Справа № 738/1276/17
№ провадження 3/738/245/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2017 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складі судді: Сова Т.Г., секpетаpя судових засідань ОСОБА_1, з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, pозглянувши матеpiали, які надійшли від начальника Менського ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi:

П.I.П. ОСОБА_2

Дата наpодження ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1

Мiсце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2

Чернігівської області

Мiсце роботи, посада не працює

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адмiнiстративнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_2 13.08.2017 року о 20 год. 15 хв. в м. Мена по вул. Лермонтова керував транспортним засобом марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незвязна мова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми дiями ОСОБА_2 скоїв адмiнiстративне пpавопоpушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, та показав, що з протоколом не погоджується, оскільки він не керував транспортним засобом. ОСОБА_2 підтвердив, що в той день він дійсно перебував в стані алкогольного спяніння, посварився зі своєю співмешканкою і попросив свого брата відвезти його до співмешканки щоб помиритись, брат відвіз, автомобіль залишив під двором, а сам пішов. Потім приїхали працівники поліції, писали його пояснення, що він в стані алкогольного спяніння і наказали розписатись. ОСОБА_2 розписався, проте в якому документі він не бачив і не читав. На його прохання працівники поліції загнали автомобіль у двір, забрали ключі від машини і документи, щоб він не поїхав автомобілем. Через кілька днів ОСОБА_2 забрав свої документи і там йому повідомили, що склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За клопотанням особи, що притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні була допитана свідок.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показала, що вона посварилась із своїм чоловіком ОСОБА_2, була у своєї матері, гралась на вулиці з дітьми. Потім приїхав ОСОБА_2, вона викликала поліцію, щоб між ними не виникла сварка, автомобіль загнав у двір матері свідка, а його забрали працівники поліції. Свідок сказала працівникам поліції, що вона не бачила хто їхав за кермом автомобіля, автомобіль їхав на великій швидкості і ледь не збив її з дітьми.

Інші свідки, заявлені особою, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не зявились, і порушником їх явка не забезпечена.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість закінчення розгляду справи без незявившихся свідків на підставі наявних у справі доказів.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом серії БР № 277049 від 13.08.2017 та іншими матеріалами справи. В судовому засіданні останній підтвердив, що ставив підпис в протоколі, де вказано, що йому було розяснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак він не оскаржував дії інспектора поліції.

До показів свідка ОСОБА_3 суд ставиться критично, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами справи, є нелогічними, оскільки свідок пояснюючи, що автомобіль їхав на великій швидкості і ледь не збив її з дітьми і при цьому вона не бачила, хто був за кермом, крім цього свідок в своїх показав не згадувала будь якої іншої особи, що могла бути за кермом автомобіля, а також показала, що ОСОБА_2 загонив автомобіль у двір її матері. А тому, при винесенні рішення, суд приймає до уваги письмові покази свідка, про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, що також підтверджується письмовими показами свідка ОСОБА_4

Таким чином, суд приходить до висновку, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності все таки керував транспортним засобом, його покази в судовому засіданні свідчать про намір ввести суд в оману та уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до фабули ст. 130 ч. 1 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність обставин, що помякшують чи обтяжують покарання, характер вчиненого правопорушення, особу що притягується до адміністративної відповідальності, не надання суду доказів своєї невинуватості, тому суд вважає, що з альтернативних покарань передбачених санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу з позбавленням права на керування транспортними засобами найбільше відповідає ступеню тяжкості даного правопорушення та запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника справляється судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 320 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та кеpуючись ст. ст. 23, 40-1, 130 ч. 1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А H О В И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати винним у скоєнні адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адмiнiстративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень), який підлягає сплаті за реквізитами: р/р 0001, МФО 853592, , одержувач коштів: ГУК у Чернігівській області (Чернігівська область) 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. (триста двадцять) на користь держави за реквізитами: одержувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, р/р 0001, Код банку отримувача 820019, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, , код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скарга і подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення розглядаються правомочними органами (посадовими особами) в десятиденний строк з дня їх надходження, якщо інше не встановлено законами України.

Апеляційна скарга (подання) подається до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Суддя Т.Г. Сова