Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2755/17
Провадження № 3/376/651/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2017 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Віговського С.І.,

при секретарі - Кропивлянській С.М.,

за участю прокурора Бацури В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст. 172 - 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Сквирського районного суду Київської області 21 листопада 2017 року надійшов протокол № 122 про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення складений відносно ОСОБА_1.

У вищевказаному протоколі оперуповноважений УЗЕ в Київській області ДЗЕ ОСОБА_2 поліції України лейтенант поліції ОСОБА_3 вказав, що Наказом керівника апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 20/ос/к від 24.03.2017 про переведення, було переведено ОСОБА_4 на вакантну посаду старшого секретаря суду Білоцерківського міськрайонного суду Київської області увільнивши її з посади секретаря судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з 24.03.2017 року. ОСОБА_4 було залишено 8 ранг державного службовця присвоєного 22.08.2016 року, з продовженням виплати надбавки за вислугу років в розмірі 36 відсотків посадового окладу. Визначено користувачем автоматизованої системи старшого секретаря Куцу В.В. для виконання вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, посадової інструкції та інших нормативно - правових актів, маючи право користувача автоматизованої системи документообігу шляхом доступу до гілок дерева команд. На підставі заяви ОСОБА_4.

Секретар судового засідання посадова особа суду, учасник судового процесу, наділений процесуальними правами та обов'язками. Секретар судового засідання є державним службовцем. Секретар суду відповідно до Кодексу законів про працю України, Законів України "Про державну службу" та "Про засади запобігання та протидії корупції" несе відповідальність за порушення трудової дисципліни, неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов'язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки державного службовця та обмежень, пов'язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням, порушення норм поведінки працівника суду. Особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту:

Дану присягу прийняла ОСОБА_5 08 лютого 2005 року чим набула повноважень.

На підставі викладеного, секретар судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією, згідно п. п. «Б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону.

08.02.2005 року будучи секретарем судових засідань Білоцерківського міськорайоного суду ОСОБА_5 була ознайомлена та попереджена про спеціальні обмеження встановлені Законами України « Про державну службу» та « Про боротьбу з корупцією», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби»

Отже, ще будучи секретарем судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_5 була належним чином ознайомлена з ЗУ «Про боротьбу з корупцією», але як пояснила у своєму пояснені, що про необхідність подання відомостей до єдиного реєстру електронних декларацій в 2017 році остання була належним чином ознайомлена, але під час входу до системи веб сайту для подачі відомостей до єдиного державного реєстру декларацій в останньої виникли технічні труднощі, внаслідок яких не змогла своєчасно подати електронну декларацію та згідно ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 знала, що за несвоєчасну подачу відомостей до єдиного реєстру електронних декларацій за 2016 рік, її буде притягнуто до відповідальності згідно чинного законодавства.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що правопорушення, повязане зтією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З нього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційного або г вв'язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині 1 статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Отже, ОСОБА_4 будучи секретарем судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області є субєктом, на якого поширювалася дія Закону та є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункту 5 частини 1 статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб- сайті ОСОБА_2 агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається ОСОБА_2 агентством.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 року № 1975-VIII внесено зміни до Закону, а саме: розділ XIII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 5 1 такого змісту:

«5 1 Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Враховуючи те, що ОСОБА_4 таку декларацію подавала вперше, то вона мала її подати до 01.05.2017 року.

Перевіркою встановлено, що електронний цифровий підпис ОСОБА_4 отримала приблизно в квітні місяці 2017 року в торгово-промисловій палаті в м. Біла Церква.

Відповідно до листа ОСОБА_2 агентства з питань запобігання корупції від 23 січня 2017 року № 52-09/1262/17 та положень п. п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» до повноважень ОСОБА_2 агентства віднесено здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та повязаним із корупцією правопорушенням.

Таким чином, незалежно від виду субєкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обовязком є діяти лише в рамках закону (дозволено робити тільки те, що дозволено законом статті 6 Конституції України), а тому: враховуючи викладене, ОСОБА_4 будучи секретарем судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, являючись субєктом відповідальності відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону на якого поширюється його дія та примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог частини 1 статті 45 та пункту 5 1 Прикінцевих положень Закону, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну електрону декларацію за 2016 рік, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є дата закінчення етапу системи подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 1 травня 2017 року.

Відповідно до протоколу про адмінправопорушення, зазначено що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1726 КУпАП слід вважати збір усіх матеріалів перевірки та складання даного протоколу і підписання його, тобто 25 вересня 2017 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримала обставини викладені в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення та просила суд притягти ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала до канцелярії Сквирського районного суду Київської області письмові заперечення в яких вказала наступне.

В березні 2017 року, під підпис, головним спеціалістом з інформаційних технологій Білоцерківського міськрайонного суду Київської області їй було надано електронного ключа та пароль для подачі електронної декларації. Після отримання електронного ключа вона зайшла на сайт Єдиного Державного Реєстру Декларацій щоб подати декларацію і при перегляді своїх даних помітила помилку, а саме не вірно було вказано її по-батькові замість ОСОБА_1 Володимирівна. Про що вона одразу повідомила спеціаліста з інформаційних технологій Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Через деякий час їй було повідомлено, що новий електронний ключ виготовити не встигнуть, що унеможливлювало їй подати електрону декларацію у визначені законом строки. Тоді вона самостійно звернулася в Київську обласну торгово-промислову палату (що знаходиться в м.Біла Церква по вул. Урицького, 13) до спеціаліста з даного питання який виготовив новий електронний ключ.

Після чого, вона знову зайшла на сайт Єдиного Державного Реєстру Декларацій щоб подати е- декларацію, але у неї виникли технічні проблеми і подати її вона не змогла.

ОСОБА_4 зайшла на свою електронну скриньку на яку їй прийшло два повідомлення, що вона надіслала запит на зміну ЕЦП у Єдиному Державному Реєстрі Декларацій та що її заявка на зміну ЕЦП успішно прийнята і на час розгляду заявки вона не зможе користуватися реєстром. Більше жодних повідомлень на її електронну скриньку не надходило.

Протягом встановленого законом строку вона неодноразово робила спроби входу до системи веб-сайту для подачі електронної декларації, але знову виникали технічні труднощі. Як тільки їй вдалося зайти на офіційний веб-сайт ОСОБА_2 агентства з питань запобігання корупції вона одразу відправила декларацію до Реєстру. Умислу на неподання е- декларації вона не мала, вчинила всі необхідні дії для її подання, однак з технічних причин, які не залежали від її волі, е декларація була зареєстрована в реєстрі 04.05.2017 року.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає виключно за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, згідно ст. 245 КУпАП є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

З листа Вищого спеціалізованого суду України № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязанні з корупцією» вбачається, що за наявності поважних причин на неподання декларації відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП виключається (під поважними причинами зокрема є і технічні збої офіційного веб-сайту ОСОБА_2 агентства з питань запобігання корупції). Крім того субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також відсутнє майно яке б вона нажила та не задекларувала, що ще раз свідчить про відсутність субєктивної сторони (вина, мотив, мета).

Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, яке стосуються предмета, обєктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки.

З огляду на вищевказане, та враховуючи що матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення не містять доказів на спростування доводів ОСОБА_4, остання вважає що в її діях відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП). Продовження перебігу строків накладання адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАп «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. А сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУ п АП, що є гарантією всебічного, обєктивного і повного зясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

На думку ОСОБА_4, датою виявлення даного правопорушення являється 24 липня 2017 року, а саме час коли уповноваженій особі, було відомо про вищевказаний факт ( а.с. 11), а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_4 просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП слухати у її відсутності та дане заперечення врахувати при прийнятті рішення.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області на посаді старшого секретаря суду та виконує свої службові обовязки на постійній основі з 19.05.2005 року, а також має восьмий ранг державного службовця в межах категорії «В» з 22 серпня 2016 року, що підтверджується копіями наказів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с. 34 - 39).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Оперуповноважений лейтенант поліції ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення вказує, що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1726 КУпАП слід вважати збір усіх матеріалів перевірки та складання даного протоколу і підписання його, тобто 25 вересня 2017 року (а.с. 7).

З таким твердженням суд погодиться не може, оскільки воно спростовується матеріалами адміністративної справи.

Так, в рапорті Оперуповноваженого відділу протидії злочинам у галузях економіки УЗЕ в Київській області ДЗЕ ОСОБА_2 поліції України майора поліції ОСОБА_6 від 24.07.2017 року (а.с. 11) на імя Т.в.о. начальника УЗЕ в Київській області ДЗЕ ОСОБА_2 поліції України підполковника поліції ОСОБА_7 вказано, що « Доповідаю Вам про те, що мною відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про національну поліцію» із відкритих джерел інформації зібрано інформацію відносно громадянки ОСОБА_4, яка будучи секретарем судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, тобто державним службовцем категорії «В», являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 цього Закону 04.05.2017 року подала свою декларацію за 2016 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з порушенням установлених законодавством термінів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП».

Протокол про адміністративне правопорушення було складено 25 вересня 2017 року, направлено до суду 18 жовтня 2017 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції апеляційного суду Київської області, постановою Апеляційного суд Київської області від 20 жовтня 2017 року матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 направлено за підсудністю до Сквирського районного суду Київської області для розгляду по суті.

За таких обстави, суд вважає, що фактичним моментом виявлення працівниками поліції вчиненого ОСОБА_4 правопорушення є дата 24 липня 2017 року, а не дата складання і підписання протоколу 25 вересня 2017 року, а тому згідно з ч. 1 п. 7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд звертає увагу на те, що діяння ОСОБА_4 щодо заповнення та подання е декларації не є адміністративним правопорушенням відповідно до вимог ст. 9 та 10 КУпАП, оскільки субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, якого з боку ОСОБА_4 не було. Також, відсутнє майно яке б отримала ОСОБА_4 та не задекларувала, що свідчить про відсутність субєктивної сторони, а саме вини, мотиву та мети.

Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Отже, несвоєчасне подання ОСОБА_4 щорічної електронної декларації за 2016 рік, як особи уповноваженої на виконання функцій держави відбулося з технічних причин, які не залежали від її волі, а намагання ОСОБА_4 своєчасно надати декларацію (а.с. 29-31 Додаток до ОСОБА_2 агентства з питань запобігання корупції від 14.09.2017 року - Послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1) також свідчить про відсутність в її діях умислу на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172- 6 КУпАП.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи, керуючись ч. 3 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. ст. 9,10,283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_8