Справа № 3/593/138/2017
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" квітня 2017 р. м.Бережани Тернопільської області
Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Служби безпеки України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 п.6 ст.212-2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, освіта вища, працюючого на посаді помічника командира начальником служби охорони державної таємниці з 28.12.2015 року Військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, на утриманні осіб немає, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 перебуваючи на посаді помічника командира начальника служби охорони державної таємниці з 28.12.2015 року Військової частини НОМЕР_1 , що в м.Бережани Тернопільської області та маючи допуск та доступ до держаної таємниці за формою 1, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці у військовому формуванні, а саме:
- в порушення вимог ст. 19 Закону України «Про державну таємницю», п.318 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 року №939 (далі- Порядок) не розробив основний та допоміжний маршрути доставки секретної кореспонденції в межах та за межами населеного пункту; відповідно не проводив визначені Порядком інструктажі працівнику PCO;
- в порушенням вимог ст. 21 Закону України «Про державну таємницю» та п. 41, 42 Порядку, не дотримано вимог п. 318 Порядку, зокрема, матеріальні носії секретної інформації (МНСІ) з обліковими №№ 8/2 т, 6/2т. 18/2т. 6т доставлялись нарочним за межі населеного пункту згідно реєстрів №127 від 03.10.2016 р., № 89 від 12.07.2016 р., №16 від 07.02.2017р., №21 від 20.02.2017р., особисто військовослужбовцями Військової частини НОМЕР_1 , які не є працівниками PCO та без відповідного наказу командира;
- на належному рівні не організував заходи щодо перегляду та приведення грифів секретності матеріальних носіїв інформації у відповідність до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю (ЗВДТ), затвердженого наказом Голови Служби безпеки України від 12.08.2005 року за №440;
- в порушення п. 160 Порядку щорічно такі заходи не здійснюються, комісії не надано акт перегляду грифів секретності матеріальних носіїв секретної інформації за 2016 рік;
- в порушення п. 161 Порядку результати відбору матеріальних носіїв інформації, грифи секретності яких підлягають перегляду у 2017 році не оформлені
переліком матеріальних носіїв секретної інформації, грифи секретності яких підлягають перегляду;
- в порушення ст. 15 Закону України «Про державну таємницю», пп.153, 155 Порядку, через відсутність контролю з боку ОСОБА_1 як керівника PCO, у в/ч НОМЕР_1 мають місце факти безпідставного засекречування матеріальних носіїв інформації. Для прикладу, в документі із назвою «Історична довідка 64 бригади матеріального забезпечення» інв. № 14/т, якому надано гриф секретності «Таємно» та який зберігається в PCO не містяться відомості, які б підпадали під статті діючого ЗВДТ та становили державну таємницю;
- в порушення п. 438 Порядку, ОСОБА_1 щоквартально не проводяться перевірки дотримання виконавцями секретних документів порядку їх зберігання і роботи з ними на робочих місцях в/ч НОМЕР_1 , а також відсутній спеціальний робочий зошит PCO для перевірки робочих місць;
- через не забезпечення контролю за охороною державної таємниці з боку ОСОБА_1 на звороті приписів на виконання завдання за №№ 501/476, 501/477 від 06.02.2017 року з в/ч НОМЕР_2 , № 8/88 від 01.08.2016 р. з ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні особисті підписи відряджених осіб щодо їх ознайомлення із матеріальними носіями секретної інформації, що порушенням вимог п. 114 Порядку;
- в порушення пп.98, 212 Порядку в режимних приміщеннях №№ 19. 23. 25 в/ч НОМЕР_1 , на момент проведення перевірки, відсутні списки осіб, які мають право доступу в ці режимні приміщення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні усвідомив та визнав, просить його суворо не карати, порушення, які він допустив обіцяє, що усуне у визначений йому строк, а саме до 05.05.2017 року.
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого п. 6 ч.1 статті 212-2 КУпАП, як невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
У цьому суд переконали досліджені у судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення №6 від 10.04.2017 року, витяг з акту перевірки стану охорони державної таємниці у Військовій частині НОМЕР_1 .
При накладенні адміністративного стягнення правопорушнику, суд враховує його особу, характер вчиненого правопорушення, і вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, п.6 ч.1 ст.212-2, 221, 283, 284 КУпАП, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп. в дохід держави.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком

постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Бережанського районного

суду Тернопільської області Н.П. Німко