пр. № 3/759/7271/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П. за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

21.08.2017 року о 04 годині 58 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по Кільцевій дорозі 77 в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу - алкотесту "DRAGER", кількісний показник якого склав 1,81 проміле.

ОСОБА_2 при розгляді справи пояснив, що 21.08.2017 року о 04 годині 58 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 по Кільцевій дорозі в м. Києві. В якийсь момент руху його зупинили працівники поліції у зв'язку із тим, що в його автомобілі при русі не підсвічувався номерний знак. При спілкуванні із ним у працівників поліції виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, на що він їм пояснив, що алкоголю не вживав. Проходив тест на приладі «Драгер», однак вважає що даний прилад вже був підготовлений працівниками поліції. Оскільки був у шоковому стані, тому не поїхав до лікаря-нарколога.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників досліджено всі надані докази.

Протокол про адміністративне правопорушення разом із доданими до нього матеріалами надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 20.10.2017 за підсудністю відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2017 року та постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2017 року.

Згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи від проходження огляду на стан сп'яніння. При розгляді справи ОСОБА_2 підтвердив факт керування ним транспортним засобом.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_2, після його зупинки, були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова, хитка хода, на підставі зазначених ознак працівники патрульної поліції запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується наявними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 441862 від 21.08.2017 року, в якому зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП із зазначенням в ньому свідків огляду на стан сп'яніння; алкотестером 6820 ARJL-0267 "DRAGER" тест № 16 від 21.08.2017, кількісний показник якого склав 1,81 проміле; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в присутності яких ОСОБА_2 проходив огляд на стан сп'яніння; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_2 про вже підготовлений заздалегіть прилад «Драгер», оскільки останнім не наведено будь-яких доказів, які б свідчили про проведення огляду на стан сп'яніння з порушенням відповідної Інструкції.

При цьому суддя відмічає, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Для з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 30, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 320 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик