Справа № 314/2815/17
Провадження № 3/314/456/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2017 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., секретар судового засідання Павлівська І.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, інші відомості суду не відомі,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 03.07.2017 о 05 годині 10 хвилин громадянин ОСОБА_1, на автомобільному шляху Харків-Сімферополь, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (млява мова, бліді покрови обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Проводилася відеофіксація.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, на виклики суду в судові засідання не з'являвся, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив, у зв'язку з чим, судом був застосований примусовий привід останнього у наступне судове засідання, але 18.09.2017 року до суду доставлений не був, враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 049115, встановлено, що 03.07.2017 о 05 годині 50 хвилин, громадянин ОСОБА_1, на автомобільному шляху Харків-Сімферополь, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (млява мова, бліді покрови обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Проводилася відеофіксація.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, викликалися в судові засідання неодноразово, натомість до суду не зявлялися, у звязку з чим, судом було застосовано примусовий привід у судове засідання, але зазначені особи до суду доставлені не були, намагання суду вислухати свідків виявилися безрезультатними.

В матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як того вимагає положення п.8 розділу ІІ «Проведення огляду на стан спяніння поліцейськими і оформлення його результатів» Інструкції №1452/735.

Крім того, в матеріалах справи відсутній відеозапис, як того вимагає положення п.11 Інструкції №1376, який витребувався судом з відповідного органу поліції, але наданий до суду не був.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції» від 17.07.1997 «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобовязано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Таким чином суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1, викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обовязкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

З аналізу цих міжнародних правових норм, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя : В.О. Кіяшко

18.09.2017