Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Топчій Т.В., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 за участю захисника Данелян Т.В. на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, тимчасово не працюючий, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1, 05.06. 2017 року, о 23 год. 17 хв., керуючи автомобілем «ЗАЗ», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2, по пров. Чорноморському, буд. 5 в м. Маріуполі, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу "Драгер" на місці зупинки та проходження медичного огляду на стан сп'яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2017 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 130 ч.1 КУ пАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки розгляд справи відбувся без його участі, та скасувати її з закриттям провадження по справі. Зазначає, що автомобілем не керував, доказів на підтвердження факту керування саме ним транспортним засобом матеріли справи не містять. Між тим, розгляд справи був проведений у його відсутності, внаслідок чого він був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом права, а саме знайомитися з матеріалами справи, подавати докази та заперечення. Він направляв документи про відкладення розгляду справи було нім надіслано на електронну адресу суду, проте жодне з них не зареєстроване у канцелярії суду. ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, фактично працівники поліції затримали його в той час коли він не керував транспортним засобом. Зазначає, що дійсно 05.06.17 року у вечорі вживав алкогольні напої з гостями у себе вдома, тому автомобілем НОМЕР_1 у вечорі керував його син ОСОБА_3, з сином вони поїхали розвозити гостей. По дорозі додому в автомобілі закінчився газ, тому його син відлучився, щоб купити пальне - бензин, оскільки автомобіль працює як на бензині, так і на газі. Він також вийшов з автомобіля, відкрив капот у цей час до нього підішли працівники поліції та висунули йому обвинувачення у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, хоча він заперечував свою вину. Суд, поверхово та неповно дослідив докази та надав їм неправильну оцінку, що призвело до помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного провадження свідок ОСОБА_4. пояснив, що є сином ОСОБА_1 05.06.17 року дійсно у них вдома були гості, батько вживав спиртні напої, у вечорі дядько попросив відвести їх на вул. Бахчіванджи, він не хотів їхати, оскільки знав, що в автомобілі може не вистачити пального, але батько просив його поїхати, він погодився сів за кермо автомобіля НОМЕР_1 та розвіз гостей по домівках. По дорозі додому у пров. Чорноморському автомобіль заглох, оскільки закінчилося пальне газ., тому він побіг до знайомих попросити бензину. Коли повернувся побачив, що батько стоїть біля автомобіля поряд з ним поліцейські. В той вечір щодо батька було складено протокол про керування ТЗ в стані алкогольного сп»яніння, хоча він пояснював поліцейським обставини, батько заперечував свою вину, вівся відеозапис.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 05.06.17 року був в гостях у сім»ї ОСОБА_1, вживав спиртне разом з ОСОБА_1, близько 22 години попросив щоб їх відвезли додому, ОСОБА_4 погодився та сів за кермо, оскільки був тверезим, ОСОБА_1 також поїхав з ними. Його довезли на вул.. Бахчіванджи, він вийшов, а ОСОБА_1 поїхали додому.

Вислухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційні вимоги ОСОБА_1, свідків, вивчивши матеріали провадження, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочною розглядати скаргу.

Вивчивши матеріали провадження вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущено скаржником з поважної причини, оскільки справу було розглянуто судом 11.08.17 року у відсутності особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності та її захисника, копію постанови та інших матеріалів провадження ОСОБА_1 отримав лише 10.11.17 року після звернувся до суду з відповідною заявою про ознайомлення. За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду, передбачений ст. 289 КУпАП був пропущений ОСОБА_1 з поважних причин та підлягає поновленню.

Вважаю, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом у порушення вимог ст. 268 КУпАП у відсутності особи що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки такий розгляд можливий лише у випадках коли є данні про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладання розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що суд неодноразово повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, проте даних про те, що він отримував повістки нема просив суд відкласти розгляд справи 07.08.17 року через хворобу, про що надавав заяву, проте суд розглянув справу у його відсутності, порушивши права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема на користування правовою допомогою, надання пояснень та доказів в суді. З наведених підстав постанова суду підлягає скасуванню.

Основною нормативною базою, регламентуючою особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП є Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.15 року № 1395 та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.15 року № 1452/735.

Відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, що керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

З відеозапису, доданого до матеріалів провадження, не вбачається, чи дійсно рухався автомобіль «ЗАЗ» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 по пров. Чорноморському біля буд. 5 в м. Маріуполі, в зв»язку з чим його було зупинено працівниками поліції, чи керував автомобілем до зупинки саме ОСОБА_1, який як під час затримання працівниками поліції, так і під час апеляційного перегляду провадження заперечував ці обставини. Свідків як з боку ОСОБА_1, так і працівників поліції, причетних до складання протоколу ОСОБА_5 та ОСОБА_6, допитаних судом, вважаю зацікавленими у певних результатах розгляду провадження. З'ясувати ці обставини з метою узгодження виявлених суперечностей іншим чином не можливо

Згідно ст. 38,247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на час розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку, з моменту вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Оскільки з часу фіксування працівниками поліції адміністративного правопорушення ОСОБА_7 минуло три місяці, то провадження щодо нього підлягає закриттю згідно ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського райсуду м. Маріуполя від 11 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Приморського райсуду м. Маріуполя від 11 серпня 2017 року постановлену стосовно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1

КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі

ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП через закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: