Справа № 461/7319/17 Головуючий у 1 інстанції: Рибак Н.Я.
Провадження № 33/783/1427/17 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

представника митного органу ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Київській області, працює водієм «Агромат ТОВ Пром. Техн. Компанія», проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1900,00 грн.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил, а саме: 1) твір живопису розміром 75х67,5 см, розмір рамки 12,5x7 см, на якому зображені у кольорі на передньому плані два стовбури дерев, на задньому плані дві будівлі, а також кінь в упряжі, із зворотної сторони картини наявне чорно-біле зображення з аерофотозйомки; 2) твір живопису з окладом, під склом, розміром 77,5х60,5 см, розмір рамки 2x2,5 см, на якому зображена деревяна культова споруда із зрубу в багряному відтінку; 3) твір живопису з окладом, під склом, розміром 69,5х53,5 см, розмір рамки: 1,7x2 см, на якому зображені фрагменти камяних будівель (башень) та двох корпусів деревяних суден, одне із них із щоглами - конфісковано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн..

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №4861/20900/17 від 18.09.2017 року, 17.09.2017 р. близько 21 год. 25 хв. громадянин України ОСОБА_2 вантажним автомобілем марки «Scania» модель «R400» реєстраційний номер AA3423MB з напівпричепом марки «Schmitz» модель «SPR24», реєстраційний номер AA2443XO, в якості водія, прямував смугою руху «червоний коридор» з України в ОСОБА_3 через міжнародний пункт пропуску на кордоні з ОСОБА_3 для автомобільного сполучення «Краківець» митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС. В ході проведення візуального огляду вантажного транспортного засобу та напівпричепа виникла підозра про наявність в них товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України. Після здійснення письмово декларування гр. ОСОБА_2 надав письмову декларацію, форма якої затверджена постановою КМ України від 21.05.2012 р. № 431, в якій даний громадянин у пункті 4 вказав про відсутність в нього товарів, що підлягають обовязковому письмовому декларуванню та переміщення яких через державний кордон України здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади. Під час огляду в середній частині напівпричепа в металевому ящику, який призначений для зберігання інструментів, запасних частин, витратних експлуатаційних матеріалів (палетний ящик) було виявлено : 1) твір живопису розміром 75х67,5 см, розмір рамки 12,5x7 см, на якому зображені у кольорі на передньому плані два стовбури дерев, на задньому плані дві будівлі, а також кінь в упряжі, із зворотної сторони картини наявне чорно-біле зображення з аерофотозйомки; 2) твір живопису з окладом, під склом, розміром 77,5х60,5 см, розмір рамки 2x2,5 см, на якому зображена деревяна культова споруда із зрубу в багряному відтінку; 3) твір живопису з окладом, під склом, розміром 69,5х53,5 см, розмір рамки: 1,7x2 см, на якому зображені фрагменти камяних будівель (башен) та двох корпусів деревяних суден, одне із них із щоглами. Дані твори живопису знаходилися у палетному ящику напівпричепа без ознак приховування.

Відповідно до інформації, наданої експертом Львівської національної галереї мистецтв імені ОСОБА_4 у листі від 03.10.2017 року №462 (вх.. Львівської митниці ДФС від 19.10.2017 №1122/10/13-70-20/29), вилучені твори живопису не мають культурної цінності та музейного значення. Загальна вартість 3-х (три) творів живопису становить 1900,00 гривень.

Правопорушник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2017 в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 472 МК України.

Свої вимоги правопорушник мотивує тим, що у жодний спосіб його не було повідомлено про місце, дату та час слухання справи Галицьким районним судом м. Львова та станом на день винесення оскаржуваної постанови суду, у суду були відсутні відомості про належне повідомлення правопорушника про призначення справи до розгляду, оскільки жодної повістки від суду він не отримував.

Враховуючи цілий ряд порушень допущених судом першої інстанції, вважає, що був позбавлений усіх процесуальних прав, наділених та гарантованих Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення і Конституцією України.

В оскаржуваній постанові, суд першої інстанції зазначає: «після здійснення письмово декларування гр. ОСОБА_2 надав письмову декларацію, форма якої затверджена постановою КМ України від 21.05.2012 р. № 431, в якій даний громадянин у пункті 4 вказав про відсутність в нього товарів, що підлягають обовязковому письмовому декларуванню та переміщення яких через державний кордон України здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади».

Правопорушник вказує, що для зясування обставин суду необхідно було б зясувати по-перше, чи даний товар підлягає обовязковому письмовому декларуванню, по-друге, чи на данийтовар потрібен дозвільний документ на переміщення такого через митний кордон України, а також яким нормами права це передбачено.

Як вбачається із інформації, а саме висновку експерта Львівської національної галереї мистецтв імені ОСОБА_4 у листі від 03.10.2017 №462, вилучені товари не містять культурної цінності.

Таким чином, з урахування висновку експерта, ввезені ним товари не підпадають під обмеження встановленні ч. 1 ст. 198 МК України.

Відтак, обов'язку письмового декларування та надання дозвільного документа для переміщення через митний кордон України у мене не було.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митного органу, який заперечив апеляцію, вважаю, що апеляція підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Однак, суд першої інстанції цих вимог не дотримався та виніс необґрунтоване та незаконне рішення.

Згідно з положеннями ст. 472 МК України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та їх митне оформлення здійснюються органами доходів і зборів на підставі отриманих з використанням засобів інформаційних технологій документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органам доходів і зборів передбачено законами України.

Згідно з Переліком культурних цінностей, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України, затвердженого Постановою КМУ від 21 травня 2012 р. № 436, обмеження щодо переміщення через митний кордон України поширюються лише на картини, малюнки та пастелі, повністю виконані вручну, за винятком малюнків товарної позиції 4906 та інших готових виробів, розмальованих або декорованих вручну; колажі та аналогічні декоративні зображення, які є культурними цінностями. До цього переліку не належить сувенірні вироби, предмети культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, перелік яких встановлюється Мінкультури.

Відповідно до ст.1 закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», культурні цінності це об'єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, а саме:

оригінальні художні твори живопису, графіки та скульптури,

художні композиції та монтажі з будь-яких матеріалів, твори

декоративно-прикладного і традиційного народного мистецтва.

Незаконно вивезені культурні цінності - культурні цінності,

вивезені з території України з порушенням законодавства України та

міжнародно-правових норм, не повернуті після закінчення

обумовленого угодою терміну тимчасового вивезення або за наявності

будь-яких розбіжностей з умовами, які регулюють таке тимчасове

вивезення.

В матеріалах справи міститься лист Львівської національної галереї мистецтв ім.. ОСОБА_4від 03.10.2017 №462, в якому зазначено, що згідно проведеної експертизи творів вилучені товари не мають культурної цінності та музейного значення, їх вартість складає від 500 до 700 грн.

Суд апеляційної інстанції повністю погоджується з доводами апелянта про те, що з урахування висновку експерта, ввезені правопорушником товари не підпадають під обмеження встановленні ч. 1 ст. 198 МК України та можуть вільно переміщатись через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що доводи апеляційної скарги є повністю підставні і обґрунтовані , а постанова суду про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України підлягає скасуванню, а справи про адміністративне правопорушення закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляцію ОСОБА_2 задоволити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_6