АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/5869/17 Головуючий 1-ї інстанції Горбунова Я.М.
Провадження № 33/790/802/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської областіу складі судді судової палати з розгляду кримінальних справи ОСОБА_1, за участю особи, відносно якої винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 12.06.2017 року у відношенні ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 12.06.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строк на 6 місяців.

Суд першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 18.04.2017 року о 17.45 керуючи транспортним засобом марки «MITSUBISHY CARISMA», номерний знак AX9918KX по пр. Ювілейному, 89 у м. Харкові не надав дороги пішоходам на нерегульованому пішохідному переході, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4, внаслідок чого останній було пошкоджено майно, а саме: одяг, сумку та взуття, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в які просить постанову від12.06.2017 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення на штраф.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак не в повному обсязі врахував данні про особу правопорушника, наявні помякшуючі обставини, а також інші обставини, які встановленні ст.ст. 21,33-35 КУпАП, та посилається на те, що ОСОБА_2 повністю визнав свою вину, розкаявся, задовольнив матеріальні претензії потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_2 працює приватним підприємцем, і використовує для здійснення цієї діяльності автомобіль ця діяльність е єдиним джерелом його доходів. Крім того вказує, що матеріали справи не містять відомостей що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2Ю, та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_4, яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд не вбачає підстав вважати, що вказані вимоги не були дотримані судом першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що шкодує про ним вчинене, повідомив, що за допомогою автомобіля він заробляє гроші, так як є приватним підприємцем, його діяльність є єдиним джерелом доходів його сімї та позбавлення його права керування транспортними засобами ставить його у скрутне становище, також вказав, що всі матеріальні вимоги ОСОБА_4 були задоволені.

Як повідомила апеляційному суду потерпіла ОСОБА_4, ОСОБА_2 протягом усього часу її знаходження у лікарні після вказаної дорожньо-транспортної пригоди взагалі не турбувався про її стан здоровя. Вказала, що їй довелось перебувати 19 днів на лікарняному у звязку з чим вона була позбавлена можливості заробляти кошти. Зазначила, що дійсно ОСОБА_2 виплатив їй 1000 грн. на лікарські препарати, однак загальна сума завданої ним матеріальної шкоди складає близько 10 000 грн., яку на теперішній час він не відшкодував, і не збирається цього робити.

Таким чином апеляційний суд вважає безпідставними посилання апелянта про повне відшкодування потерпілій завданої шкоди.

Відмовляючи у задоволені апеляційної скарги, апеляційний суд відмічає, що посилання ОСОБА_2 на те, що він є єдиним годувальником в сімї, і без керування автомобілем він позбавлений можливості здійснювати свою діяльність є безпідставним і не доведеними жодними доказами.

Враховуючи наведене вище, обставини вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції застосовано адміністративне стягне в межах санкції статті 124 КУпАП, і не вбачає підстав для скасування постанови від 12.06.2017 року за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 12.06.2017 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1