Справа № 265/7032/17
Провадження № 3/265/1690/17
П О С Т А Н О В А

20 жовтня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Мамаєвої С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції міста Маріуполя, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає АДРЕСА_1, громадянина України, не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 117318 від 07 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 07.10.2017 року о 21-15 у м. Маріуполі по вул.Українська проти буд.49 керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння. Огляд проводився в міському наркологічному диспансері м.Маріуполя (КЛПУ). Від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу Dragger Alcotest відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, не визнав. Пояснив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, алкоголь в той день не вживав. У наркологічному диспансері він наполягав на відібрання у нього біологічних зразків для проведення лабораторних досліджень, готовий був здати кров, сечу. Однак лікар, який проводив огляд, відмовився відбирати у нього біологічні зразки. Тому про це він вказав в протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає, що був грубо порушений порядок його огляду в медичній установі, а саме був використаний алкотестер «Драгер», використання якого не передбачено Інструкцією, а також в порушення Інструкції, зразки біологічних середовищ у нього відібрано не було, хоча це є обов'язковим. Вважає, що висновок лікаря за результатами його огляду є недійсним і не може бути доказом у справі.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_2 та зазначив, що факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на місці не доведений. Інформація, викладена в письмових поясненнях свідків не відповідає тому, що зафіксовано на відео. Вважає, що грубо порушені вимоги розділу ІІІ Інструкції при проведенні огляду в медичній установі. А саме, не були відібрані зразки біологічних середовищ, не проведені з ними лабораторні дослідження, що є грубим порушення Інструкції. Зазначив, що при проведенні огляду в медичній установі використовувався прилад «Драгер Алкотест», а відповідно до розділу ІІІ Інструкції використання спеціальних технічних засобів в ході огляду в медичній установі не передбачено. Вказав, що згідно п.22 Інструкції висновки лікаря, які складені з порушенням інструкції недійсні. Тому вважає висновок лікаря неналежним доказом, інших доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння не надано. На підтвердження своїх доводів послався на акт медичного огляду ОСОБА_2, відповідь КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя», судову практику. Просив провадження по справі закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові матеріали справи, надані відеозаписи, заслухавши ОСОБА_2 та його представника, приходить до наступного висновку.

Зв ч.1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також ті особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, чим порушено п.2.9.а Правил дорожнього руху України.

З власноручних пояснень водія ОСОБА_2 у протоколі вбачається, що він, під час складання адміністративного протоколу із вищенаведеними обставинами не згоден, так як не знаходився у стані алкогольного спяніння, у нього не були відібрані аналізи, зокрема, крові та сечі, на чому він наполягав.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення свідків. Вказані письмові пояснення свідків від 07.10.2017 року викладені наступним чином: свідки засвідчили у письмових поясненнях, що в їх присутності водій на вимогу працівника поліції пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку для визначення стану спяніння, результат огляду __ % проміле, що вони засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 117318.

Проте, згідно наданого відеозапису свідки фактично не надавали письмові пояснення, а лише поставили свій підпис у заздалегідь підготовленому працівниками поліції бланку, та не знайомилися із змістом цих пояснень, що не можна вважати фактом належного відібрання письмових пояснень від свідків.

Натомість, згідно наданого відеозапису свідки засвідчили зовсім інший факт, а саме факт відмови водія ОСОБА_2 від огляду на місці поліцейським, та згоду пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі. При цьому, згідно матеріалів справи, вказані свідки не були присутні при огляді водія ОСОБА_4 на стан спяніння у медичному закладі. Відповідно свідки не засвідчували цей факт своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 117318, підписи свідків у протоколі відсутні.

Таким чином, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 істотно різняться із наданим відеозаписом, та встановленим судом фактичним обставинам справи.

Проте, із наданого відеозапису встановлено, що водій ОСОБА_2 дійсно відмовився від огляду на місці поліцейським, та надав згоду пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі. Ця відмова водія ОСОБА_2 була надана у присутності двох свідків. Тому, на думку суду, вищевказані розбіжності у письмових поясненнях свідків та відеозаписом, не є підставою для визнання недоведеним факту відмови водія ОСОБА_2 від проведення огляду на місці поліцейським. Суд вважає доведеним факт відмови водія ОСОБА_2 від проведення огляду на місці поліцейським, який відбувся у присутності двох свідків, оскільки вказаний факт зафіксовано на відеозапису, який суд вважає належним доказом по справі.

Отже, поліцейський діяв відповідно до положень Порядку та Інструкції, а саме отримавши відмову водія від проходження огляду на місці поліцейським у присутності двох свідків, направив водія для проходження огляду на стан спяніння до медичного закладу.

