Справа № 450/2092/17 Провадження № 3/450/996/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р. суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Львові. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

25.07.2017 р. о 17 год. 20 хв. на 558 км. + 700 м. автодороги Київ-Чоп, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки "Део Ланос" номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп"яніння (звужені зіниці очей, які не реагували на світло, сповільненість мови, не природна блідність обличчя) від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання 18.08.2017 р. ОСОБА_1 не з"явився, подав клопотання за його підписом та підписом представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв"язку із захворюванням, а 06.09.2017 р. не з"явилися обидвоє, однак адмінправопорушник подав письмові пояснення (клопотання) відповідно до мотивів яких пояснив, що 25.07.2017 р. він був зупинений працівниками поліції, які оформляли дорожньо-транспортну пригоду. Його запідозрили у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп"яніння зважаючи на стан обличчя, в тому числі очей. Він пояснив, що наркотичних засобів не вживає і запропонував працівникам поліції доставити його на експертизу, однак останні повідомили йому, щоб він зачекав близько 4 годин, тобто необхідний час для оформлення дорожньо-транспортної пригоди, а після цього буде доставлений на медичний огляд. Отже, працівники поліції порушили "Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" затверджену Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України і Міністерства Охорони Здоров"я України №1452/735 від 09.11.2015 р., яка передбачає огляд водіїв у закладах охорони здоров"я протягом 2 годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Оскільки в належному йому транспортному засобі знаходилась важкохвора людина, то він відмовився слідувати на експертизу і підписав складений відносно нього протокол працівником поліції, який його не зупиняв і з ним не спілкувався. У протоколі він хотів дописати, що пройде експертизу у цей день пізніше, однак працівники поліції не дали йому такої можливості мотивуючи відсутністю вільних рядків. Від керування транспортним засобом працівниками поліції він відсторонений не був, а автомобіль не затримували в порушення вимог ст.266 КУпАП та "Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" затвердженої Наказом МВС України №77 від 26.02.2009 р. Вказані обставини можуть бути підтверджені поясненнями свідків, які відображені у протоколі. Доставивши важкохвору людину по місцю проживання, порадившись з колегою ОСОБА_2, він поїхав у декілька медичних закладах з метою проходження експертизи, однак йому було відмовлено. На наступний день він звернувся у наркологічний заклад і отримав сертифікат згідно якого наркотиків не вживає. Просить повернути матеріали справи для доопрацювання правоохоронним органам, витребувати в останніх відеозапис з нагрудних камер, допитати свідків, які зазначені у протоколі, та його колегу ОСОБА_2, а також закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що вина правопорушника ОСОБА_1, який порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, доведена матеріалами справи, а саме протоколом серії БР №135771 від 25.07.2017 р., рапортом працівника поліції ОСОБА_3, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Зокрема, із вказаного вище рапорту працівника поліції ОСОБА_3 вбачається, що під час регулювання дорожнього руху на місці дорожньо-транспортної пригоди було зупинено транспортний засіб марки "Део Ланос" номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп"яніння.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп"яніння і перебував з явними ознаками наркотичного сп"яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагували на світло, сповільненість мови, не природна блідність обличчя. З вказаних підстав необхідність їх допиту в суду відсутня, а тому клопотання ОСОБА_1 у цій частині не підлягає задоволенню.

Суд не вбачає необхідності повернення матеріалів справи для доопрацювання правоохоронним органам та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а тому в задоволенні таких клопотань, які суперечать одне одному, слід відмовити.

Не підлягає задоволенню клопотання в частині допиту свідка ОСОБА_2 оскільки доказів його присутності 25.07.2017 р. на 558 км. + 700 м. автодороги Київ-Чоп суду не надано, а його поради надані водію ОСОБА_1 не можуть спростувати наявні докази винуватості останнього.

Що стосується витребування у працівників поліції відеозапису з нагрудних камер, то вказане клопотання є безпідставним, не підтверджене жодними доказами наявності такої інформації, а тому не підлягає задоволенню.

Покликання на "Інструкцію з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" затверджену Наказом МВС України №77 від 26.02.2009 р. в частині відсторонення від керування транспортним засобом є безпідставними, оскільки така втратила свою чинність на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім цього, не відсторонення працівниками поліції від керування транспортним засобом водія ОСОБА_1 не може спростувати наявні докази винуватості останнього.

Посилання ОСОБА_1 на доставку ним важкохворої людини не знайшли свого підтвердження в суді.

Інші посилання ОСОБА_1 є безпідставними, надуманими і не підтверджені жодними доказами, а тому розцінюються судом як спосіб ухилення від належної адміністративної відповідальності.

Судом не встановлено жодних порушень працівниками поліції вимог "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р., "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р. та "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України і Міністерства Охорони Здоров"я України №1452/735 від 09.11.2015 р.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, а наведені правопорушником обставини не підтверджені жодними доказами.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1, який від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння у встановленому законом порядку відмовився, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави 320,00 гривень судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В. Є. Мусієвський