Справа № 308/6937/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2017 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, прокурора Малицького С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, що обіймає посаду начальника сектору розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, раніше не судимого, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника сектору розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, як посадова особа уповноважена на виконання функцій держави та який є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого строку, а саме 03.04.2017 року, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, ОСОБА_1, згідно з наказом начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 221 о/с від 09.12.2016 року призначений на посаду начальника сектору розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку ГУНП в Закарпатській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах поліції і якому присвоєне відповідне звання поліції.?

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» на ОСОБА_1 покладено обовязки діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, виконувати вимоги і дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) встановлено, що субєкти декларування це особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Згідно з п. п. 1 п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 року за № 1153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016 року, Національне агентство з питань запобігання корупції визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 року, яке зареєстроване в Міністерстві Юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, встановлено, що субєкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону. Зокрема, щорічна декларація субєкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

17.10.2016 року ОСОБА_1 подав першу е-декларацію за 2015 рік, тобто станом на 17.10.2016 року він був зареєстрований у реєстрі та мав персональний електронний кабінет субєкта декларування.

Відповідно до вищенаведених законодавчих актів ОСОБА_1 зобовязаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2017 року.

Згідно з інформацією з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua/search) ОСОБА_1 опубліковано в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічну декларацію за 2016 рік 03 квітня 2017 року о 09.32 годині, тобто несвоєчасно, що підтверджується скріншотом сторінки Інтернету з сайту НАЗК. Жодної іншої декларації ОСОБА_1 за 2016 рік на сайті не опубліковано.

Таким чином, ОСОБА_1 з моменту вступу у дію Рішення НАЗК № 2 від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушенні вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року за № 959/29089, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 03.04.2017 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Опитаний по обставинам вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що про необхідність подання ним декларації до 00 годин 00 хвилин 01.04.2017 року шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК він був поінформований заздалегідь. З вимогами та відповідальністю за неподання декларації згідно Закону України ознайомлений. Декларацію подав 03.04.2017 року після перевірки веб-сайту НАЗК та виявлення відсутності поданої ним нібито ще до 01.04.2017 року декларації.

Отже, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2016 рік тільки 03.04.2017 року, тобто несвоєчасно.

Таким чином, в період з 01.01.2017 року по 01.04.2017 року ОСОБА_1, усвідомлюючи обовязок подання щорічної декларації за 2016 рік, мав можливість у зазначений період подати щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але подав її тільки 03.04.2017 року, тобто несвоєчасно та без поважних причин.

Обєктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 перевіркою не встановлено. Відомостей про перебування його на лікарняному, у відрядженні або за межами країни не виявлено, що також виключає наявність поважної причини.

На підставі вищевикладеного в діях ОСОБА_1 є наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати електрону декларацію через мережу «Інтернет» в будь-якому місці.

Датою вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, є гранична дата, до закінчення якої необхідно було подати вказану декларацію, тобто 01.04.2017 року. Часом виявлення факт встановлення складу правопорушення, повязаного з корупцією згідно з цим протоколом (дата складання протоколу).

У дане судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 у даному судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 усно повідомив йому, що перебуває у відрядженні, у звязку з чим не може зявитися на розгляд справи. Захисник просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись відносно останнього усним зауваженням.

З матеріалів справи вбачається, що така неодноразово відкладалася. Зокрема, у судове засідання, що було призначено на 01.08.2016 року ОСОБА_1 не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, у звязку з чим розгляд справи було відкладено з урахуванням періоду щорічної відпустки головуючого судді з 07.08.2017 року по 12.09.2017 року. У судовому засіданні, що було призначено на 18.09.2017 року, ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи на інший день у звязку з наданням йому часу для залучення собі захисника для подальшого захисту, про що подав відповідне письмове клопотання. У звязку з наданням можливості для залучення ОСОБА_1 захисника розгляд справи було відкладено на 04.10.2017 року. Судове засідання, що було призначено на 04.10.2017 року, відкладено на 10.10.2017 року у звязку із заявленим клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи. У судове засідання, призначене на 10.10.2017 року, ОСОБА_1 не зявився, при цьому через канцелярію суду подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з його перебуванням у відрядженні, однак будь-яких доказів на підтвердження цих обставин на надав, разом з тим справу було відкладено на 18.10.2017 року

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Суддя вважає, що подальше перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст. ст. 38, 277 КУпАП, а тому у відповідності до положень ст. 268 КУпАП справу розглянуто у даному судовому засіданні за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Оскільки ОСОБА_1 у дане судове засідання не зявився, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, з участю його уповноваженого захисника, а також прокурора.

Прокурор Малицький С.І. у даному судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, посилаючись на обставини, що викладені у протоколі № 2 про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 19.07.2017 року, та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши думку прокурора та пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, зокрема підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як встановлено під час судового розгляду ОСОБА_1 своєчасно декларацію не подав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом № 2 про адміністративне правопорушення від 19.07.2017 року; листом Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 10.05.2017 року за № 873/106/2-2017; витягом (скріншотом) з офіційного веб-сайту НАЗК щодо дати опублікування декларації ОСОБА_1; щорічною електронною декларацією ОСОБА_1 за 2016 рік з веб-сайту НАЗК; письмовими пояснення ОСОБА_1 від 24.05.2017 року; висновком службового розслідування за поданням Закарпатського управління ДВБ НП України, затвердженого начальником ГУНП в Закарпатській області 13.06.2017; копією присяги ОСОБА_1; копією памятки-застереження про ознайомлення ОСОБА_1 з антикорупційним законодавством; копією відомості про ознайомлення працівників УКР ГУНП, в тому числі ОСОБА_1, з вимогами наказу МВС України від 09.11.2016 року за № 1179 «Про затвердження правил етичної поведінки поліцейського»; копією рішення НАЗК від 08.06.2017 року за № 224 Про визначення періодів, протягом яких спостерігалися перебої у роботі інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи конкретні обставини справи, ступінь вини ОСОБА_1, відсутність негативних наслідків від вчиненого правопорушення та суспільної шкідливості його діяння, дані про його особу, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, згідно з службовою характеристикою за час роботи зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, дисциплінарних стягнень не має, приходжу до переконання за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Вважаю, що застосування саме такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 172-6, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п. 3 ст. 284 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_4