П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 (далі - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності), керуючи ТЗ «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, 25.07.2016 о 22:30 по вул. Воскресенській, 2-А у м. Києві, порушив вимоги п.п. 13.1 ПДР, а саме не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із ТЗ «Мазда СХ-5», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 вказав, що він 25.07.2016 о 22:30 здійснював рух на автомобілі НОМЕР_1, по проспекту Визволителів у середній смузі руху автотранспорту, маючи намір звернути з проспекту на вул. Воскресенську увімкнув правий поворот та здійснив перевлаштування у крайній правий ряд смуги автотранспорту, проїхавши приблизно 200 метрів у крайній правій полосі та вже маючи намір повернути на вул. Воскресенську побачив, як попереду нього відбулося зіткнення двох автомобілів, які рухалися приблизно у 30 метрах від нього. Внаслідок їх зіткнення один автомобіль перекинувся, а інший віднесло із середньої полоси руху автотранспорту на його авто після чого відбулося зіткнення. При цьому, він не здійснював ніяких маневрів, не вмикав відповідних приладів автомобіля, які би свідчили про намір здійснити маневр, лише рухався у крайній правій полосі руху автотранспорту.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні, особою, що притягається до адміністративної відповідальності, було надано послідовні та логічні покази з приводу обставин ДТП, які не викликають сумніву у суду, щодо їх достовірності.

Зазначений доказ, суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належним та допустимим.

При цьому, суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, вважає за можливе визнати належним та допустимим доказом висновок експертизи від 30.06.2017 № 14735/16-52/10266/17-52, відповідно до якого: «1. За обставин, що викладені в матеріалах справи, в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водії автомобілів Mazda ОСОБА_2 та ВАЗ ОСОБА_1 з моменту виникнення небезпеки для їх руху повинні були діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР. В свою чергу, водій автомобіля Mazda СХ-5 ОСОБА_3, в даній дорожній обстановці, повинен був діяти у відповідності до вимог 10.1 та 10.3 ПДР.

2,3,6.Враховуючи наявний факт зіткнення даних транспортних засобів (автомобілів Mazda та Mazda СХ-5) та послідуюче контактування автомобілів Mazda СХ-5 та ВA3, а також враховуючи параметри руху даних транспортних засобів перед пригодою, що викладені в технічно спроможних версіях розвитку даної пригоди (а саме в частині маневрування автомобіля Mazda СХ-5 безпосередньо перед пригодою, чим була створена небезпека для руху водіям автомобілів Mazda та ВАЗ), можна дійти висновку, що дії водія автомобіля Mazda CX-5 ОСОБА_3, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 10.1 та 10.3 ПДР та дана невідповідність знаходиться в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

В свою чергу, враховуючи, що вирішити питання щодо наявності у водіїв автомобілів Mazda та ВАЗ (ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно) технічної можливості уникнути даної пригоди не видалось за можливе, то в категоричній формі оцінити дії даних водіїв відносно вимог п. 12.3 ПДР та відповідно встановити причинний зв'язок між їх діями та виникненням даної пригоди, також не видається за можливе.

4,5. Враховуючи викладені в технічно спроможних версіях розвитку даної пригоди параметри зближення транспортних засобів (в частині маневрування автомобіля Mazda СХ-5 безпосередньо перед пригодою) регламентувати та відповідно оцінювати дії водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно вимог п. 13.1 ПДР, з технічної точки зору, не доцільно.

7. Описані в поясненнях водія ОСОБА_3 параметри руху керованого ним транспортного засобу перед пригодою з технічної точки зору не спроможні.

В свою чергу, оцінити пояснення водія автомобіля Mazda СХ-5 ОСОБА_3 в частині вказаних ним швидкісних параметрів руху транспортних засобів перед пригодою, експертним (розрахунковим) шляхом, не можливо.

8. Враховуючи зафіксовану на місці пригоди (подряпини на дорожньому покритті (позначка №5 на схемі ДТП) та кінцеве положення автомобіля Mazda, що знаходяться в лівій смузі руху), а також встановлений в рамках даного дослідження механізм контактування даних транспортних засобів (автомобілів Mazda та Mazda СХ-5), можна дійти висновку, що виключити вказані водієм ОСОБА_2 параметри розвитку пригоди експертним шляхом не можливо.

9. Враховуючи зафіксовану на місці пригоди (візуальне відображення сліду переміщення автомобіля ВАЗ (позначка №7 на схемі ДТП) та кінцеве положення автомобілів ВA3 та Mazda СХ-5, що знаходяться в правій смузі руху), а також встановлений в рамках даного дослідження механізм контактування даних транспортних засобів (автомобілів ВАЗ та Mazda СХ-5), можна дійти висновку, що виключити вказані водієм ОСОБА_1 параметри розвитку пригоди експертним шляхом не можливо».

Належним та допустимим доказом суд також визнає показання, надані в судовому засіданні іншим учасником ДТП ОСОБА_2, який пояснив, що у цій ситуації він рухався зі сторони вул. Визволителів в бік б-ру Перова. Виїхавши із заправки «КЛО» почав рухатися по полосі громадського транспорту так, як зліва були «поміхи». Продовжував рух у цій смузі, аби віднайти вільне місце, щоб перестроїтися в ліву смугу, однак перед ним без сигналу повороту різко повернула біла «Mazda СХ-5», д.н.з. НОМЕР_2, праворуч, тож вимушений був різко гальмувати, аби уникнувши ДТП повернувши ліворуч, але знову таки вказаний ТЗ без будь-яких ознак повороту повернув ліворуч, і він, вкотре, щоб уникнути зіткнення викрутив руль свого авто праворуч, але уникнути зіткнення не зміг. Удар між автомобілями відбувся наступним чином: його автомобіль НОМЕР_4, вдарився своєю правою передньою частиною (права фара та праве крило), у ліву задню частину автомобіля НОМЕР_2, а саме у ліві задні дверцята та ліве заднє крило. Після удару, його ТЗ «Mazda», д.н.з. НОМЕР_4 перекинуло на дах.

Усі інші матеріали справи, зокрема протокол та схема місця ДТП, пояснення надані в судовому засіданні іншим учасником ДТП ОСОБА_3, на переконання суду у своїй сукупності не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, які б дали змогу прийти до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення у діях тієї чи іншої особи, апріорі, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

При цьому у відповідності до ст. 62 Конституції України вважає таким, що не може бути визнаним належним та допустимим доказом відеозапис наданий ОСОБА_3 оскільки відображені на ньому дані не фіксують самого моменту ДТП, а відображають інтенсивність та швидкість руху транспортних засобів на ділянці проїзної частини вул. Визволителів безпосередньо перед тією ділянкою, та якій сталося зіткнення. Отже, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, даний відеозапис не може бути визнано судом, як належний та допустимий доказ, оскільки останній містить відомості, які ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували «поза розумним сумнівом» про порушення особою ПДР здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, так як його вину УПП не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 124, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я : О.В. Бірса