Тому суд вважає доводи захисника не обґрунтованими у частині недоведеності факту відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на місці поліцейським.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції врегульовано наступними нормативними актами, а саме:

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду

з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

і проведення такого огляду» (далі Порядок КМУ) ;

Спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція).

Згідно з п.п. 3, 10, 12-16, 19 Розділу ІІІ Порядоку «Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів», встановлено наступне.

Огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відповідно п.15 Розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Отже, враховуючи положення п.15 Розділу ІІІ Інструкції, відібрання зразків біологічного середовища та проведення з ними лабораторних досліджень в ході проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя є обовязковим, оскільки це необхідно для встановлення діагнозу та складення акту медичного огляду проведення.

Відповідно до акту медичного огляду від 07.10.2017 року № 502 зразки біологічного середовища у ОСОБА_2 не відбирались, відповідно лабораторні дослідження з ними не проводились.

Аналогічна інформація міститься у відповіді на адвокатський запит КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» № 1309/01-14 від 13.10.2017 року, згідно до якої зразки біологічного середовища у ОСОБА_2 не відбирались, відповідно лабораторні дослідження з ними не проводились.

Крім того, згідно вказаної відповіді КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» повідомлено, що враховуючи положення п.15 Розділу ІІІ Інструкції, відібрання зразків біологічного середовища та проведення з ними лабораторних досліджень в ході проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя є необхідним для максимально обєктивного та неупередженого винесення остаточного висновку огляду пацієнту, для встановлення діагнозу та складення акту медичного огляду проведення.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідно до п.15 Розділу ІІІ Інструкції відібрання зразків біологічного середовища та проведення з ними лабораторних досліджень в ході проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя є обовязковим. Вказане підтверджується й офіційною позицією самої установи, яка проводить огляд на стан спяніння - КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» .

З огляду на викладене, суд вважає, що при проведенні огляду на стан спяніння в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» було грубо порушено вимоги Розділу III Інструкції «Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів», а саме не відібрано зразки біологічного середовища ОСОБА_2 та проведено з ними лабораторні дослідження. При цьому, як встановлено судом, водій ОСОБА_2 наполягав на цьому, та зробив про це відповідний запис у протоколі.

Крім того, згідно медичного акту огляду на стан спяніння № 502 від 07.10.2017 року при медичному огляді водія ОСОБА_2 застосовувався спеціальний технічний засіб - Dragger Alcotest 6810.

Суд зазначає, що відповідно до Розділу III Інструкції «Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів» використання спеціальних технічних засобів, зокрема пристрою Drager Alcotest, в ході проведення огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя не передбачено.

Застосування спеціальних технічних засобів передбачено лише для проведення огляду на стан алкогольного спяніння на місці поліцейським відповідно до Розділу ІІ Інструкції «Проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів».

На це також звертає увагу й КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» у відповіді № 1309/01-14 від 13.10.2017 року.

Крім того, згідно до доданої до матеріалів справи інструкції щодо спеціального технічного засобу Dragger Alcotest 6810, вказаний прилад визначає наявність алкоголю у повітрі, що видихається.

Тобто насамперед цей прилад констатує факт наявності парів алкоголю у порожнині рота. Суд вважає, що сама по собі наявність парів алкоголю у порожнині роту не свідчить про знаходження особи у стані алкогольного спяніння. Наявність парів алкоголю у порожнині роту може бути зумовлена багатьма факторами, не повязаними із вживанням алкогольних напоїв (вживання лікарських засобів, що містять спирт, певних продуктів харчування, квасу, застосування спиртовмісних освіжувачів порожнини рота та ін.). На думку суду, для виключення цих факторів, необхідно проведення попереднього промивання порожнини рота особи перед застосуванням технічного засобу. Проте згідно наданого відеозапису попереднє промивання порожнини рота перед застосуванням технічного засобу Dragger Alcotest 6810 не проводилось.

Отже, результати застосування технічного засобу Dragger Alcotest 6810 в ході огляду ОСОБА_2 на стан спяніння в медичному закладі, застосування якого не передбачено Розділом ІІІ Інструкції, не є доказом знаходження особи у стані спяніння та керування особою транспортним засобом у стані спяніння.

Відповідно до п.22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Вищевказані порушення Розділу III Інструкції «Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів» є грубими, чисельними та істотними.

Таким чином, висновок № 502 від 07.10.2017 року суд вважає недійсним, та таким, що не є належним доказом знаходження водія ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння, та керування транспортним засобом у такому стані. Суду не надано жодного належного та допустимого доказу керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУПАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно до ст.284 КУПАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 245, 246, 247, 251, 252, 283-285 КУПАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУПАП України у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гноєвой С.С.