АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА КдлодлКИКИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., отримавши апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 Дяченка В.П. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_4 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП на підставі ст. 22 цього Кодексу з винесенням усного зауваження. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 закрито.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 Дяченко В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (тисячу сімсот) гривень.

Перевіривши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Отже, за змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП, правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення наділено вичерпний перелік осіб, а по відношенню до прокурора право на оскарження обмежено випадками, передбаченими ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Зокрема, за приписами ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, якою, в свою чергу, визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

В інших випадках, виходячи з положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом на апеляційне оскарження постанови судді районного суду у справі про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга прокурора не містить обґрунтування про реалізацію ним своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а за чинним на даний час законодавством прокурор наділений правом оскаржувати рішення судді в справі про адміністративне правопорушення лише в порядку реалізації своїх повноважень, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, то апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ДяченкаВ.П. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій