Справа № 728/1702/17 Головуючий у 1 інстанції Костенко О.Ф.
Провадження № 33/795/507/2017
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючий у ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, неодружений, інвалід 3 групи, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 320 грн.

Оскаржуваною постановою зазначено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №002525 вбачається, що 2 вересня 2017 року, близько 00 год. 02 хв., в с. Тиниця, Бахмацького району, Чернігівської області, вул. Бахмацька, № 47 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме, розширені зіниці очей, тремтіння пальців рук, жвава мова. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в лікаря нарколога у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю події і кладу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом не було встановлено фактичні обставини справи, та не взято до уваги показання свідків надані безпосередньо в судовому засіданні та відеозапис з нагрудних камер поліцейських. Також, зазначає, що внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми йому протипоказано вживання алкогольних напоїв чи наркотичних засобів.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження в зв`язку тим, що він не був присутній під час оголошення постанови суду та отримав її копію 26 жовтня 2017 року.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Явка апелянта на засідання суду апеляційної інстанції є необовязковою.

Будучи належно повідомлений про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання 8 грудня 2017 року не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, в звязку з чим апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доводи ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, і, на думку суду, є поважними причинами пропуску на апеляційне оскарження, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», є неприпустимим спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті, а зміст самої постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених при розгляді справи.

Виходячи з цього, суд при ухваленні рішення, зобовязаний викласти у постанові за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, які цим судом визнані доведеними або які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Однак, як вбачається з постанови Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2017 року, суд не зазначивши конкретно встановлених ним в судовому засіданні обставин, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та натомість вказав, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №002525 вбачається, що 2 вересня 2017 року, близько 00 год. 02 хв., в с. Тиниця, Бахмацького району, Чернігівської області, вул. Бахмацька, № 47 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме, розширені зіниці очей, тремтіння пальців рук, жвава мова. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в лікаря нарколога у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП

Доведеність встановлених обставин є правом суду, якщо розгляд даної категорії справ, відповідно до закону, віднесено до його компетенції, і тому за змістом постановленого рішення має безсумнівно вбачатися, які обставини саме суд визнав доведеними у справі.

Зважаючи на викладене, постановлене щодо ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не можна визнати таким, що відповідає вище зазначеним вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

За обставин, коли суд розглянув справу з істотними порушеннями прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Виправити ці недоліки суд апеляційної інстанції шляхом постановлення свого рішення немає права, оскільки у такому разі погіршується становище особи, притягнутої до відповідальності, тому як апеляційна скарга подана цією ж самою особою, що є не припустимим.

Чинний КУпАП також не передбачає виду рішення апеляційного суду про повернення справи про адміністративне правопорушення до суду першої інстанції на новий розгляд.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КПК України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП вбачається, що якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 002525 від 2 вересня 2017 ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 2 вересня 2017 року.

На момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, а саме 8 грудня 2017 року закінчилися передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення.

З наведених мотивів, постанова відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто в звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в звязку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4