справа №619/1096/17
провадження №3/619/300/17
Постанова

іменем України

04 травня 2017 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянувши справу про вчинення адміністративного правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, працюючого директором ТОВ «Туча», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за період 2016-2017 року займаючи посаду директора ТОВ «Туча», яке знаходиться за юридичною адресою: 62300 Харківська область м. Дергачі вул. Петровського, буд.109, допустив порушення законодавства України про працю, чим передбачена відповідальність за ч.1 ст.41 КУпАП, а саме: 1) в порушення ч.ч.1, 3 ст. 24 КЗпП України трудові договори з усіма працівниками у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження оформлено, але не повідомлено центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, згідно наданого до перевірки наказу від 23.01.2017 № 56 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 прийнято на роботу 23.01.2017. Відповідно наданої квитанції № 2 Повідомлення про прийняття працівників на роботу відправлено до центрального органу виконавчої влади 23.01.2017 (реєстраційний № документу НОМЕР_2). 2) в порушення п. 2.5 гл. 2 Інструкції № 58 із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, працівники не ознайомлені під розписку в особовій картці. Так, при проведенні перевірки станом на 20.02.2017 встановлено, що на підприємстві не ведуться особові картки працівників типової відомчої форма N П-2, затвердженої наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року N 277 ( v0277202- 95), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша). 3) в порушення ч.1 ст.11 КЗпП України, ст.2 ЗУ № 3356 на підприємстві колективний договір не укладено. 4) в порушення ч.5 ст. 80 КЗпП України мають місце випадки ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд. Так, згідно наказу від 30.07.2009 № 13 ОСОБА_6 прийнято на роботу головним бухгалтером з 01.09.2009. З 2015 року по теперішній час, згідно табелів обліку робочого часу з 2015 року по теперішній час, щорічна відпустка працівниці не надавалася. 5) в порушення ч.ч.1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч.1 ст. 24 ЗУ № 108 виплата заробітної плати проводиться не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, але менше 2 разів на місяць, через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів. Так, заробітна плата за листопада 2016 року виплачена 05.12.2016 (відомість виплати заробітної плати від 05.12.2016 №161205СТ559026; Заробітна плата за грудень 2016 року виплачена 04.01.2017 (відомість виплати заробітної плати від 04.01.2017 №170104СТ992235. 6) в порушення ст.163 КЗпП України - документів, що підтверджують видачу спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту працівникам зайнятим на роботах із шкідливими та небезпечними умовами праці, а також на роботах, повязаних із забрудненням або здійснюваних у несприятливих температурних умовах, у повному обсязі, безоплатно та за встановленими нормами відповідно НПАОП 0.00-3.07-09 «Норми безплатної видачі спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту працівникам загальних професій різних галузей промисловості», затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 17.05.2004 №126 та вимог ст. 163 КЗпП не надано. Так, наприклад, відповідно до норм охоронники потребують безоплатної видачі наступних найменувань: костюм, напівчеревики, додатково узимку куртку та штани утеплені, чоботи, шапку, рукавиці.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив про обставини справи так, як вказано вище.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доказана у повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, а саме: порушення вимог законодавства про працю.

Згідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП, щире розкаяння винного, суддя визнає обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшов до висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, у межах санкції ч.1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 320,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 / пятсот десять / гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320,00 грн (триста двадцять гривень 00 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко