Справа № 150/662/17
Провадження 3/150/246/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, місце роботи невідоме, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 029578, складеним 01.10.2017 інспектором СРПП №2 Чернівецького ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, вбачається, що 01.10.2017 о 14 год. 05 хв. в с. Мазурівка по вул. Незалежності водій ОСОБА_1 керував автомобілем Хонда цівік, н.з. 030-70 ХМ, перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Згідно вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні 22.11.2017 ОСОБА_1 вину у зазначеному правопорушенні не визнав, зазначивши, що був безпідставно зупинений інспектором Якимчаком В.В. ніби то з причин створення аварійної ситуації на дорозі, однак, причин зупинення інспектор так і не назвав. Пояснив, що працівник поліції запропонував пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння, однак, алкотестер був розпакований, при ньому не розпаковувся, огляд працівник поліції пропонував проходити за відсутності свідків. При свідках, які були зупинені інспектором по черзі (водії вантажних автомобілів), пройти медичний огляд у закладі охорони здоровя не пропонував. Зазначив, що посвідчення водія у нього не вилучалося, транспортний засіб не затримувався, що в свою чергу також підтверджує відсутність складу правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав суду, що їхав машиною в с. Мазурівка, біля «Літака» був зупинений працівником поліції ОСОБА_2, який запропонував йому бути свідком, дав підписати протокол, однак, ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1 не бачив, такі ознаки не були при ньому озвучені і працівником поліції, а також не чув як ОСОБА_2 пропонував ОСОБА_1 пройти медогляд у встановленому законом порядку чи за допомогою технічних засобів, а навпаки чув як ОСОБА_1 пропонував працівнику поліції поїхати в лікарню для проходження медогляду. Момент зупинення автомобіля ОСОБА_1 працівником поліції не бачив.

Свідок ОСОБА_4 в судові засідання жодного разу не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та відстеженням пересилання поштових відправлень, причини неявки суду не повідомив.

Інспектор СРПП № 2 Чернівецького ВП ОСОБА_2 у судові засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку:

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Під адміністративним правопорушенням (проступком), відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, варто розуміти протиправу, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У п.п. 2,3 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України ти МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, зазначено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У п. 7 даного розділу зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Аналогічні положення зазначені також в «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 за № 1103, зокрема, у п. 8 також зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №029578 зазначено, що ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного спяніння, однак, не зазначено, з якими саме ознаками, а також не зазначено дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом з цим, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та показів свідка ОСОБА_3, поліцейський не пропонував правопорушнику пройти огляд на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя.

Згідно п. 1 розділу 2 вищезазначеної Інструкції від 09.11.2015 за №1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У п.п. 3,5 зазначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Відповідно до п. 6 огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупики транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоровя.

У п. 6 розділу 2 даної Інструкції зазначено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, поліцейський запропонував пройти йому медичний огляд на стан алкогольного спяніння, однак він відмовився від його проходження, оскільки «алкотестер» був вже розпакований, а також були відсутні свідки.

У п. 2 розділу 2 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395, зазначено, що протокол підписується особою, яка його склала іі особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цим особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 029578 та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення, однак запис про відмову ОСОБА_1 від його підписання не засвідчений належним чином, а саме, підписами двох свідків.

У ч. 2 ст. 254 КУпАП зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, матеріали справи не містять розписки про отримання ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №029578, в судовому засіданні ОСОБА_1 також зазначив, що копія даного протоколу йому не вручалась.

Відповідно до п.п. 2, 4 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін і свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, обставини вчинення правопорушення, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №029578 спростовані показаннями ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6, протокол про адміністративне правопорушення оформлено з порушенням вищезазначених інструкцій, тому такий протокол не визнається судом як належний та допустимий доказ вчинення правопорушення, інші докази до адмінматеріалу не долучені та не здобуті судом в процесі розгляду справи, відтак, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння 01.10.2017 не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю, що у даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому справу відносно нього слід закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 251, 256, 272, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №150/662/17 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Чернівецький районний суд Вінницької області.

Суддя Б.Б. Кушнір