Справа № 467/289/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання - Похитун М.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка матеріали, які надійшли від Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, зареєстрований та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,-

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 272964 від 20.03.2017 року слідує, що 24 грудня 2016 року об 11 год. 00 хв. на автодорозі Т -1510 «Арбузинка Єланець ОСОБА_4», ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись на перехресті нерівнозначних доріг по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення, а транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Вказаним ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у порушенні ПДР України не визнав та пояснив суду, що дійсно 24 грудня 2016 року близько 11 год. 00 хв. він виїжджав із другорядної дороги, здійснюючи поворот вліво в напрямку смт. Арбузинка, попередньо переконавшись у відсутності транспортних засобів на головній дорозі. Завершуючи вказаний маневр та будучи на своїй полосі руху, він побачив як через залізничний переїзд по головній дорозі на великій швидкості рухається автомобіль «Форд», який виїхав на зустрічну смугу, здійснивши з ним зіткнення. Його машину від удару відкинуло на 1 метр 10 сантиметрів. При цьому автомобілю «Форд» нічого не заважало обїхати його, так як ширина проїзної частини близько 5 метрів. Внаслідок зіткнення у його автомобіля пошкоджено переднє ліве крило.

При цьому ОСОБА_1 пояснив суду, що він бачив дорожній знак, який стояв перед перехрестям і зобовязував його надати перевагу в русі транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі, однак він повністю не зупинився, а лише зменшив швидкість руху до 30 40 км/год., переконався у відсутності транспортних засобів на головній дорозі і почав маневр повороту в сторону залізничного переїзду.

Вважає винним в ДТП водія автомобіля марки «Форд» ОСОБА_2, оскільки останній не виконав вимоги дорожніх знаків щодо зменшення швидкості руху, порушив правила переїзду залізничної дороги, так як рухався зі швидкістю 60 70 км/год., виїхавши на зустрічну смугу руху. Внаслідок цього, він не побачив автомобіль «Форд» через заглиблення перед залізничним переїздом і не встиг завершити маневр повороту.

Також зазначив, що він повинен був дотриматись правил дорожнього руху при виїзді з другорядної дороги та виконанні повороту, але йому заважав автомобіль «Форд», який рухався з перевищенням швидкості.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив суду, що 24 грудня 2016 року близько обіднього часу він разом з дружиною та малолітньою дитиною рухався на своєму автомобілі «Ford Sierra» по головній дорозі в напрямку м. Южноукраїнська. Швидкість руху не перевищував, оскільки дорожнє покриття було мокрим, він здійснював переїзд колій залізничної дороги, а в машині перебували дружина та донька. Відразу після переїзду колій його автомобіль зіткнувся з автомобілем «ВАЗ 2101» під керуванням ОСОБА_1, оскільки останній не надав йому перевагу та заважав його руху, виїхавши на головну дорогу. При цьому він дійсно виїхав на зустрічну смугу руху, яка в цей час була вільна, оскільки думав, що водій «ВАЗ 2101» пропускає його. Однак, той продовжив рух, виконуючи маневр повороту, внаслідок чого і відбулося зіткнення. Вжиті ним заходи щодо зменшення швидкості руху результату не дали, обїхати «ВАЗ 2101» з правої сторони він змоги не мав, оскільки автомобіль «ВАЗ» стояв поперек дороги, а тому місця для його обїзду з правої сторони було замало, враховуючи наявність забору.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що в ДТП винен водій автомобіля «ВАЗ 2101» ОСОБА_1, оскільки не виконав вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу» та не надав перевагу в русу автомобілю «Ford Sierra», який рухався по головній дорозі.

Допитаний в судовому засіданні старший слідчий Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_6 пояснив суду, що він 24 грудня 2014 року виїжджав на місце ДТП за участю автомобілів ««Ford Sierra» та «ВАЗ 2101», де проводив заміри та склав схему даної дорожньої пригоди. Вважає винним в ДТП водія автомобіля «ВАЗ 2101», оскільки останній не виконав вимоги ПДР щодо надання переваги в русі транспортному засобу, який рухався на по головній дорозі. При цьому сліди від коліс «ВАЗ 2101» знаходились на смузі руху «Ford Sierra».

Тож, суд, проаналізувавши в системному зв'язку доводи осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За вимогами п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Судом установлено та не заперечується учасниками судового розгляду, що 24 грудня 2016 року об 11 год. 00 хв. на перехресті нерівнозначних доріг автодороги Т - 1510 «Арбузинка Єланець ОСОБА_4» автомобіль марки «ВАЗ 2101» під керуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рухався по другорядній дорозі при наявності дорожнього знаку 2.1 ПДР України «Дати дорогу».

