Справа № 163/1461/17 Провадження №33/773/774/17 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ч.1 ст. 483 МК України Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В., за участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріча Л.М. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 серпня 2017 року,

встановив:

Вказаною постановою судді, провадження по справі відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_3 ставилось у провину те, що він, будучи станом на 21 липня 2015 року директором ТОВ «Авто-Спринт», через водія, громадянина України ОСОБА_4, вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару, а саме - вантажного автомобіля марки «PEUGEОT EXPERT», номер кузова НОМЕР_2, бувшого у використанні, 2011 року випуску, загальною вартістю 112373 грн. 58 коп., шляхом подання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості даного товару.

Митним органом дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.483 МК України.

Не погодившись із судовим рішенням, заступник начальника Волинської митниці ДФС Негріч Л.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати на прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у порушенні митних правил за ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції цієї норми Закону. Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки останній вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортного засобу, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документів, які містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості самого товару.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, хоча неодноразово своєчасно та належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

А тому відповідно до ч. 6 ст.294 КУпАП їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку представника митниці, який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

З протоколу про порушення митних правил від 12 травня 2017 року №1631/20500/17 (а.с. 1-4), 21 липня 2015 року приблизно о 16 год. 54 хв. в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС заїхав вантажний автомобіль марки «PEUGEOT», бувший у використанні, календарний рік випуску 2011, модельний рік випуску - 2011, модель згідно з довідником «EXPERT», номер кузова НОМЕР_2, під керуванням громадянина України ОСОБА_4, який відповідно до товаросупровідних документів, а саме рахунку-фактури (invoice) від 20.07.2015 року №1886А слідував в митному режимі «імпорт» в адресу ТОВ «Авто-Спринт» (43000, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Індустріальна, 2, Україна), з компанії «FAVOR INTERNATIONAL, INC.», Calle 50, Torre Global Plaza, Piso No 7, Oficina No 7 E, Panama City, Republic of Panama по митній декларації типу IM 40 ЕЕ № 205020006/2015/001608 від 20 травня 2015 року.

У поданому водієм ОСОБА_4 до митного органу згаданого рахунку-фактури (invoice), вартість цього транспортного засобу становить 1 800 Євро.

04 березня 2017 року до Волинської митниці із ДФС України надійшло звернення заступника генерального директора митного департаменту при Міністерстві фінансів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення вантажного автомобіля марки «PEUGEOT», номер кузова НОМЕР_1 відповідно до рахунку-фактури (invoice) від 20 травня 2015 року №136 за експортною декларацією 15LTLG3000EK00A482 від 20 липня 2015 року.

За результатами проведеного опрацювання цього звернення було встановлено, що вантажний автомобіль марки «PEUGEOT», номер кузова НОМЕР_2 відповідно до рахунку-фактури від 20 липня 2015 року №136 та експортної декларації 15LTLG3000EK00A482 від 20 липня 2015 року був проданий компанією «UAB BAIRUS», J.Savickio, 4 Vilnius, LT в адресу громадянина ОСОБА_4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 4 700 Євро, що за курсом НБУ станом на 21 липня 2015 року, тобто на момент ввезення на митну територію України зазначеного транспортного засобу та подання до митного контролю товаросупровідних документів становить 112 373 грн. 58 коп.

За диспозицією ч.1 ст.483 МК України, відповідальність особи за цією нормою закону настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Отже, з аналізу цієї норми випливає, що суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України є особа, яка безпосередньо перемістила, а вчинила дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Дане правопорушення характеризується прямим умислом, тобто, особа знала і усвідомлювала, що переміщує саме прихований товар, а документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, містять неправдиві відомості, але все-таки бажає саме таким чином незаконно перемістити товар.

Судом встановлено, що протокол про порушення митних правил №1631/20500/17 від 12 травня 2017 року було складено відносно ОСОБА_3, який, як зазначено в цьому протоколі, станом на 21 липня 2015 року був керівником ТОВ «Авто-Спринт», оскільки автомобіль водієм ОСОБА_4 переміщувався на адресу цього товариства.

Разом з тим, аналізуючи зазначені обставини та норми ч.1 ст.483 МК України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та вірного висновку про те, що ОСОБА_3 не повинен у даному випадку нести відповідальність за порушення митних правил.

З матеріалів справи вбачається, що вантажний автомобіль марки «PEUGEOT», номер кузова НОМЕР_2 відповідно до рахунку-фактури від 20 липня 2015 року №136 та експортної декларації 15LTLG3000EK00A482 від 20 липня 2015 року (а.с.24) був проданий компанією «UAB BAIRUS», J.Savickio, 4 Vilnius, LT в адресу громадянина ОСОБА_4, тобто водія, який керував (слідував через митний кордон) цим транспортним засобом.

ОСОБА_4 у своїх поясненнях, наданих в суді, вказав, що здійснював лише перевезення транспортного засобу за усною домовленістю, будь-яку участь у митному оформленні, заперечив.

Конвенція Про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року в статті 11 покладає обов'язок відповідальності на відправника, за будь-які збитки, заподіяні відсутністю, недостатністю чи невірністю комерційних документів та інформації, за винятком випадків незаконних дій або недбалості перевізника.

Належних та допустимих доказів в розумінні ст. 495 МК України того, що ОСОБА_3 вчиняв будь-які дії, спрямовані на митне оформлення вищезгаданого транспортного засобу або ж мав відношення до таких, матеріали справи не містять, і здобуто таких в ході розгляду справи судом. Не встановлена і участь ОСОБА_4 у придбанні та перевезенні транспортного засобу митним органом з часу отримання інформації від митного департаменту при Міністерстві фінансів Литовської Республіки.

Враховуючи вищевказані встановлені судом обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, тобто переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, та відомості необхідні для визначення митної вартості даного товару.

Доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, митними органами надано не було.

Постанова судді Любомльського районного суду від 18 серпня 2017 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КУпАП, а підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

А тому, апеляційну скаргу начальника Волинської митниці ДФС Негріча Л.М. слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді без змін відповідно до ст. 294 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріча Л.М. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 серпня 2017 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя