Номер провадження: 33/785/1507/17
Номер справи місцевого суду: 496/2060/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мандрик В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Мандрик В.О., за участю представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 17 серпня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, житель ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнений до адміністративної відповідальності та підданий стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень за те, що будучи депутатом Нерубайської сільської ради VII скликання несвоєчасно подав за місцем роботи декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Так, ОСОБА_2 обрано до депутатського корпусу Нерубайської сільської ради VII скликання. На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_2, в порушення вимог аз. 3 п. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав електронну декларацію, а саме 05.05.2017 року о 15 год.52 хв.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що навичок роботи з персональним компютером не має, на несправності в роботі сайту, на якому треба було подавати декларації. Просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доповівши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_2 ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

При розгляді справи суд повинен з'ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом, чи є особа винною у його вчиненні, чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Однак, ці вимоги закону судом першої інстанції в повній мірі не були дотримані, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Так, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суддя зазначив, що останній допустив порушення вимог фінансового контролю, оскільки несвоєчасно подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання та протидії корупції», оскільки подав 05 травня 2017 року(строк подачі декларації був встановлений до 1 травня 2017 року) за останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2016 рік, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Проте, такий висновок суду не ґрунтується на вимогах закону, оскільки приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним корупційного правопорушення, суддя не зясував чи містить це діяння склад правопорушення, передбаченого Законом, чи є особа винною у його вчиненні, чи не має інших обставин, що виключають провадження у справі.

Отже, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу корупційного адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно було врахувати, наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення зазначеного у ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Так, за змістом ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» порушення фінансового контролю субєктами декларування полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи та майновий стан, прагне уникнути цього і, таким чином, досягти певної мети по приховуванню доходів, одержаних незаконним шляхом, однак ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в оскаржуваній постанові судді не вказано на наявність в діях ОСОБА_2 прямого умислу на порушення спеціальних обмежень для державних службовців, а також відсутні посилання на докази, які б підтверджували такий умисел.

За наведених обставин, доводи в протоколі(а.с. 2-6) про те, що ОСОБА_2, не подав до 1 травня 2017 року за останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2016 рік, допустив порушення вимог Закону щодо фінансового контролю, чим вчинив повязане з корупцією адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП є безпідставними, оскільки в протоколі нічого не вказано про його умисел на скоєння саме цього адміністративного правопорушення, та строк подачі даних декларацій був продовжений до 1 травня, оскільки в системі сайту були явні несправності, у звязку з чим декларанти не могли відправити декларацію не по своїй вині.

Враховуючи те, що згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2 діяння не містить складу правопорушення, повязаного з корупцією, оскільки відсутня субєктивна сторона такого правопорушення, на що суддя при розгляді справи не звернув уваги та за відсутністю доказів на підтвердження прямого умислу ОСОБА_2, шляхом пропущення строку на 5 днів подання за останнім місцем роботи декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2016 рік, приховати таким чином доходи одержані незаконним шляхом, дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

За наведеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення повязаного з корупцією та передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП є слушними і підлягають задоволенню, а тому постанова судді Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2017 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2017 року скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4