Згідно ПДР України «дати дорогу» це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

В той час як автомобіль марки «Ford Sierra» під керування водія ОСОБА_2 рухався по головній дорозі, рух по якій, згідно ПДР України, надає право першочергового проїзду.

Однак суд встановив, що водій ОСОБА_1, рухаючись по другорядній дорозі, бачив дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», однак його вимоги не виконав, оскільки виїзд на головну дорогу та виконання повороту вліво повинен був здійснити лише після переконання у тому, що такий маневр буде повністю безпечним як для нього, так і для інших учасників дорожнього руху.

Незважаючи на такі вимоги ПДР України, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», здійснив виїзд на головну дорогу під час руху по ній автомобіля «Ford Sierra», який наближався до нього, тим самим не надавши йому перевагу в русі, що призвело до зіткнення.

Такі висновки суд зробив виходячи із досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи, які підтверджуються :

-наданими безпосередньо в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-поясненнями старшого слідчого Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 ;

-протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

-схемою місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), наявність дорожнього знаку 2.1 ПДР України ;

-поясненнями ОСОБА_1, наданими безпосередньо після пригоди 24.12 2016 року та даними протоколу допиту свідка ОСОБА_2 від 24.12 2016 року щодо час, місця та способу порушення ПДР України ;

-фотознімками автомобілів, зробленими безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди ;

-матеріалами кримінального провадження № 0000511 від 24.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Враховуючи викладене, суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що дотриматись вимог ПДР України йому заважав ОСОБА_2, який перевищив швидкість руху, оскільки будь-яких належних та достовірних доказів цьому в ході судового розгляду справи здобуто не було.

При цьому суд ураховує пріоритет у русі автомобіля «Ford Sierra» та право водія ОСОБА_2 розраховувати на дотримання ПДР України іншими учасниками дорожнього руху і вважає, що у будь-якому випадку, незалежно від швидкості руху транспортного засобу, який рухається по головній дорозі, йому має бути надана перевага в русі.

Суд також відхиляє пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що заглиблення перед залізничними коліями не давало йому змогу побачити автомобіль «Ford Sierra», з урахуванням перевищення ним швидкості руху, оскільки такі твердження суперечать поясненням самого ж ОСОБА_1 в тій частині, що він перед виконання повороту переконався у відсутності транспортних засобів на головній дорозі.

Суд уважає неспроможними і відкидає письмові пояснення ОСОБА_1 про порушення водієм ОСОБА_2 правил проїзду залізничного переїзду, оскільки доводи, викладені в цих письмових поясненнях особа, яка притягається до адміністративної відповідальності перед судом не довела.

Суд, переглянувши відеозапис з наданої ОСОБА_1 флеш-карти, ураховуючи локалізацію пошкоджень транспортних засобів (передня частина автомобіля ВАЗ 2101 з лівої сторони та передня частина автомобіля «Ford Sierra» з правої сторони), за умови недоведеності порушень ПДР України з боку водія ОСОБА_2, відхиляє доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що «Ford Sierra» заважав йому завершити поворот, так як виїхав на зустрічну смугу руху, і вважає їх такими, що лише підтверджують факт порушення п. 16.11 ПДР України з боку водія «ВАЗ 2101», оскільки свідчать про те, що останній виїхав на головну дорогу за безпосередньої близькості до нього автомобіля «Ford Sierra», однак розраховував на те, що встигне завершити маневр повороту.

При цьому потерпілий ОСОБА_2 не заперечував того, що виїхав на зустрічному смугу руху, перетнувши суцільну смугу, оскільки вважав, що «ВАЗ 2101» надає йому дорогу, що відповідає вимогам ПДР України.

За такого, суд визнав доведеним порушення ОСОБА_1 пункту 16.11 ПДР України, а враховуючи наявність пошкоджень транспортних засобів також доведеним склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд позбавлений можливості накласти на нього адміністративне стягнення виходячи із слідуючого.

Як видно з матеріалів провадження дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мала місце 24 грудня 2016 року.

Постановою старшого слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУ НП в Миколаївській області від 16 березня 2017 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000511 від 24 грудня 2016 року за ст. 286 ч.1 КК України закрите у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено 20 березня 2017 року, матеріали направлено до суду 22 березня 2017 року, а отримані судом 23 березня 2017 року.

За правилами ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Оскільки правопорушення було вчинено 24 грудня 2016 року, а матеріали адміністративного провадження надійшли до суду лише 23 березня 2017 року, з урахуванням необхідності виклику учасників судового провадження та розгляду справи у відповідності із законом, то строки, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП на день розгляду справи закінчилися, що є підставою для закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір»та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає пістав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 38, 40 -1, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст. 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.В. Явіца