Справа № 751/4213/17 Головуючий у 1 інстанції Цибенко І. В.
Провадження № 33/795/433/2017
Категорія - - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2017 р.,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, не працює,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Місцевим судом встановлено, що 05 липня 2017 року, о 22 год. 55 хв., по вул. В. Чорновола, 3 у м. Чернігові, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT СС», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: хитка хода, зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях його підзахисного події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначив, що процедура проведення огляду його на стан сп'яніння була проведена з грубими порушеннями закону. Вказав, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, а відразу запропонували поїхати до лікарні. Крім того, ОСОБА_2 не відмовлявся проходити огляд на стан сп'яніння, що підтверджується показами свідка ОСОБА_4, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Також, на його думку, ставить під сумнів достовірність даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення і спосіб забезпечення безпеки дорожнього руху, що нібито полягав у відстороненні водія ОСОБА_2 від керування транспортного засобу, та залишенні автомобіля на проїзній частині, де встановлено дорожній знак, яким заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів, що не відповідає вимогам ст.265-2 КУпАП.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №208319, ОСОБА_2, 05 липня 2017 року, о 22 год. 55 хв., у м. Чернігові, по вул. В. Чорновола, 3, керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT СС», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: хитка хода, зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.3).

За таких підстав, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_2 від огляду на виявлення стану наркотичного сп'яніння підтвердила і свідок ОСОБА_5, яка в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що 05.07.2017 року, близько 23 год., водій ОСОБА_2, у присутності її та іншого свідка ОСОБА_4, відмовився їхати до закладу охорони здоров'я для визначення стану наркотичного сп'яніння.

Крім того, допитана у судовому засіданні місцевого суду інспектор ДПП ОСОБА_6 пояснила, що під час патрулювання 05 липня 2017 року було виявлено автомобіль, який різко змінював рух та підрізав інший автомобіль. Даний автомобіль було зупинено та під час розмови з водієм у них виникла спочатку підозра, що ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, а потім, у зв'язку з відсутністю запаху алкоголю, що він перебуває в стані наркотичного сп'яніння. Тоді йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на виявлення наркотичного сп'яніння, на що він відмовився. Водій погоджувався пройти освідування за допомогою приладу «Драгер», але оскільки в нього були ознаки саме наркотичного сп'яніння, яке можливо встановити лише в медичному закладі, нею було запропоновано проїхати саме в медичний заклад (а.с.31).

Згідно переглянутого у судовому засіданні апеляційного суду відеозапису з нагрудної камери та відеореєстратора поліцейських, отриманого під час виконання ними службових обов'язків, убачається, що ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі, у встановленому законом порядку.

За таких підстав, доводи апелянта про те, що на вимогу ОСОБА_2 працівниками поліції не було проведено його огляд на стан сп'яніння саме на місці зупинки не ґрунтуються на законі, оскільки згідно п.12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відтак, дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, оскільки вона передбачає порядок проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння також у закладі охорони здоров'я.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі з приводу відсутності в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_2 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний