АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/2091/16-п Номер провадження 33/786/900/17Головуючий у 1-й інстанції Марущак Р. М. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ст.124 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю порушника ОСОБА_2,

захисників - адвокатів Мельника О.В. та Шевченка С.М.,

потерпілого ОСОБА_5,

представника потерпілого - адвоката Сніжка Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шевченка С.М. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 3 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 320 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 4 жовтня 2016 року близько 20 год. 15 хв., керуючи трактором МТЗ-82 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом на 211 км. + 600 м автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, перед початком руху та перестроюванням не впевнився у безпеці руху та допустив зіткнення з автомобілем «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_5, внаслідок чого вказаний автомобіль отримав технічні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник Шевченко С.М. просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому зазначає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, в тому числі при вирішенні відводу, суддею не повно з'ясовано фактичні обставини справи. Вказує про відсутність слідової інформації та даних щодо пошкоджень трактора на схемі ДТП, звертає увагу на суперечності пояснень учасників пригоди з цією схемою. Крім того, вважає, що механізм контактування транспортних засобів спростовує висновки судді про винуватість ОСОБА_2

Інші учасники процесу постанову не оскаржили.

Вислухавши пояснення адвоката Шевченка С.М. на підтримання апеляційної скарги, думку адвоката Мельника О.В. та порушника ОСОБА_2, які погодилися з доводами апелянта, міркування потерпілого ОСОБА_5 та адвоката Сніжка Г.І. про законність та обґрунтованість судового рішення, допитавши поліцейського ОСОБА_7, який складав схему ДТП, свідка ОСОБА_8 - власника трактора, який перебував на місці пригоди, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.

За змістом ст.252 та ст.280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз'яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим

статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Наведені вимоги закону суддею при постановленні рішення не дотримані.

Диспозицією ст.124 КпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як встановив суд та відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №137465, ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху (а.с.2, 59).

Згідно з п.10.1 Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення суддя послався на пояснення потерпілого ОСОБА_5, поліцейського ОСОБА_7 та на письмові пояснення ОСОБА_2, складені на місці пригоди.

Як вбачається з показань ОСОБА_2 в суді першої інстанції, а також в апеляційному суді, 4 жовтня 2016 року він, керуючи трактором МТЗ-82 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, виїхав на автодорогу Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя та рухався по правій смузі рух ближче до обочини. В цей час в дзеркало побачив автомобіль, який здійснював обгін. Коли цей автомобіль майже порівнявся з трактором, відбулось зіткнення правою стороною автомобіля із заднім лівим колесом трактора та причепом.

При цьому ОСОБА_2 стверджував, що після виїзду на головну дорогу, до моменту ДТП, він близько 500 метрів рухався прямо, напрямку руху не змінював та не перестроювався. Вже після зіткнення прийняв вправо і зупинився за кілька метрів на обочині.

Такі його пояснення об'єктивно підтверджуються схемою ДТП (а.с.3), з якою погодилися учасники пригоди.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду поліцейський ОСОБА_7, який складав схему місця ДТП, пояснив, що місце зіткнення відбулося на смузі руху трактора і відповідає зображенню на схемі. Оскільки на причепі трактора були ледь видимі пошкодження у виді подряпин, він не відобразив їх у схемі. При цьому свідок ОСОБА_7 підтвердив, що контактування відбулося правою стороною автомобіля з причепом.

Свідок ОСОБА_8. в судовому засіданні показав, що бачив обставини дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в цей час за кількасот метрів їхав на власному автомобілі назустріч трактору 4 жовтня 2016 року по автодорозі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя. При цьому свідок вказував, що автомобіль «Вольво» розпочав обгін трактора, який рухався по своїй смузі руху і до моменту зіткнення напрямку руху не змінював. Вже після ДТП трактор прийняв вправо і зупинився на обочині.

Наведене спростовує версію потерпілого ОСОБА_5 про те, що водій трактора раптово виїхав із узбіччя за 15-20 метрів до зіткнення.

З огляду на місце зіткнення, розташування транспортних засобів на місці пригоди, враховуючи, що контактування автомобіля «Вольво» відбулося з лівим заднім колесом трактора та з лівою частиною причепа, а не з передньою частиною трактора, вважаю недоведеною невідповідність дій водія ОСОБА_2 п.10.1 Правил дорожнього руху, які б були в причинному зв'язку з пригодою.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення матеріали справи не містять і в судовому засіданні не встановлено.

Перевірка доводів апеляційної скарги про несвоєчасність направлення судового рішення до ЄДРСР не належить до повноважень апеляційного суду.

Що стосується доводів захисника про порушення під час вирішення відводу судді, необхідно звернути увагу на роз'яснення Ради суддів України, викладені у рішенні №34 від 8 червня 2017 року, відповідно до яких, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу) в КпАП України, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи вищевикладене, постанова судді відносно ОСОБА_2 підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, як того вимагають приписи п.1 ст.247 цього Кодексу.

Отже, апеляційна скарга захисника Шевченка С.М. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шевченка Станіслава Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 3 січня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області В.Г.Костенко