Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/872/17 Головуючий в 1-й інстанції - Пивоварова Ю.О.
Єдиний унікальний № 335/8269/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Петрова Г.М., який діє в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2017 року визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, працює в ЗНУ аспірантом, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Західна, 50, та закрито провадження по справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові, 05 липня 2017 року о 14.00 годині, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем Opel Vectra номерний знак НОМЕР_2 у м. Запоріжжі по вул. Патріотична, 31, при зміні напрямку руху не переконалась у безпеці та скоїла зіткнення із автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, яка рухалась у попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п.10.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Петров Г.М. вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому є незаконною та необґрунтованою. Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода мала місце 05.07.2017 року. А тому, виходячи з положень ст. 38 КУпАП, строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув 05.10.2017 року. Отже, у зв'язку із закінченням строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, були наявні обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому вказане провадження підлягало закриттю, без подальшого визначення питання винності чи невинуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Однак, суд першої інстанції вказані вимоги процесуального закону не врахував, розглянув справу та прийшов до висновку щодо винуватості ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, суд першої інстанції незаконно розглянув вказану справу та виніс постанову, якою визнав винною ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, незаконно, розглядаючи вказану справу поза межами строків, суд першої інстанції визнав ОСОБА_3 винною у скоєнні адміністративного правопорушення без повного з'ясування усіх фактичних обставин справи та без дослідження і не надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи. Суд першої інстанції для встановлення фактичних обставин справи не вжив жодного заходу для встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, не залучив фахівця в галузі автотехніки для з'ясування усіх обставин справи, не призначив експертизи. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 237482 не вірно зазначено прізвище особи, відносно якої було складено протокол, а саме, в протоколі зазначено прізвище «ОСОБА_3», замість «ОСОБА_3». Також в протоколі не зазначені прізвища, адреси свідків, зокрема свідка ОСОБА_5, який надав окремі пояснення від 05.07.2017 року, та відсутній його підпис. Схема місця ДТП не містить: даних про сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів (їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям); даних про ширину тротуарів та узбіччя. В схемі місця ДТП не заповнені обов'язкові дані, а саме: наявність дорожнього огородження вздовж проїжджої частини (є/нема); наявність дорожніх знаків пріоритету на головній дорозі (є/нема); наявність дорожніх знаків пріоритету на другорядній дорозі (є/нема); наявність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП (є/нема). Отже, протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП, яка є додатком до цього протоку, складені з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395). Таким чином, суд першої інстанції повинен був повернути вказаний протокол до Управління патрульної поліції м. Запоріжжя для усунення недоліків та, окрім того, для встановлення вини чи невинуватості особи, на яку було складено протокол необхідно було отримати висновок експерта, оскільки сама ОСОБА_3 свою вину не визнає, оскільки правила дорожнього руху вона не порушувала. Отже, ухвалюючи постанову, суддя не обґрунтувала свій висновок жодним доказом, та невідомо на яких підставах дійшла до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, просить постанову суду першої інстанції змінити, виключивши вказівку про визнання ОСОБА_3 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга адвоката Петрова Г.М., який діє в інтересах ОСОБА_3, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Зі змісту ст. 283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотрималась в повному обсязі, оскільки проаналізувала усі докази у їх сукупності, та дала їм належну оцінку і встановила, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об'єктивного і повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, як випливає з наведених позицій, суддя районного суду обґрунтовано розглянула надані матеріали і вирішила питання щодо наявності (доведеності) вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і лише після цього, закрила провадження у зв'язку із закінченням строків, передбачених КУпАП.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_3, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надала відповідну правову оцінку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, дослідивши в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення від 05.07.2017 року серії БР № 237482 (а.с. 1), схему місця ДТП (а.с. 2), пояснення учасників пригоди (а.с. 3, 4), пояснення свідка (а.с. 5), фото автомобілів після ДТП (а.с. 6), допитавши в судовому засіданні потерпілу ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, суддя дійшла обґрунтованого висновку стосовно порушення ОСОБА_3 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.07.2017 року, та правильно визнала її винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта, що суддя, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не з'ясувала усіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи є необґрунтованими.

Вина ОСОБА_3 є очевидною, і додаткових процесуальних дій, як то призначення експертизи для встановлення цього факту, було не потрібно. Крім того, ОСОБА_3 та її захисник не були позбавлені можливості подати відповідне клопотання, але не реалізували свої права.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП також є необґрунтованим, з оглядку на те, що усі необхідні відомості в ньому зазначені. Особа ОСОБА_3 була посвідчена на підставі наданого нею посвідчення водія, який згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» є документом, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_3 - є однією і тією ж самою особою, те саме випливає з пояснень особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності і її захисника. Відтак, той факт, що протокол було складено щодо Блінової, не спростовують правильність, обставин викладених в ньому.

Дійсно, в протоколі не зазначені відомості щодо потерпілої ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_5, однак на переконання суду апеляційної інстанції, вказаний факт не є грубим порушенням, з огляду на те, що пояснення вказаних осіб були долучені до матеріалів справи і вони в подальшому були допитані суддею місцевого суду.

Так само необґрунтованими є доводи щодо складання схеми ДТП з порушенням вимог Інструкції № 1395. Проаналізувавши положення розділу VIII. «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП» можна зробити висновок, що на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються об'єкти зазначені в п.п. 1-13 ч. 4 цього розділу, однак це не означає, що усі об'єкти вказаного переліку обов'язково фіксуються і зображуються в схемі, а тільки ті, які наявні і мають безпосереднє відношення до ДТП. Так, схема складена на відповідному бланку (додаток 7 до Інструкції № 1395) і в ній зазначені усі об'єкти, які на момент огляду булі наявні на місці ДТП і які мають значення для правильного вирішення справи. На переконання суду апеляційної інстанції, відсутність на схемі слідів гальмівних шляхів транспортних засобів свідчить про те, що таких слідів не було під час складання схеми. Окрім цього, у вказаному конкретному випадку, ширина тротуарів і узбіччя (на чому акцентує увагу апелянт) не мають значення для справи, адже транспортні засоби під час зіткнення і після нього, а також на момент огляду місця ДТП перебували на проїзній частині, а не на тротуарі чи узбіччі, тому ці відомості (ширина тротуарів і узбіччя), на переконання апеляційного суду, і не відображені у схемі ДТП.

Крім того, ОСОБА_3 після складання схеми ДТП, жодних зауважень стосовно схеми не мала, правильність відомостей, зазначених в ній, засвідчила своїм підписом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем, при зміні напрямку руху не переконалась у безпеці, порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, що призвело до зіткнення з іншим автомобілем.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови по доводам, наведеним у скарзі захисника ОСОБА_3 - адвоката Петрова Г.М.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу адвоката Петрова Г.М., який діє в інтересах ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2017 року, якою визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_3 та закрито провадження по справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін