Справа №359/6317/17
Провадження № 3/359/2843/2017

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2017 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю представника митниці ОСОБА_1, представника особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, щодо громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого технічним менеджером компанії АТ&T США м.Сенсенаті, постійно проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України для виїзду за кордон РU026300, виданий 15.10.2015 року, -
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15.07.2017 р. о 07 год. 15 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_3, який відлітав з України до Німеччини м.Мюнхен, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом № PS 415, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.
Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_3, вся зазначена готівка, належить йому особисто. Пасажирка обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).
Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_3, під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_3, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню у повному обсязі з поданням дозвільних документів банківської установи для резидентів України відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.
Підстав для відкладення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі, - не встановлено.
Представник митниці в судовому засідання просив суд застосувати до порушника стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до відповідальності, думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях громадянина України ОСОБА_3 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.
Так, дійсно громадянин України ОСОБА_3 допустив порушення вимог ст. 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
З цього приводу у суду достатні підстави для визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки протокол складено 15.07.2017 року, а даними, що в ньому містяться, підтверджено факт вчинення ним даного митного правопорушення.
Вина правопорушника, окрім особистого його визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, даними службової записки та встановлена судом.
У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинив громадянин України ОСОБА_3 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.
Згідно зі ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.
За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.
Вивезення даної суми з України допускається, за умови її декларування митному органу та наявності банківської довідки на підтвердження її походження.
Таким чином, єдине діяння, яке вчинив громадянин України ОСОБА_3 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.
За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянин України ОСОБА_3 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.
Шкода, яку громадянин України ОСОБА_3 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він вивіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися за межами території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.
При прийнятті рішення суддя враховує указані представником ОСОБА_3 в судовому засіданні обставини, та письмові пояснення останнього про те, що він не був ознайомлена з митними правилами, грошові кошти він не приховував, вони являються її особистими заощадженнями, які він віз для купівлі квартири для матері та сестри.
З цього приводу, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти, буде сприяти погіршенню матеріального становища України ОСОБА_3 Конфіскація валюти не сприятиме його вихованню та попередженню вчиненню ним нових порушень.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України. При цьому судом враховано, що правопорушення вчинено з необережності та вперше.
Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянина України ОСОБА_3 в подальшому.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з громадянина України ОСОБА_3, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Витрати на оплату послуг перекладача відшкодовуються з державного бюджету.
З цього приводу, підлягає стягненню з особи, яка притягається до відповідальності, на користь Київської митниці ДФС також витрати повязані з транспортуванням предметів правопорушення підставі ст.ст. 519, 520 МК України в розмірі 6 грн. 91 коп.
Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 33 КУпАП, суддя -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України для виїзду за кордон РU026300, виданий 15.10.2015 року, визнати винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк