Справа № 307/2778/17 Провадження № 3/307/956/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вчинене:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Вільхівці, вул. Горького, 72, Тячівського району, Закарпатської області, України, громадянкою України, передбачене

ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 3 листопада 2017 року за №949808 ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обовязків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2, що призвело до того, що 2 листопада 2017 року її малолітнього сина ОСОБА_2 було доставлено до Тячівської районної лікарні з алкогольним отруєнням.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала та зазначила, що її син 2 листопада 2017 року не перебував в стані алкогольного спяніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Статтею 184 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, в тому числі і за ухилення їх від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 СК України. До кола обов'язків батьків входить турбота про здоров'я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

Згідно ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП полягає у ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Тобто диспозиція даної норми має бланкетний (відсильний) характер.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 3 листопада 2017 року за №949808 не вбачається в чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та не виконання яких саме обовязків,

Крім того, суд зазначає, що малолітній син ОСОБА_1 ОСОБА_2 народився 25 лютого 2005 року, тобто на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення йому ще не виповнилось 14 років, тобто він не є неповнолітньою особою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП конкретними даними і обєктивними доказами про ухилення її від виконання передбачених законодавством обовязків по вихованню дитини не підтверджена, а тому за наведених обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП., і провадження в даній справі слід закрити.

Тому, керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_3