АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/1851/16-п Номер провадження 33/786/424/17Головуючий у 1-й інстанції Марущак Р. М. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.

при секретарі - Григоровій М.В.

за участю:

потерпілого - ОСОБА_2,

особи, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо якої закрито - ОСОБА_3

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 09 березня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Львів, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого начальником земельного відділу ТОВ „Юнігрейн Агро", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків для накладення адміністративного стягнення та за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови суду, відповідальними особами Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до якого 03.09.2016 року, о 07.45 год., ОСОБА_3 на автодорозі „Хорол-Семенівка-Кременчук" 42+300, керуючи автомобілем „HYUNDAI I 30, д.н.з. НОМЕР_3, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.5 та допустив зіткнення з автомобілем „MAZDA, д.н.з. НОМЕР_4, який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП тілесних ушкоджень ніхто не отримав, а автомобілям завдано механічних пошкоджень.

Обґрунтовуючи свій висновок, суд вказав, що в матеріалах справи в повному обсязі встановлено та здобуто достатні підстави та належні докази, що дають підстави вважати, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення

На вказану постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки при винесенні постанови суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання вини у скоєному.

Вказує, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто судом за його відсутності, повідомлень про виклик до суду на адресу потерпілого не надходило, що свідчить про його неналежне повідомлення.

Висновок експертизи є однобічним, оскільки пояснень експерту та суду ОСОБА_2 не надавав, у зв'язку з тим, що не знав та не міг знати про дату, час та місце розгляду справи.

Окрім того, рухаючись по своєму напрямку руху, керувався виключно знаком 2.6 ПДР України „Перевага перед зустрічним рухом", тому в його діях відсутня невідповідність вимогам п.13.4 та причинний зв'язок з виникненням даної ДТП.

Вислухавши потерпілого ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, особу, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо якої закрито ОСОБА_3, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову районного суду залишити без змін, пояснення свідка ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, та дослідивши в судовому засіданні надані ОСОБА_3 фото дорожньо-транспортної пригоди, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності потерпілого. Копію постанови суду ОСОБА_2 отримав 27.03.2017 року, а тому строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, повинен повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, при прийнятті свого рішення, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постанову мотивував тим, що в матеріалах справи не встановлено та не здобуто достатніх підстав та належних доказів, що дають підстави вважати, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення.

Положення ст.124 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобі, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Знак 2.5 відноситься до знаків пріоритету та вказує на вимогу водія у перевазі зустрічного руху.

Відповідно до п. 33.2.5 ПДР забороняється в'їзд на вузьку ділянку дороги, якщо це може утруднити зустрічний рух. Водій повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, що розташовані на вузькій ділянці.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що ґрунтується на об'єктивних даних, що маються в матеріалах справи.

Судом з'ясовано всі фактичні обставини справи, передбачені ст.280 КУпАП, які мають істотне значення для правильного її вирішення, тому посилання скаржника на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, керуючи автомобілем допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно схеми місця ДТП від 03.09.2016 року, зафіксовано умовний рух автомобілів та місце їх подальшого зіткнення, по відношенню до якого автомобілю „MAZDA, д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, завдано пошкодження у виді розбитого лівого дзеркала заднього виду, а транспортному засобу „HYUNDAI I 30", д.н.з. НОМЕР_3, під керування водія ОСОБА_3, - розбиття лівого дзеркала заднього виду.

З наданих ОСОБА_3 пояснень вбачається, що керуючи транспортним засобом на автомобільній дорозі „Хорол-Кременчук", рухався зі швидкістю близько 40 км/год. Згодом, помітив, що в напрямку м.Кременчук на правій полосі руху проводяться ремонтні роботи асфальтного покриття, внаслідок чого ділянка дороги була закрита для проїзду. Відповідно до дорожнього знаку було дозволено рух по зустрічній смузі за відсутності зустрічного транспортного засобу, якому надано пріоритет руху. Переконавшись в тому, що зустрічні автомобілі були відсутні, розпочав рух по лівій полосі шляху, де за 200 м. до її завершення відбулося зіткнення із автомобілем „MAZDA, д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, який виїхав з повороту зі швидкістю, близько 100 км/год. Помітивши вказаний траснпортний засіб, загальмував та зупинився. Однак, вказаний автомобіль заходів щодо гальмування не вжив та проїхав на великій швидкості повз нього, завдавши пошкодження у виді відбиття лівого дзеркала заднього виду.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №1397 від 21.02.2017 року, в даній дорожній обстановці, в діях автомобіля „HYUNDAI I 30", ОСОБА_3 відсутні невідповідності вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

Водночас, в даній дорожній обстановці водій автомобіля „MAZDA, д.н.з. НОМЕР_4, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем „HYUNDAI I 30", що вказує на невідповідність його дій вимогам п.13.4 ПДР України із технічної точки знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

З огляду на вказане, в діях ОСОБА_3 відсутні порушення правил дорожнього руху, що не знаходяться в причинному зв'язку з скоєною дорожньо-транспортною пригодою.

Підстави, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи та доводять непричетність ОСОБА_3 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_3 надав в судовому засіданні фото дорожньо-транспортної події, які були в повній мірі досліджені судом апеляційної інстанції.

Окрім того, є слушним посилання апелянта про його неналежне повідомлення та, як наслідок, розгляд судом справи за його відсутності.

Так, справу про адміністративне правопорушення було призначено до розгляду на 22.09.2016 року та 09.03.2017 року, про що особа, провадження відносно якої закрито ОСОБА_3 був повідомлений належним чином. Дані, які б вказували на повідомлення потерпілого ОСОБА_2 про місце, час та дату розгляду справи, в матеріалах справи відсутні.

Однак, свою процесуальну позицію з приводу вчиненої дорожньо-транспортної пригоди потерпілий належним чином відобразив у поданій апеляційній скарзі та наданих ним поясненнях під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та був наділений передбаченими законом можливостями підтвердження наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Тому, на думку суду, права ОСОБА_2 були реалізовані ним в суді апеляційної інстанції в повному обсязі.

Закриваючи провадження по справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків для накладення адміністративного стягнення суд першої інстанції діяв у відповідності до положення ст.38 КУпАП, частина третя якої вказує, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складено 03.09.2017 року, а на момент розгляду справи, тобто 09.03.2017 року, строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, сплинув.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Тому, постанова районного суду є законною і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 09 березня 2017 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай