Провадження № 3/127/5166/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в місті Вінниці про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, 12.07.2017 року, о 04 год. 47 хв., в м. Вінниця по вул. Київській,3, в порушення вимог п. 2.9(а) ПДР України, керував транспортним засобом марки "Honda Joker", д.н.з. АВАА7707, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Прилад зафіксував результат 0,21%, тобто проба позитивна.

В судовому засіданні правопорушник вину не визнав, суду пояснив, що вживав алкоголь ще 11.07.2017 року приблизно 18:00 год., тому на момент його зупинки поліцейськими був тверезий. Крім того, зауважив, що на момент проходження огляду на стан спяніння на місці йому поліцейським не було предявлено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував щодо наявності вини підзахисного та вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказував на те, що протокол про адміністративне правопорушення оформлений неналежним чином, зокрема не містить зазначення сукупності виявлених ознак, що вказують на стан спяніння. Огляд на стан спяніння проводився на місці з порушеннями вимог щодо його процедури. Враховуючи, що належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння в матеріалах справи не має провадження у справі просив закрити за відсутності події та складу правопорушення

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор роти №3 БУПП у м. Вінниця Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_3 суду пояснив, що 12.07.2017 року під час несення служби у складі екіпажу №115 по вул. Київській було помічено рух мопеда марки "Honda Joker", д.н.з. АВАА7707, пасажир якого перебував без захисного шолома. Після зупинки даного Т/З під час спілкуванні з водієм у нього було виявлено явно виражені ознаки алкогольного спяніння у вигляді різкого запаху з порожнини роту та запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан спяніння на місці, на що водій ОСОБА_1 погодився. За результатами проходження тесту за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків у ОСОБА_1 виявлено 0,21% та відповідно складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимогу щодо предявлення сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку вимірювального приладу «Драгер» ОСОБА_1 не заявляв.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд критично ставиться до пояснень правопорушника та заперечень його захисника та розцінює їх як лише спосіб захисту спрямований на ухилення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, а також показаннями як свідка інспектора УПП у м. Вінниця ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3, наданими в судовому засіданні. Судом перевірено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №267009 від 12.07.2017 року на дотримання вимог ст. 256 КУпАП та невідповідностей щодо його оформлення не встановлено. Посилання захисника на необхідність обовязкового зазначення у протоколі ознак спяніння є безпідставним у даному випадку, оскільки така вимога міститься в п. 6 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»тобто під час відмови особи від проходження медичного огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя. При цьому, слід зауважити, що юридичний критерій визначення стану алкогольного спяніння врегульований п. 7 вищевказаної Інструкції, а саме на момент керування ТЗ мати перевищення допустимого рівня етанолу в крові вираженого показником проміле. Тобто, час вживання алкоголю у даному випадку не має значення.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, суд, враховуючи:

п. 2.9. Правил дорожньогоруху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерствавнутрішніх справ України та Міністерстваохорониздоров'яУкраїни № 1452/735 від 09.11.2015 р., огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку);

п. 7 вищезазначеної Інструкції - встановлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогамицієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові; враховуючи вказані норми суд прийшов до висновку що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №267009 від 12.07.2017 року, роздруківкою приладу AlcotestDrager 6820, актом огляду на стан спяніння, рапортом поліцейського, реєстраційною карткою на ТЗ, поясненнями допитаного в судовому засіданні як свідка інспектора поліції ОСОБА_3, поясненнями правопорушника.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення ПДР, внаслідокякого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом в стані алкогольного спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення ПДР.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керуваннями транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП , оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника, а тому не позбавить можливості останнього належним чином забезпечувати свою родину.

Враховуювищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320,00 грн. на користь держави.

На постанову суду можебути подана апеляціяпротягом 10-ти діб з моменту їївинесення.

Суддя