АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2639/17Суддя 1 інстанції Ковтун Н. Г.
Номер провадження 33/774/95/К/17Суддя- доповідач Мажара С. Б.
П О С Т А Н О В А

09 серпня 2017 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мажара С.Б., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника Гордієнка А.І., який діє в його інтересах, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2, 30.04.2017 року о 04-05 год. в м. Кривий Ріг по вул. Івана Авраменка керував автомобілем марки Деу Ланос НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (порушена мова, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому порядку в присутності свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

Рішення про визнання винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень інспектора поліції ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції відносно нього скасувати за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції прийняв рішення про визнання його винним за ч.1 ст. 130 КУпАП без повного, всебічного дослідження обставин справи. Так, як зазначає апелянт, судом не було допитано свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в присутності яких начебто він відмовився від проходження медичного огляду, а також не було допитано інспектора, який безпосередньо складав протокол про адміністративне правопорушення, а замість нього було допитано інспектора ОСОБА_5 який не зміг точно назвати дати, коли складався протокол відносно нього, чи то 30 квітня 2017 року чи на наступний день, оскільки він чергував дві доби підряд. Він наполягає на тому, що свідків представники поліції не залучали, а до пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід відноситись критично, оскільки вони вже неодноразово залучалися в якості свідків по іншим справам за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, пояснення свідків в матеріалах справи не написані власноручно ними, а одним почерком заповнені бланки.

Вислухавши ОСОБА_2, свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, переглянувши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю за наступних висновків.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 076542 від 30 квітня 2017 року водій ОСОБА_2, 30.04.2017 року о 04-05 год. в м. Кривий Ріг по вул. Івана Авраменка керував автомобілем марки Деу Ланос НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (порушена мова, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому порядку в присутності свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як на доказ винуватості ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8, які підтвердили факт відмови 30 квітня 2017 року ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Але, на думку апеляційного суду пояснення даних свідків не можна вважати належним доказом вини ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки пояснення цих свідків викладені на заздалегідь виготовлених бланках, є ідентичними між собою за змістом, заповнені однім почерком і різняться між собою лише в підписах та в зазначенні прізвищ та ініціалів цих свідків біля підписів, у зв'язку із чим на думку апеляційного суду доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині слів вважати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Слушними слід вважати доводи захисника ОСОБА_2 в тій частині, що свідок ОСОБА_6 також проходить свідком по деяким аналогічним адміністративним справам, зокрема у справі про адміністративне правопорушення №211/1614/17, тому на думку апеляційного суду пояснення даного свідка викликають сумніви щодо його неупередженості.

Крім того, відеозаписом нагрудної камери поліцейського, яка була оглянута в суді апеляційної інстанції підтверджується відсутність свідків під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння.

Що стосується пояснень в суді першої інстанції інспектора поліції ОСОБА_9, на які, як на доказ винуватості ОСОБА_2, посилається суд першої інстанції в постанові, то на думку апеляційного суду ці пояснення також не можна вважати допустимим доказом, оскільки сам ОСОБА_5 не складав адміністративний протокол відносно ОСОБА_2 та не відбирав пояснення у свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення від 30.04.2017р. оформлений за відсутністю свідків є таким, що складений з порушенням вимог закону, і не може вважатися як допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення так і підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Крім того, вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного. наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

При цьому матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування автомобілем марки Деу Ланос 30 квітня 2017 року та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

Інших доказів винуватості ОСОБА_2 за ч.1ст.130 КУпАП в постанові суду першої інстанції не зазначено.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованою, невмотивованою, та постановленою з порушенням вимог ст.245 КУпАП, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

На підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області С.Б.Мажара