"03" жовтня 2017 р. Справа № 363/2798/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року суддя Вишгородського районного суду Рудюк О.Д., за участю прокурора Семишкур В.С., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Військової прокуратури Дарницького гарнізону центрального регіону України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Збурївка, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, проходить військову строкову службу у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Військовослужбовець військової строкової служби солдат ОСОБА_1 у період з 06 години 10 хвилин 05.07.2017 року по 21 годину 40 хвилин 06.07.2017 року самовільно залишив військову частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин в умовах особливого періоду, а час проводив на власний розсуд, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіславши до суду клопотання у якому вину визнав в повному обсязі, просив суворо не карати та розглянути адміністративний матеріал у його відсутність.

Прокурор в суді просив суд застосувати до ОСОБА_1 покарання у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті.

Відповідно до ч.4 ст.172-11 КУпАП, діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб та самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Окрім визнання свої провини, провина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.07.2017 року, повідомленням про встановлення факту з ознаками правопорушення військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_2 від 05.07.2017 року, повідомленням про встановлення факту з ознаками правопорушення військовослужбовцем строкової військової служби військової частини НОМЕР_2 від 06.07.2017 року, матеріалами по факту самовільного залишення військової частини стрільцем за штатом кінологічної роти солдатом строкової служби ОСОБА_1 , витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 19.07.2017 року №150, відповідно до якого солдата ОСОБА_1 переміщено для подальшого проходження військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (м. Херсон) Південного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, з 19.07.2017 року.
Згідно з вимогами ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.

Відповідно до вимог ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України від 17.03.2014 №3 03 «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» і триває по цей час.

Відповідно до вимог ч.ч.3, 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з вимогами п.10 ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацією, а відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 затвердженого Законом України від 15.01.2015 №113-VIII, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошена часткова мобілізація.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території частини, на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні встановлених законом обмежень щодо самовільного залишення військової частини, правильно кваліфіковані за ч.4 ст.172-11 КУпАП, провину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

Відповідно до ст.33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Тому, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахтів межах санкції статті, яку вважає необхідною і достатньою мірою з урахуванням обставин вчинення правопорушення, даних про особу правопорушника та з метою запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 23, 33, 40-1, ч.4 ст.172-11, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 4 статтею 172-11 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 7 діб арешту з утриманням на гауптвахті.
Термін пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її оголошення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя О.Д.Рудюк