АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/386/17 Справа № 694/419/17 Головуючий по 1 інстанції Кравченко Т. М.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Єльцов В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Єльцов В.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 травня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, моб. тел. НОМЕР_2

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою суді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 травня 2017 року ОСОБА_3 визнанний винним у тому, що він о 01 год. 00 хв. 19 березня 2017 року керував автомобілем ГАЗ-33023, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Горького, 83 в м. Звенигородка Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вчинене правопорушення на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з постановою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 травня 2017 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову, а справу закрити у зв'язку за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи і доводи, викладені у скарзі, заслухавши думку захисника апелянта про задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік стосовно ОСОБА_3, суддя першої інстанції вірно встановив обставини справи щодо інкримінованого йому правопорушення і визначив адміністративне стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Ухвалюючи судове рішення, суддя місцевого суду обґрунтовано послався на докази, що містяться у даній справі, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 19.03.2017 року; поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, висновком від 19.03.2017 року, згідно якого водію ОСОБА_3 було поставлено діагноз - алкогольне сп'яніння; даними дослідженого у судовому засіданні відеозапису з місця події.

Таким чином, ураховуючи наведені вище докази у їх сукупності, що були предметом дослідження суддею місцевого суду, які узгоджуються між собою, обґрунтовано дійшов висновків про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП.

У свою чергу, посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та його захисника, як на підставу скасування оскаржуваної постанови та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а саме на те, що двоє працівників поліції зупинивши авто не склали протокол, а викликали двох поліцейських, які доставили авто з ОСОБА_3 в РВ поліції, потім пересадили ОСОБА_3 в інше авто і перевезли в ЦРП, провели освідування і потім склали протокол, а також не були залучені є помилковими, оскільки дані обставини не впливають на кваліфікацію адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП України.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи суддею районного суду з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_7 в межах санкції ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є відповідним скоєному і особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- залишити без задоволення.

Постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 травня 2017 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Єльцов