної поліції, який привіз технічний засіб для проведення огляду на стан спяніння та автомобіль ВАЗ 2104, в якому приїхали зазначені в протоколі свідки. ОСОБА_1 попросив предявити документи на прилад, однак йому не надали відповідні документи. У звязку з чим, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою «Драгера» та погодився на проведення огляду в медичному закладі. Однак, співробітники патрульної поліції почали складати протокол. При складанні протоколу він помилково надав водійське посвідчення не на його імя. При складанні протоколу свідки знаходились на значній відстані від ОСОБА_1 і до нього не підходили. Коли після складання протоколу поліція повернулась, вони їздили до нього додому саме за його посвідченням водія, Від проходження огляду на стан спяніння він не відмовлявся, про що було зазначеним ним в протоколі.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена, з огляду на наступне.

За змістом ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Такі обставини, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення, та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 243404 від 05.07.2017 рокуу відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складений без урахування цих вимог.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами саме в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП не передбачає відповідальність за керування транспортним засобом з «ознаками алкогольного сп'яніння», а чітко визначає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

За фабулою суті правопорушення, викладеного в протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП водію ОСОБА_1 зазначено - як керування транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами саме в стані, а не з ознаками, алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За обставинами, зазначеними в протоколі вбачається, що висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння співробітники патрульної поліції зробили з їх субєктивної оцінки стану ОСОБА_1

Таким чином, факт перебування водія ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу, яким він керував, з ознаками алкогольного спяніння ніякими фактичними, належними і допустимими доказами не підтверджено.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, які вимоги ПДР були порушені, інше.

Саме п. 2.9 ПДР України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом в стані алкогольного спяніння і недотримання ним під час керування транспортним засобом цієї вимоги правил дорожнього руху може мати наслідком відповідальність за ч.1.ст.130 КУпАП.

Однак в протоколі за ч.1 ст. 130 КУпАП серії БР № 243404 від 05.07.2017 року , в вину водію ОСОБА_1 не зазначено порушення ним вимог п. 2.9 ПДР України.

Тобто, уповноважена посадова особа, посилаючись в протоколі на керування ОСОБА_1 автомобілем «з ознаками алкогольного спяніння», про порушення ним вимог п. 2.9 ПДР в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не зазначила, що суд вважає має суттєве значення, оскільки з власної ініціативи суд не може зясовувати наявність чи відсутність вини особи в порушені конкретних вимог ПДР, якщо про їх порушення не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення з посиланням на відповідну норму ПДР України.

Фабула «адміністративного правопорушення» за яким складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 викладена в довільній формі та не відповідає визначеним у законі ознакам складу адміністративного правопорушення, відповідальність за допущення якого передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП .

Таким чином, суд приходить до висновку, що для підтвердження, чи спростування факту керування водієм ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння і перевірки його доказами, за обставин не зазначення уповноваженою посадовою особою в протоколі про адміністративне правопорушення про допущення водієм порушення вимог п.2.9 ПДР і довільного, всупереч вимог ст.256 КУпАП формулювання фабули правопорушення ч.1ст.130 КУпАП, а саме як керування «з ознаками алкогольного спяніння» - не має жодних правових підстав, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідно до положень ст. 279 КУпАП проводиться тільки щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 243404 від 05.07.2017 року, ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager alcotest 6820» та в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст. 266 КУпАП чітко регламентує що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції , затверджується управлінням охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Правила дорожнього руху зобовязують водіїв, на вимогу поліцейського, пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ст. 266 КУпАП, прямо передбачає що, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті - вважається недійсним, тобто не має доказового значення.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 05.07.2017 року - зазначено, що водій «від проходження огляду на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху».

Суду надана письмова інформація Міністерства економічного розвитку і торгівлі України вих. № 3423-09/28978-07 від 17.08.2017 року, за якою - термін дії сертифікату відповідності ЗВТ затвердженому типу газоаналізатора Alcotest ..., Interlosk ХТ фірми Drager Safety AG&Co. KGaA, Німеччина, закінчився 27.03.2017 року.

Обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів - газоаналізатора Alcotest ..., Interlosk ХТ фірми Drager викладені ним власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, ОСОБА_1 мав підстави відмовитися від проходження огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки йому на його звернення під час пропонування проведення такого огляду не було надано документів, щодо підтвердження сертифікації даного технічного засобу.

Свідки огляду ОСОБА_2, ОСОБА_3 неодноразово викликались в судове засідання, однак до суду не зявились.

Пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 викладені на бланку, шляхом його заповнення інспектором поліції. При цьому в бланку зазначено, що він заповнений власноручно свідком.

Доводи ОСОБА_1 про те, що після зупинки транспортного засобу протокол відносно нього за ст. 130 КУпАП складався двічі, а саме з тих обставин, що спочатку ним було надано інший документ посвідчення водія не на його імя знайшли своє підтвердження належними доказами показаннями свідків в судовому засіданні. І доводи ОСОБА_1 про те, що поняті були присутні тільки при складанні першого протоколу не спростовані належними доказами. Більш того, доводи ОСОБА_1 про те, що після складання протоколу, працівники поліції разом з ним їздили до нього додому саме за його водійським посвідченням на його імя, а не на імя ОСОБА_4, яке йому було повернуто підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків.

Доводи ОСОБА_1 проте, що після відмови від проходження огляду на стан спяніння з застосуванням технічного засобу - газоаналізатора він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі підтверджуються:

- показаннями свідка ОСОБА_5, допитаного в процесі судового розгляду, який показав, що коли ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою «Драгера», він відмовився, оскільки йому не надали документи на даний прилад та погодився пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, однак співробітники поліції сказали, що їм ніколи їхати в медичний заклад, склали протокол, забрали посвідчення водія та поїхали. ОСОБА_1 намагався самостійно пройти огляд в медичному закладі, однак у звязку з необізнаністю поїхав до іншої лікарні, де йому було відмовлено в огляді;

- показаннями свідка ОСОБА_6, який показав, що його попросили забрати автомобіль ОСОБА_1 Він приїхав написав співробітникам поліції розписку. Потім біля пів на першу ночі він, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 поїхали до лікарні невідкладної допомоги № 4 щоб пройти огляд на стан спяніння. Однак, там ОСОБА_1 сказали, що йому необхідно їхати в медичний заклад, що знаходиться на вул. Шевченка. Коли вони приїхали в потрібний заклад, там ОСОБА_1 було відмовлено в огляді, оскільки такий огляд повинен проводиться в присутності працівника поліції, який складав протокол і не пізніше двох годин після зупинки водія.

Окрім цього пояснення ОСОБА_1 про його згоду, а не відмову від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров,я, підтверджуються зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення його письмовими поясненнями, що він погоджується пройти експертизу.

Додані до матеріалу про адміністративне правопорушення записи з відеокамер поліцейських містять відео записи, але останні не мають звукового супроводження, а отже не сприймаються судом в якості належного доказу по справі.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши, таким чином, обставини подій, дослідивши і оцінивши в сукупності докази по справі, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 в допущенні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - не доведена, що свідчить про відсутність в його діях складу зазначеного правопорушення, а тому провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33 - 38, 247, 276, 283 - 285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції, прокурором подання, через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя: В.Г. Черняк