А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04.12.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1, розглянув справу № 33/777/736/2017 щодо ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, провадження в якій закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) зазначено, що ОСОБА_2 24.08.2017 приблизно о 19:00 на 527 км + 900 м автодороги М-06 «Київ Чоп», керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив вимоги пунктів 2.3 б), 10.1 Правил дорожнього руху: не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно, не реагував на її зміну, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди і небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf» FZG36458 під керуванням водія ОСОБА_3, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таке діяння кваліфіковано в протоколі як правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Як убачається з постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.10.2017 (а.с.23), зіткнення транспортних засобів сталось за інших обставин, вказаних у судовому засіданні водієм ОСОБА_2, а саме: загальмувати та прийняти ліворуч, після чого з його автомобілем зіткнувся той, що їхав ззаду, його змусило те, що під час руху перед його автомобілем на дорогу раптово вибіг собака.

Суддя вважав, що за таких обставин дії ОСОБА_2 відповідали приписам п.12.3 Правил дорожнього руху, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, отже в його діях складу адміністративного правопорушення немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати і прийняти нову постанову, за якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП. Вказує, що зіткнення транспортних засобів сталось в ту мить, коли він з включеним покажчиком лівого повороту, виконуючи маневр обгону автомобіля, яким керував ОСОБА_2, рухався смугою зустрічного руху. Стверджує, що ОСОБА_2 став пригальмовувати і несподівано, без жодних підстав різко розвернув свій автомобіль ліворуч. Вважає, що фактичні обставини правопорушення відображені у протоколі правильно та доведені, окрім його пояснень, даними, вказаними у схемі до протоколу дорожнього-транспортної пригоди та в описі технічних пошкоджень транспортних засобів.

Апеляційний суд заслухав пояснення захисника, який заперечив проти апеляційних вимог, дослідив наявні в справі докази, перевірив матеріали справи, доводи сторін і вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Пункти 2.3 б) і 10.1 Правил дорожнього руху, порушення яких поставлено у провину ОСОБА_2 зобовязують водія: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з визначеннями, викладеними у пункті 1.10 Правил дорожнього руху, безпечною дистанцією вважається відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру; обгоном - випередження одного або кількох транспортних засобів, повязане з виїздом на смугу зустрічного руху; поява рухомого обєкта, який перетинає смугу руху транспортного засобу, загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися, є небезпекою для руху, а обєкт, що рухається попутно в межах цієї смуги і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу перешкодою для руху.

На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків, пунктом 11.3 Правил дорожнього руху дозволено виїзд на смугу зустрічного руху як для обгону, так і для обїзду перешкоди, за умови переваги водіїв зустрічного напрямку.

Згідно з п. 13.1 зазначених Правил водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що переводиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; а згідно з п. 13.3 під час обгону, випередження, обїзду перешкоди чи зустрічного розїзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Безпосередньо після події (а.с.4) і у судовому засіданні (а.с.23-24) ОСОБА_2 пояснив, що під час руху на проїзну частину перед його автомобілем справа несподівано вибіг собака, тому він пригальмував і став обїжджати собаку, для чого прийняв вліво. В цей час зліва надїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_3, який перед цим рухався далеко позаду в попутному напрямку, і транспортні засоби зіткнулись. Стверджував, що зіткнення сталось внаслідок недотримання водієм ОСОБА_3 безпечного інтервалу і невжиття ним заходів до гальмування.

ОСОБА_3 упродовж розгляду справи обстоював свою версію дорожньо-транспортної пригоди, яка викладена у його поясненні і в апеляційній скарзі (а.с.3, 23-24). Згідно з нею зіткнення сталось через те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2, який рухався попереду, «став раптово зупинятись і виконувати лівий розворот».

Дослідження і перевірка змісту пояснень обох водіїв у сукупності з іншими наданими суду доказами не дають підстав для будь-якого іншого висновку, окрім того, який викладено в постанові судді.

Безпосередньо після події водій ОСОБА_3 пояснив, що водій «переднього» автомобіля несподівано для нього «став раптово зупинятись і виконувати лівий розворот», «розвернув автомобіль перпендикулярно до проїжджої частини» і це змусило його застосувати екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалося. Будь-якої згадки про здійснення ним обгону в цьому поясненні немає (а.с.3). Такий опис події порушує питання: чи дотримувався водій ОСОБА_3 перед зіткненням вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, однак воно не є предметом дослідження у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що рух транспортних засобів на ділянці автодороги М-06, де сталась досліджувана дорожньо-транспортна пригода, регулюється тільки горизонтальною розміткою проїзної частини. Перехрещення або прилягання іншої дороги на цій ділянці немає, ширина проїзної частини на ній складає 7,4 м.. Отже друга причина прийняття ліворуч автомобілем НОМЕР_1, ніж вказана водієм ОСОБА_2, взята до уваги бути не може.

Схема до протоколу про адміністративне правопорушення та перелік видимих пошкоджень обох транспортних засобів (а.с.2), що підписані обома водіями і на правильності яких наголошується в апеляційній скарзі, містять, окрім інших, обєктивні дані про обстановку на місці після зіткнення, а також про обставини, які йому передували, у тому числі про те, що слід гальмування лівого переднього колеса автомобіля «Volkswagen Golf» FZG36458 під керуванням водія ОСОБА_3 бере свій початок на відстані 3,5 м від лівого (за напрямком руху транспортних засобів) узбіччя. Враховуючи спрямування сліду: ззаду - вперед і справа - наліво, при ширині проїзної частини 7,4 м, це означає, що вказаний автомобіль навіть в момент початку гальмування (тобто в момент реагування його водія на небезпеку для руху) переважно знаходився на власній, правій, а не зустрічній, як стверджує водій ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, смузі руху. За таких обставин довід, ніби водій ОСОБА_2 «став раптово зупинятись і виконувати лівий розворот» під час виконання водієм ОСОБА_3 обгону, свого підтвердження не знаходить.

У той же час пояснення водія ОСОБА_2 жодним з наявних доказів не спростовано, а його виїзд на смугу зустрічного руху, сам по собі не може свідчити про порушення ним п.п. 2.3 б) і 10.1 Правил дорожнього руху, в тому числі по відношенню до транспортного засобу, який рухався позаду, і тому до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення не приводить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.10.2017 про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.