АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/561/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 638/3628/17 Штих Т.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 березня 2017 року, про притягнення ОСОБА_3, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 березня 2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.02.2017 р. о 23:25 год. ОСОБА_3 керував автомобілем Peugeot 307, державний номер НОМЕР_1, по вул. Клочківській в м. Харкові у стані одурманення (сп'яніння), викликане невстановленими речовинами.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 березня 2017 року, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду необґрунтована, незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Пояснив, що вину не визнає, вважає безпідставним притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки, 24.02.2017 року він погано себе почував, був у стані хвилювання, викликаного хворобою його матері. Накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення керування транспортними засобами вважає дуже суворим покаранням, оскільки на його утриманні перебуває трьох місячна дитина та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України, водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п.4 розділу І Інструкції, є:, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 264385 від 24.02.2017 року, складений саме за перебування ОСОБА_3 у стані одурманення (сп'яніння), викликаного невстановленою речовиною, що встановлено висновком лікаря (а.с. 2).

Посилання ОСОБА_3 на те, що згідно з висновку ОНД № 497, не встановлено речовини якою викликали стан одурманення, тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, апеляційний суд розцінює, як намагання ОСОБА_3 уникнути адміністративної відповідальності. Відповідно до п. 4, 15 розділу ІІІ Інструкції, метою огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи, за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, про що було зазначено лікарем в п. 10 висновку ОНД № 497. Лікар у п. 11 висновку зазначив, що ОСОБА_3 «не зміг підписати» висновок за результатами його обстеження у зв'язку із станом в якому перебував (а.с. 2).

Таким чином, вина ОСОБА_3 підтверджується, протоколом серії БР № 264385 від 24.02.2017 року (а.с. 1); висновком Обласного Наркологічного Диспансеру № 497 від 24.02.2017 року (а.с. 2); поясненням ОСОБА_4, яка прийняла право керування автомобілем Peugeot 307, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 3); рапортом сержанта поліції - ОСОБА_5, який зазначив, що після медичного обстеження ОСОБА_3 було передано його дружині ОСОБА_6 яка пояснила, що ОСОБА_3, можливо отримав передозування препаратом «Гадазепам» (а.с. 4).

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров'ю, та тяжкість ймовірних наслідків, суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті. Тому підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 березня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко