Провадження №3/155/679/17
Справа №155/1890/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року суддя Горохівського районного суду Волинської області Чонка В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.123 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 04 листопада 2017 року о 15 годині 15 хвилин, в місті Луцьку Волинської області, по вулиці Стрілецькій, керуючи автомобілем Mercedes Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, виїхав на залізничний переїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора.

ОСОБА_1 в суді свою вину визнав повністю та щиро розкаявся.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №135086 від 04 листопада 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, приходжу до висновку, що своїми діями спрямованими на в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке є грубим порушенням Правил дорожнього руху, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, ступінь його вини, щире каяття, характеристику за місцем проживання, а також обставини, що обтяжують та помякшують відповідальність, тому вважаю за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суддя вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення №17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 гривень.

Керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача ГУДКС України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

У випадку добровільної несплати штрафу відповідно до ст.308 КУпАП його розмір стягнути з ОСОБА_1 у подвійному розмірі.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду Чонка В.В.