Справа №678/220/17
Провадження №3-678-66/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року смт. Летичів

Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Ходоровський І.Б., за участю секретарів Козка Л.М., Іськової Т.Л., прокурора Гриньової І.Д., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, працюючого головою Летичівської районної ради Хмельницької області,

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №32 від 21 лютого 2017 року про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, складеного старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3, голова Летичівської районної ради ОСОБА_1, будучи ознайомлений про обмеження, повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, встановлені законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про запобігання корупції», 03 березня 2016 року в порушення вимог п. 2 ч. 1. ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», перебуваючи у залі засідань Летичівської районної ради, що в смт. Летичів, вул. Героїв Крут, 2/1, під час проведення пленарного засідання IV сесії Летичівської районної ради сьомого скликання, при розгляді питання «Про встановлення надбавки, преміювання та виплати матеріальної допомоги голові районної ради та заступнику голови районної ради у 2016 році», поставив на голосування пропозицію прийняти проект рішення за основу та в цілому як рішення сесії про встановлення собі надбавки у максимальному розмірі до 50 відсотків посадового окладу, з урахуванням надбавок за ранг та вислугу років у 2016 році. При цьому, ОСОБА_1 не повідомив сесію районної ради про наявність реального конфлікту інтересів шляхом самостійного публічного оголошення про це під час засідання сесії районної ради.

Таким чином між приватним інтересом ОСОБА_1, який полягав в установленні собі надбавки у максимальному розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років у 2016 році, та його представницькими повноваженнями виник реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність, яка вплинула на обєктивність та неупередженість під час голосування щодо прийняття вказаного рішення.

Своїми умисними діями, які виразились у неповідомленні сесії Летичівської районної ради про наявність реального конфлікту інтересів, голова Летичівської районної ради ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1, будучи головою Летичівської районної ради, являючись посадовою особою місцевого самоврядування, в порушення вимог п. 3 ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», 03 березня 2016 року, перебуваючи у залі засідань Летичівської районної ради, що в смт. Летичів, вул. Героїв Крут, 2/1, під час проведення пленарного засідання IV сесії Летичівської районної ради сьомого скликання, під час голосування по питанню «Про встановлення надбавки, преміювання та виплати матеріальної допомоги голові районної ради та заступнику голови районної ради у 2016 році», в умовах реального конфлікту інтересів, проголосував «За» прийняття рішення Летичівської районної ради №7-4/2016 від 03 березня 2016 року «Про встановлення надбавки, преміювання та виплати матеріальної допомоги голові районної ради та заступнику голови районної ради у 2016 році» в частині встановлення собі надбавки у максимальному розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг та вислугу років у 2016 році.

Своїми умисними діями, які виразились у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, голова Летичівської районної ради ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що ще 03 лютого 2016 року було опубліковано на офіційному сайті Летичівської районної ради інформацію щодо розгляду питання про надання надбавки, премії та матеріальної допомоги голові районної ради. Це питання розглядалось та узгоджувалось на комісіях районної ради до проведення сесії, було предметом широкого обговорення не лише депутатського корпусу, але й громадськості. Безпосередньо на сесії 03 березня 2016 року усі депутати знали про розгляд такого питання і більшістю голосів, без будь-якого тиску та примусу, рішення було прийняте 23 голоси із 28 «за», при кворумі 18. Депутатам на сесії повідомив, що голосувати за себе не буде, а голосуватиме за свого заступника. Його голос не був вирішальним. Внаслідок прийняття такого рішення шкоди нікому не завдано.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та в порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до цієї статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

У ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття:

корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей;

правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст. 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У ч. 7 ст. 28 та ч.1 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» визначено вимоги до запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» регулює статус та засади організації органів місцевого самоврядування, визначає правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів та депутатів районних рад.

Спеціальною нормою Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є ч. 1 ст. 59-1 (конфлікт інтересів) згідно якої голова районної ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Законодавець визначив, що самостійне публічне оголошення на засіданні ради особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів здійснюється з метою відкриття інформації та інформування депутатів про наявність такого конфлікту.

У судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 2016 року проекти рішень четвертої сесії Летичівської районної ради, у тому числі про встановлення надбавки, преміювання та виплати матеріальної допомоги голові районної ради та заступнику голови районної ради у 2016 році, були опубліковані на офіційному сайті Летичівської районної ради letrada.gov.ua.

Протоколом №8 засідання постійної комісії районної ради з питань планування, бюджету, фінансів та управління комунальною власністю від 01 березня 2016 року та протоколом №3 постійної комісії районної ради з питань промисловості, енергетики, транспорту, звязку, розвитку підприємництва, агропромислового комплексу, землекористування та екології від 01 березня 2016 року підтверджується, що питання про встановлення надбавки, преміювання та виплати матеріальної допомоги голові районної ради та заступнику голови районної ради у 2016 році розглядалось на засіданнях постійних комісій, на яких були присутні депутати Летичівської районної ради, та узгоджувалось. На засіданнях комісій були прийняті рішення про внесення вказаного питання на розгляд четвертої сесії районної ради.

