Провадження № 3/234/2593/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року

Суддя Краматорського міського суду Чернобай А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Краматорську та Словянська ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2017 року об 14 год. 20 хвилин у м. Краматорську ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110307-42, номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка річ). Від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, авто залишено на місце без порушень ПДР.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 26.10.2017 року, 06.11.2017 року та 27.11.2017 року не зявився по невідомій суду причині, хоча про місце та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Також від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На підставі ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є

будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими

документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 11.10.2017 року було складено протокол у відношенні ОСОБА_1 по ст. 130 ч. 1 КУпАП. Протокол складений компетентною особою. Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до матеріалів справи у ОСОБА_1 виявлено наявність явних ознак алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка річ). Від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до вимог ч.2, 3 ст. 266 КУпАП - огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд на вимогу працівника поліції, про що свідчать письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які вони давали на місці події та які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що передбачений законом порядок проходження медичного огляду працівниками поліції було дотримано.

Беручи до уваги диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП можна констатувати, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб'єктом адміністративного правопорушення є особа, яка управляє транспортним засобом.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов'язковою часиною складу зазначеного правопорушення, більш того, в даному випадку взагалі має преюдиціальне значення, так як в подальшому, при доведенні стану сп'яніння, така особа буде притягнута до відповідальності саме за керування транспортним засобом у такому стані.

Вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенню знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків та матеріалами відеофіксації правопорушення, які були досліджені судом у судовому засіданні.

Тому вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вважається доведеною.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення суд враховує, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, статтями 122-1 і 122-2, ч. 3 ст.123, статтями 124 і 130, ч.1 ст.132 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на час розгляду справи у суді вже позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік постановою Краматоорського міського суду Донецької області від 02.10.2017 року, яка набрала законної чинності 13.10.2017 року

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 статті 130 КпАП України, у вигляді штрафу на користь держави, але враховуючи те, що ОСОБА_1 постановою Краматорського міського суду Донецької області від 02.10.2017 року вже позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік, то до нього неможливо застосувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 вже позбавлений такого права.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 320грн.

Керуючись ст.ст. 33, 401, ст. 130 ч. 1 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення по ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

ОСОБА_1 піддати адміністративному покаранню у вигляді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: