ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Запорожжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя справу про адміністративне правопорушення за адміністративним протоколом № 394, що надійшла з ГУ ДФС у Запорізькій області, про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ТОВ „ЕСО Запоріжжя, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

При проведенні перевірки ТОВ „ЕСО Запоріжжя, директором якого є ОСОБА_1, було встановлено: завищення відємного значення з податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за червень 2017 року на суму 29 731 грн., а також занижено відємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 733 грн., чим порушено вимоги п. 14.1.36, п. 14.1.181, п.п. 14.1.231, п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України від 01.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не визнав, та повідомив суд, що на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ „ЕСО Запоріжжя від 28.05.2017 року № 465/08-01-12-02/24911195 винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 14.09.2017 року, яке на теперішній час оскаржується підприємством у Запорізькому окружному адміністративному суді.

Вивчивши матеріали справи, письмові заперечення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, на підставі наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 КУпАП підставою для притягнення посадових осіб до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обовязків.

Статтею 163-1 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Судом встановлено, що 18.09.2017 року ГУ ДФС у Запорізькій області, складено адміністративний протокол № 394 про притягнення до адміністративної відповідальності директора ТОВ „ЕСО Запоріжжя ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 394, працівниками ГУ ДФС у Запорізькій області проводилась перевірка ТОВ „ЕСО Запоріжжя, за результатами якої встановлено: завищення відємного значення з податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за червень 2017 року на суму 29 731 грн., а також занижено відємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 733 грн., чим порушено вимоги п. 14.1.36, п. 14.1.181, п.п. 14.1.231, п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України від 01.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями).

Обов'язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність вини у діях порушника.

Вина особи може бути виражена у формі наміру або необережності. Намір особи на здійснення адміністративного правопорушення буде простежуватися тоді, коли особа, що його зробила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії або бездіяльності, передбачало їхні шкідливі наслідки й бажало їх або свідомо допускало настання цих наслідків. Необережність буде мати місце тоді, коли особа, що зробила адміністративне правопорушення, передбачало можливість настання шкідливих наслідків своїх дій або бездіяльності, але розраховувала на їхнє запобігання або не передбачало можливості настання таких наслідків, хоча повинно й могло їх передбачити.

Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ „ЕСО Запоріжжя від 28.08.2017 року № 465/08-01-12-02/24911195 винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 14.09.2017 року.

02.10.2017 року ТОВ „ЕСО Запоріжжя було направлено до Запорізького окружного адміністративного суду позов надіслано до Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14.09.2017 року.

Тобто, податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 14.09.2017 року, складені на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ „ЕСО Запоріжжя № 465/08-01-12-02/24911195 від 28.08.2017 року, в стані оскарження, а тому зазначений акт не може бути покладений в основу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки аналіз тільки самого акту перевірки не може служити належним доказом про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, інших доказів суду не надано.

Аналізуючи в сукупності досліджені судом матеріали, суд приходить до висновку, що акт перевірки № 465/08-01-12-02/24911195 від 28.08.2017 року не є безумовною підставою для складання адміністративного протоколу, а дає лише підстави для додаткової перевірки. Акт не є нормативним документом, а лише висновком за результатами проведеної перевірки уповноважених на те осіб, а відтак, акт не є достатньою підставою для складання адміністративного протоколу, за відсутністю інших достатніх даних.

Разом з тим, акт перевірки не заміняє та не доповнює протокол про адміністративне правопорушення, оскільки саме в протоколі мають бути відображені всі обставини правопорушення.

Крім того, суд вважає, що акт перевірки не є єдиним доказом, на підставі якого приймається обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1, оскільки містить субєктивну оцінку викладену в акті службовою особою, якою проведена перевірка.

Таким чином, провадженням по справі підлягає закриттю, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 163-1, 283, 284 КпАП України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, закрити у звязку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Геєць Ю.В.