АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/383/17 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн..

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 24 вересня 2017 року о 23 год. 47 хв. в м.Тернополі по вул. Руській, 6 керував транспортним засобом марки Audi A6, номерний знак JUR 611, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатору Alcotest 6810 ARBL-0894 (повірка дійсна до 10 травня 2018 року), а також в ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2017 року та закрити провадження у справі. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необєктивно розглянув адміністративну справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі.

Вказує, що всупереч вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі інспектор поліції, як свідка його відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, залучив ОСОБА_4, який, вважає, є заінтересованою особою, оскільки останній шляхом здійснення телефонного дзвінка повідомив працівників поліції про те, що бачив як він сідав у транспортний засіб у стані алкогольного сп'яніння.

Зазначає, що на момент зупинки транспортного засобу у працівників поліції не було при собі технічного приладу газоаналізатору Alcotest 6810, а тому він не мав можливості пройти тест на визначення стану алкогольного сп'яніння.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що копію вказаної постанови його адвокат ОСОБА_1 отримав лише 06 листопада 2017 року, що позбавило його можливості оскаржити її у встановлений законом строк.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 25 вересня 2017 року №250233 інспектором роти 1 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_5 зафіксовано факт керування 24.09.2017 року о 23 год. 47 хв. в м.Тернополі по вул. Руській,6 водієм ОСОБА_2 транспортним засобом марки Audi A6, номерний знак JUR 611 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці та факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатору Alcotest 6810 ARBL-0894 (повірка дійсна до 10 травня 2018 року) та у медичному закладі в присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належними доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_2 від огляду на стан спяніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які вказали, що 25.09.2017 року близько 00 год 10 хв. були свідками того, як водій ОСОБА_2 відмовився пройти тест на визначення ступеня алкогольного спяніння за допомогою приладу Drager Alcotest та в медичному закладі, зазначили також, що водій відмовився підписати складений щодо нього протокол.

Крім цього, свідок ОСОБА_4 у письмових поясненнях додатково вказав, що 24.09.2017 року близько 00 год. 00 хв. побачив автомобіль марки Audi A6, в який сідав невідомий громадянин з явними ознаками алкогольного сп'яніння, після чого ОСОБА_6 зателефонував у поліцію та повідомив про цей випадок.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5 вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан спяніння, його дії та ознаки спяніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_2 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують його вину у вчинені адміністративного правопорушення, оскільки його вина є доведеною на підставі повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи та підтверджена належними і допустимими доказами у відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП.

Крім того, помилково вказаний час в поясненнях свідка ОСОБА_4 не впливає на відповідальність ОСОБА_8, оскільки вказаний свідок був присутній при відмові ОСОБА_2 від проходження на стан алкогольного спяніння, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_2 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі є безпідставними, оскільки огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу було проведено в присутності двох свідків, щодо неупередженості яких, в тому числі ОСОБА_4, сумніви відсутні.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадженні у справі - відсутні.

Оскільки розгляд справи 18 жовтня 2017 року відбувся у відсутності ОСОБА_2 і копію оскаржуваної постанови суду його адвокат отримав лише 06 листопада 2017 року, тому відповідно до ст. 289 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9