Справа № 462/4771/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2017 року Залізничний районний суд міста Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Кіптіла В.М., за участю прокурора Дячук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого начальником аеродромної служби ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім.Данила Галицького», зареєстрованого та проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3,

- за ч.2 ст.172 -6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду з Управління захисту економіки у Львівській області надійшов протокол №360 від 19.09.2017 р., згідно до якого ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника аеродромної службиДержавного підприємства «Міжнародного аеропорту «Львів» ім. Данила Галицького», відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являється субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до посадової інструкції начальника аеродромної служби Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького», з якою ОСОБА_2 був ознайомлений, він наділений повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому є посадовою особою юридичної особи публічного права (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції») у цілях визначення субєктів, на яких поширюється дія цього Закону. Так, ОСОБА_1 з 01.08.2004 призначений на посаду начальника аеродромної службиДержавного підприємства Міжнародного аеропорту «Львів» ім. Данила Галицького відповідно до наказу № 5/К від 02.08.2004. Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» із змінами, внесеними згідно із Законом № 1975-VIII від 23.03.2017 (в редакції котра діяла на момент вчинення правопорушення) у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.У підрахунку законодавчого порогу, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, сума становить 80 000 гривень. Так, згідно інформації з регіонального сервісного центру у Львівській області, 15.07.2017 р. ОСОБА_1придбав автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, вартість якого становить 192714 гривень. Ураховуючи, що вартість придбаного транспортного засобу марки SKODA, модель OCTAVIA перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів (в редакції Закону на момент вчинення правопорушення), встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (80 000 гривень), у ОСОБА_2 на виконання частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII виник обовязок у десятиденний термін з моменту придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, письмово повідомити НАЗК про суттєву зміну у майновому стані.

Тобто, упродовж періоду з 00.00 16.07.2017 по 23:59 год. 25.07.2017 р., у ОСОБА_2 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані. Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_2 несвоєчасно, а саме 21.08.2017 о 14:13 год. повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про придбання ним 15.07.2017 транспортного засобу марки SKODA, модель OCTAVIA на суму192714 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 визнав себе винним, зазначив, що свої дії повязує з великою завантаженістю на роботі, необізнаністю, у скоєному кається. Просив врахувати, що він є учасником АТО.

Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до розяснень Національного агентства запобігання корупції, до посадових осіб юридичних осіб публічного права відносяться керівники державних підприємств та їх заступники.

Згідно із Розясненням щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3, у цілях визначення субєктів, на яких поширюється дія Закону, під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Відповідно до частини третьої статті 65 Господарського кодексу, керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. Так, субєктами декларування у державному чи комунальному підприємстві є керівник цього підприємства, його головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), члени виконавчого та інших органів управління підприємства, передбачені його статутом. Перелік посадових осіб, визначений кодексом, не може бути змінений статутом чи рішенням підприємства. Крім того, статутом підприємства його посадовими особами можуть бути додатково визнані й інші особи, які, відповідно, будуть виступати субєктами декларування відповідно до Закону. Враховуючи вищевикладене, суб`єктами декларування у державному чи комунальному підприємстві є керівник цього підприємства, його головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), члени виконавчого та інших органів управління підприємства, інші посадові особи передбачені його статутом, а також працівники, які наділені повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Відповідно до статуту Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького» є державним комерційним підприємством цивільної авіації, яке засноване на державній власності та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України. Відповідно до п. 3.1 аеропорт є юридичною особою. Права і обовязки юридичної особи Аеропорту набуває з дня його державної реєстрації.

В ч.2 ст.81 Цивільного кодексу України визначено, що юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридичні особи публічного права створюються розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Так, адміністративно-господарські функції (обовязки) - це обов'язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо. Організаційно-розпорядчі функції (обов'язки) - це обов'язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Відповідно до посадової інструкції начальника аеродромної служби Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького», з якою ОСОБА_2 був ознайомлений, він наділений повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому є посадовою особою юридичної особи публічного права (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції») у цілях визначення субєктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на офіційному веб-сайті НАЗК.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Ураховуючи, що вартість придбаного транспортного засобу марки SKODA, модель OCTAVIA перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів (в редакції Закону на момент вчинення правопорушення), встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (80 000 гривень), у ОСОБА_2 на виконання частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII виник обовязок у десятиденний термін з моменту придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, письмово повідомити НАЗК про суттєву зміну у майновому стані.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного Кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Таким чином, упродовж періоду з 00.00 16.07.2017 по 23:59 год. 25.07.2017 р. у ОСОБА_2 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно до відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_2 несвоєчасно, а саме 21.08.2017 о 14:13 год. повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про придбання ним 15.07.2017 транспортного засобу марки SKODA, модель OCTAVIA на суму192714 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП доведена. Враховуючи особу правопорушника, ступінь його провини, враховуючи, що він учасник АТО, суд вважає,що для його виховання та попередження скоєння з його боку нових правопорушень, необхідно накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 124 , 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (одна тисяча сімсот ) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320грн.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М.Румілова