Провадження № 33/772/847/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Кривошея А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Кривошея А.І.

за участю адвоката ОСОБА_2

правопорушника ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду від 10.10.2017 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

постановою Вінницького міського суду від 10.10.2017 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винною в тому, що 16.07.2017 о 12 год. 10 хв. на а/д Стрий-Знамянка, 346 км., ОСОБА_3 керувала транспортним засобом марки Honda Accord, д.н.з.: АВ5727СВ, у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Прилад зафіксував результат 0,38%, тобто проба позитивна.

Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАІІ та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На дану постанову суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, в якій вона просить скасувати постанову суду, а провадження закрити, оскільки суд не дослідив повністю всі обставини справи та виніс постанову у її відсутність, що порушує її право на захист.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_3 пояснила, що за станом здоровя вживає ліки, надавши цьому відповідні докази, а тому, саме з цих підстав, не виключає такого результату тесту приладу «Драгер». Про ці обставини, в присутності свідка ОСОБА_4, вона розповідала працівнику поліції, однак він пояснив, що дана обставина не є важливою.

Для підтвердження даних обставин заявила клопотання про допит в якості свідків працівника поліції ОСОБА_5, що складав протокол та хоча би одного понятого, який проживає у м.Вінниці ОСОБА_6 та ОСОБА_4, яка була присутня при складанні протоколу.

Заявлене клопотання судом було задоволено, однак свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будучи належним чином 22.11.17 повідомлені про слухання справи 05.12.17 в судове засідання не зявились, а доставлення їх в судове засідання приводом нормами КУпАП не передбачено, тому суд виходить з наявних доказів, що містяться в матеріалах справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У цьому контексті суд нагадує, що відповідно до статей 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З врахуванням викладеного вважаю, що висновок суду про винуватість ОСОБА_3 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з'ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Свідок ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції підтвердила показання ОСОБА_3Г, що остання вживала не алкогольні напої, а ліки, про що, в її присутності, повідомлялось працівнику поліції.

Встановлені під час апеляційного розгляду дані обставини обєктивно могли вплинути на показання приладу «Драгер», а тому його результат не може бути безсумнівно розцінене, як перебування ОСОБА_3 саме у стані алкогольного спяніння, а не під впливом лікарських препаратів.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної з ознак алкогольного спяніння, передбачених пунктом 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованій в Міністерстві юстиції 11.11.15, яку виявив працівник поліції, пропонуючи пройти тест.

В судове засідання, для дачі пояснень працівник поліції ОСОБА_5 та понятий ОСОБА_6, не зявились, а в досліджених матеріалах справи відсутні докази на спростування свідчень ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4

За наведених обставин винуватість ОСОБА_3 в керуванні транспортним засобом саме у стані алкогольного спяніння є недоведеною.

Відповідно до пункту 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованій в Міністерстві юстиції 11.11.15: «У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя». Цього працівником поліції зроблено не було.

Дані обставини не були зясовані в суді першої інстанції, оскільки ОСОБА_3 не була належним чином повідомлена про день розгляду справи в суді (а.с.22-23) та була позбавлена можливості надати свої свідчення та докази, а тому висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та доведеність її вини не ґрунтуються на всебічному, повному та обєктивному зясуванні обставин справи.

Формальний підхід до розгляду справи призвів до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування у стані алкогольного спяніння, хоча ця обставина доведеною не була.

Висновок же медичного закладу про перебування ОСОБА_3 під впливом лікарських препаратів відсутній, як і протокол про керування нею транспортним засобом в такому стані.

Таким чином Суд приходить до висновку що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з недостатністю доказів вини ОСОБА_3

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КупАП

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду від 10.10.2017 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: А.І. Кривошея