Справа № 337/3496/17
Провадження № 3/337/1095/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Запоріжжі адміністративний матеріал по протоколу БР № 085566, що надійшов з УПП у м.Запоріжжі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відносно ОСОБА_2 складений протокол, про те що, він 08.09.2017 року, о 20-00 годині, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням вимірювальної техніки «Драгер» або у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4 чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Протокол складено за ст.130 ч.1 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав. Суду пояснив, що 08.09.2017 року, він відпрацювавши нічну зміну, прийшов додому. Протягом дня він займався ремонтом автомобіля біля свого гаражу, який знаходиться напроти підїзду житлового будинку та поряд з яким розташовуй дитячий майданчик. Він ремонтував мотор, мив його, підкрашував автомобіль та надихався парами фарби з розпилювача. Протягом дня він нікуди на автомобілі не їздив, бо той був розібраний та перебував у несправному стані. Приблизно о 18-00 годині він обідав вдома та випив пива. Ввечері, приблизно о 19-20 годині, він був біля гаражу, машина також стояла розібрана. З мешканцями будинку, він має конфлікт на грунті того, що його гараж знаходиться поряд з дитячим майданчиком, автомобіль він ставить біля гаражу, що викликає невдоволення, тому неодноразово були конфлікти з сусідами. В цей день, коли він займався ремонтом автомобіля, сусіди також були незадоволені, бо діти бігали поряд з ним та його автомобілем, тому викликали працівників поліції. Протокол відносно нього склали за керування транспортним засобом у нетверезому стані та відмову від огляду на стан спяніння, але він не керував автомобілем, автомобіль був цілий день біля гаражу, він його ремонтував, тому підстав для проходження огляду на стан спяніня не було, оскільки він у той день не був водієм та не керував автомобілем. Просить закрити провадження по справі за відсутністю у його діях складу адінправопорушення.

Адвокат ОСОБА_1 просить закрити провадження по справі, оскільки жодного доказу про те, що ОСОБА_2 08.09.2017 року керував автомобілем «Славута», працівниками УПП не надано. Протокол складений інспектором УПП зі слів свідків, але жодний із свідків не зявився у судове засідання та не надав пояснень суду. Оскільки ОСОБА_2 у той день автомобілем не керував, він займався цілий день ремонтом автомобіля, прийшовши після нічного чергування, оскільки доказів протилежного судом не добуто, а тому він правомірно відмовився від проходження огляду на стан спяніння, бо не перебував у якості водія автомобіля.

Допитаний у судовому засіданні 29.11.2017 року інспектор УПП ОСОБА_5 суду пояснив, що приблизно два місяці тому, ввечері він чергував, коли надійшов виклик, що водій автомобіля «Славута» проїхав про проїзній частині у подвірї житлового будинку та мало не зачепив дитину, бо їздить дуже швидко по двору. Коли вони підїхали до гаражу, то побачили, що водій намагається завести автомобіль, але той не заводився. Вони вирішили, що підїдуть до водія як тільки той розпочне рух автомобілем. Водій автомобіль так і не завів, тому вони підійшли до нього. У дворі знаходилися люди, які казали, що треба щось робити, бо водій їздить у нетверезому стані по двору будинку. При складанні протоколу про те, що водій керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, він опирався лише на пояснення свідків, які казали, що водій керував автомобілем, але він особисто, не бачив, щоб ОСОБА_2 керував автомобілем. ОСОБА_2, коли вони підійшли до автомобіля, дійсно знаходився в автомобілі та намагався завести двигун, він особисто чув лише прокрут стартера автомобіля, але автомобіль не завівся, він не бачив, щоб цей автомобіль рухався. Відезапису про те, що водій дійсно керував автомобілем, не має.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, суду пояснила, що вона знайома з ОСОБА_2 з 1992 року, бо їх квартири знаходяться на одній площадці житлового будинку.. У вересні 2017 року, коли вона йшла з роботи, десь зразу після 18 години, бачила, як сусід ОСОБА_2 ремонтував свій автомобіль «Славуту» білого кольору, біля гаражу, який знаходиться навпроти їх підїзду. У гаражі були настіж відкриті ворота та горіло світло, автомобіль стояв біля гаражу та у нього був відкритий капот. У дворі були сусіди, поряд знаходиться дитячий майданчик, діти бігали як по майданчику, так і по дорозі. Вона привіталася з сусідом та пішла додому. Вона проживає на 3 поверсі будинку, вікна кухні та кімнат квартири, виходять у двір будинку. Знаходячись на кухні та готуючи їжу, вона періодично поглядала у вікно, ОСОБА_2 так і знаходився біля автомобіля, автомобілем він не рухався та на ньому нікуди не їздив. Десь, приблизно о 20 годині, чоловік сказав, що щось трапилося з сусідом. Вона виглянула у вікно і побачила, що автомобіль ОСОБА_2 як стояв так і стоїть на тому ж місці, поряд багато людей, працівники поліції. Вона вийшла з квартири та підійшла до ОСОБА_2, запитавши про те, що трапилося. На її питання сусід сказав: «Вот видите!». Вона зраділа, що з сусідом усе добре та пішла додому. Вона давно знає ОСОБА_2 та ніколи не бачила, щоб він керував автомобілем у нетверезому стані.

До матеріалів справи, додано пояснення ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_13, у яких зазначено, що вони усі бачили водія автомобіля «Славута», державний номер НОМЕР_2, який швидко їхав по двору будинку, на умови вийти з автомобіля, не реагував, від водія був чутний запах алкоголю.

При цьому, жодний із вказаних свідків, що вбачається з їх аналогічних пояснень, не вказав прізвище водія, його імя, який керував автомобілем, а лише зазначив марку автомобіля та державний реєстраційний номерний знак.

Викликана телефонограмою у судове засідання свідок ОСОБА_7, повідомила суд про те, що не може зявитися до суду у звязку із зайнятістю.

Свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_14, викликані до суду телефонограмою, повідомили, що зявляться у судове засідання.

Свідок ОСОБА_11 повідомив, що до суду не зявиться у звязку з відрядженням по роботі.

Звязатися із свідками ОСОБА_12 і ОСОБА_3 не виявилося можливим, бо їх телефони знаходилися поза зоною досяжності.

Судом вжито всі, передбачені законом заходи для виклику у судове засідання свідків, але вищевказані свідки до суду не зявилися.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Згідно зі ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки ( рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобовязана доводити свою невинуватість.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_15 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до принципу V, викладеного у Рекомендації № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухваленій Комітетом ОСОБА_16 Європи на 518 засіданні заступників міністрів 13.10.1994 року, судді, зокрема, зобовязані проводити справу неупереджено, спираючись на власну оцінку фактів та власне тлумачення закону; забезпечити, щоб кожна сторона мала однакові можливості бути заслуханою, і щоб процедурні права кожної із сторін дотримувались відповідно до положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, думку адвоката, пояснення свідків, ознайомившись з відеозаписом подій, які сталися 08.09.2017 року, який долучено до матеріалів справи, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

У відношенні ОСОБА_2 складений протокол, про те, що він 08.09.2017 року, о 20-00 годині, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням вимірювальної техніки «Драгер» або у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4 чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Дослідивши долучений до матеріалів справи відеозапис, судом встановлено, що даний відеозапис не підтверджує факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Крім того, у судовому засіданні інспектор УПП ОСОБА_5 пояснив, що він не бачив, щоб ОСОБА_2 керував тарспортним засобом-автомобілем, протокол ним складено зі слів свідків.

Будь яких інших доказів того, що ОСОБА_17 керував автомобілем у час скоєння ним ДТП, пошкодження дорожнього знаку, суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2, 08.09.2017 року не керував автомобілем «ЗАЗ TF 699Р», державний номер НОМЕР_3, а саме не виконував функцій водія, не скоював правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КК України, а тому, його відмова від проходження огляду на стан спяніння на місці, де стояв його автомобіль та куди прибули працівники УПП, є правомірною і не може тягти за собою відповідальність, передбачену ст. 130 ч.1 КУпАП, а тому,провадження по справі за ст. 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КК України.

Керуючись ст. 247, 283, 284, 285 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Посвідчення водія тимчасово вилучене у ОСОБА_2, повернути ОСОБА_2

.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.