Провадження № 3/761/5914/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року

суддя Шевченківського районного суду м. Києва Бугіль Володимир Вячеславович, за участю правопорушника ОСОБА_1, прокурора Дяченко В.П., при секретарі Лукянчук А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з управління захисту економіки у м. Києві департаменту захисту економіки НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді фахівця приймання та укладання товару ТОВ «Нова Пошта», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1,-

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обіймаючи посаду пожежного-рятувальника 14-ДПРЧ Головного управління ДСНС України у місті Києві, перебуваючи у званні молодшого сержанта служби цивільного захисту, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 45 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 № 1153/29283, будучи особою, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки дії ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1. винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши думку учасників розгляду справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що наказом (по особовому складу) Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у місті Києві від 13.10.2014 № 630, ОСОБА_1 з 13.10.2014 було призначено пожежним-рятувальником 14-ДПРЧ ГУ ДСНС України у м. Києві та присвоєно спеціальне звання «рядовий служби цивільного захисту» .

20.10.2015, наказом (по особовому складу) Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у місті Києві № 717, ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «молодший сержант служби цивільного захисту».

05.05.2016 ОСОБА_1 був попереджений про недопущення корупційних та пов'язаних з корупцією правопорушень, передбачених Законом України від 14 жовтня 2014 p. № 1700-VII «Про запобігання корупції».

Наказом (по особовому складу) Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у місті Києві від 27.03.2017 № 215, ОСОБА_1 з 27.03.2017 було звільнено зі служби та виключено з кадрів ДСНС України.

Також встановлено, що 17.03.2017 ОСОБА_1 був ознайомлений з вимогами статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», згідно з якими особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті З цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Подача декларації відбувається шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з запобігання корупції.

Отже, ОСОБА_1 будучи, відповідно до Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 629, особою начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією.

ОСОБА_1 будучи суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», при припиненні діяльність, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов'язаний подати - декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше дня такого припинення, тобто 27.03.2017.

Як вбачається з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав лише 11.07.2017, тобто несвоєчасно та без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оцінивши у сукупності докази, та враховуючи положення ст. 68 Конституції України, відповідно до якої «Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності», суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1, у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом'якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення ОСОБА_1 до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде визнано достатнім, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 268 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», п. 5 ст. 4 ЗУ « Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п'ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави, судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Бугіль