03 березня 2016 року Летичівською районною радою сьомого скликання проводилася сесія на порядок денний якої виносився ряд питань, в тому числі «Про встановлення надбавки, преміювання та виплати матеріальної допомоги голові районної ради та заступнику голови районної ради у 2016 році».

03 березня 2016 року районною радою прийнято рішення №7-4/2016 відповідно до якого встановлено голові районної ради, заступнику голови районної ради надбавку у розмірі до 50% посадового окладу, з урахуванням надбавок за ранг та вислугу років. Рішення приймалось в цілому і участь у голосуванні за вказане рішення прийняло 28 депутатів, з них: за 23, проти 5, утримались 0, не голосували 0. В тому числі голосували «за» - ОСОБА_1 (голова ради) і ОСОБА_4 (заступник голови ради).

Отже, із встановленого вбачається, що питання про встановлення надбавки голові районної ради було загальновідомим, жодним чином не приховувалося від депутатів ради, так як вони знали порядок денний сесії районної ради, були присутніми на сесії та підтримали дане питання шляхом голосування.

Фактичні обставини свідчать про те, що приймаючи участь у голосуванні голова ради ОСОБА_1 в силу своїх повноважень самостійно не приймав будь-яких рішень, а приймав такі рішення у складі колегіального органу, тобто депутатським корпусом на сесії районної ради, із дотриманням передбаченої законом процедури.

Отримавши правовий статус депутата районної ради, відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_1 мав право ухвального голосу з усіх питань, які розглядалися на сесіях ради.

Депутати Летичівської районної ради, що приймали участь у розгляді питань порядку денного, були обізнані про винесене на порядок денний сесії питання про встановлення надбавки, преміювання та виплати матеріальної допомоги голові районної ради та заступнику голови районної ради у 2016 році, яке стосується ОСОБА_1, як голови районної ради, однак добровільно, без будь-якого тиску та примусу проголосували за вказане рішення переважною більшістю голосів.

Об'єктивних даних, які б свідчили про спонукання ОСОБА_1, як головою районної ради, депутатів до голосування за рішення на його користь матеріали справи не містять.

Про добровільність свого волевиявлення підтвердили допитані судом, як свідки, депутати (в тому числі й ті, які голосували проти вказаного рішення ОСОБА_5, ОСОБА_6О.).

Допитані в судовому засіданні окремі депутати (ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14М.) вказали, що голова ради перед початком голосування оголосив, що питання стосується його, тому буде голосувати не за себе, а за свого заступника.

Із протоколу сесії від 03 березня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 перед початком голосування озвучив перед депутатами особистий його, як голови ради, внесок, так і внесок його заступника, у проведення ремонтних робіт.

Прийняте рішення стосувалось двох осіб голови районної ради ОСОБА_1 та заступника голови районної ради ОСОБА_4 і вони обоє голосували «за» вказане рішення.

За вказаних обставин суд вважає, що у ОСОБА_1 наявний реальний конфлікт інтересів, однак наявність реального конфлікту інтересів він не приховував і ця обставина була відома всім депутатам Летичівської районної ради.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм закону, спосіб та порядок повідомлення наявності в особи реального конфлікту інтересів є довільний. Суть повідомлення полягає в доведенні даної інформації до відома колегіального органу перед початком голосування.

Враховуючи зазначене суд вважає, що як самий зміст питання, яке виносилося перед депутатами на голосування, так і повідомлення про нього ОСОБА_1 сесію районної ради перед самим голосуванням, містить повідомлення про наявний у нього конфлікт інтересів. Цей конфлікт ОСОБА_1 не приховував, до початку голосування повідомив депутатів, що дане питання стосується його, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Особисте та публічне повідомлення ОСОБА_1 присутніх на сесії депутатів Летичівської районної ради перед голосуванням про те, що дане питання стосується його дозволяло йому, у відповідності до ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», приймати участь в самому голосуванні та прийнятті колегіального рішення, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Доводи прокурора про необхідність зупинення строків розгляду адміністративної справи є обґрунтованими, оскільки розгляд справи відкладався неодноразово в звязку з поважністю причин неявки ОСОБА_1 до суду, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню і строк розгляд справи має вважатись зупиненим в період з 17 по 30 березня 2017 року, з 07 по 18 квітня 2017 року, з 21 квітня по 03 травня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 8, 9, 10, 172-7, 245, 247, 251, 252, 277, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис ОСОБА_15

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_15