АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/5481/17Суддя 1 інстанції Щеняєва І. Б.
Номер провадження 33/774/160/К/17Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.
за участю:
правопорушника - ОСОБА_2
представника - Морозова Є.Є.
ВСТАНОВИВ:
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно постанови суду першої інстанції, 17 вересня 2017 року о 23 годині 26 хвилин в м. Кривий Ріг, по пр-ту Миру, 15 водій керував т/з Mersedes-Benz з ознаками алкогольного сп`яніння ( не стійка хода, запах з порожнини роту, поведінка яка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та відносно нього інспектором УПП складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Морозов Є.Є. просить постанову суду від 27 вересня 2017 року скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 не визнавав своєї вини та не підтверджував обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Також, вказує на те, що суд істотно порушив процесуальні норми права, його право на захист, так як, відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду розгляду справи у зв язку з необхідністю пошуку захисника та укладання з ним відповідного договору про надання правової допомоги.
Окрім того, зазначає про те, що суд першої інстанції не вжив належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, а саме: не допитав інспекторів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в постанові суду відсутнє посилання на дослідженість в ході розгляду справи дислокації сил та засобів відповідних роти та батальону УПП в м. Кривому Розі ДПП, також, судом першої інстанції в судовому засіданні не було оглянуто відеозапис, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та захисник Морозов Є.Є., що представляє інтереси ОСОБА_2 , кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили задовольнити її, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_5 закрити.
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надавання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.
Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 була призначена судом до розгляду 27 вересня 2017 року та цього ж дня справу було розглянуто по суті.
Тоді як, ОСОБА_2 27 вересня 2017 року, подав клопотання до суду про перенесення розгляду справи, для зверення за правовою допомогою (а.с. 10).
Разом з цим, суд не вживши жодних заходів для задоволення клопотання, в порушення приписів ст. 268 КУпАП, не відклав розгляд справи щодо ОСОБА_2 та розглянув йй по суті, тим самим обмеживши право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги правопорушника про порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Оцінюючи докази, апеляційний суд приходить до висновку, про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеними відносно нього уповноваженою особою поліції, що підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 152666 від 18.09.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно яких, кожен окремо, пояснив, що водій ОСОБА_2 , в їх присутності відмовся від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку за допомогою приладу «ДРАГЕР» та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння , проміле, поясненнями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно яких, кожен окремо пояснив, що гр. ОСОБА_2 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, однак в його присутності працівниками поліції роз`яснено порушнику про час, дату та місце слухання справи, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення сп`яніння, згідно якого водій ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.
Вказані показання свідків повністю узгоджуються з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, долученим до матеріалів справи, який в силу ст. 251 КУпАП є належним та допустимим доказом, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , відмовся від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку за допомогою приладу «ДРАГЕР» та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння , проміле.
На відеозаписі зокрема на диску № 1, інспектор поліції роз`яснював та пропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу та у лікаря нарколога, проте ОСОБА_2 відшутковувався та у підсумку відмовився пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, відносно ОСОБА_2 18.09.2017 року поліцейським була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126, ч.2 ст. 122 КУпАП, та відносно останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність доказів по справі не вбачається.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності поза розумним сумнівом, об' єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп' яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у ОСОБА_2 , ознаки алкогольного сп' яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп' яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 , адміністративного правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та погоджується з кваліфікацією цих дій правопорушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисника про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються вищевказаними доказами та зводяться до теоретичного розкриття вказаних понять в апеляційній скарзі захисника.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Також, жодних клопотань від ОСОБА_2 з приводу допиту в судовому засіданні в суді першої інстанції інспектора, що склав протокол та свідків, що зазначені в протоколі, не надходило, а тому доводи його апеляційної скарги в цій частині також є безпідставними.
Окрім того, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 при розгляді справи в суді першої інстанції свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав в повному обсязі.
При розгляді апеляційної скарги апеляційним судом ОСОБА_2 підтвердив, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп яніння за допомогою приладу «Драгер», однак він відмовився.
Що ж стосується твердження захисника про те, що в постанові суду відсутні дані про дислокацію сил та засобів відповідних роти та батальйону, із зазначенням осіб, які заступали на патрулювання в м. Кривому Розі 27 вересня 2017 року, також не заслуговують на увагу, оскільки заяв або клопотань зі сторони ОСОБА_2 щодо витребування книги постових відомостей дорожнього нагляду сектору превенції до суду не надходило.
Отже, вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП, підтверджують винність ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, на виконання вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого ним правопорушення, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами, при цьому становить велику суспільну небезпеку, його особу, відношення щодо вчиненого, інші обставини у справі та приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке буде відповідати меті стягнення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.
У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320,00 грн.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Морозова Є.Є., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року, якою визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.
Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 320,00 грн. (триста двадцять грн.).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області А.О. Пістун