Номер провадження: 3/537/543/2017
Справа № 537/536/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2017 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, за участі секретаря Шаповал М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія КН №030463, не працює, має зареєстроване місце проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 прос. Свободи буд.№5 кв. 53, фактично проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

01.02.2017 року о 14 год. 30 хв. по вулиці Олександрійська в м. Кременчук Полтавської області, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушивши положення п.13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль Mersedes Benz 312, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судове засідання ОСОБА_2, не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення повістки за адресою його місця проживання, вказаною в протоколі, а також за його зареєстрованою адресою місця проживання, встановленою судом. Проте направлені судом повістки повернулися без вручення за закінченням терміну зберігання, що суд оцінює як фактичну відмову отримувати повістки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Клопотання про неможливість явки в судове засідання з поважних причин не подано. Заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення не подано.

В ст. 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

В ст.38 КУпАП встановлено, що Адміністративне стягнення може бути накладено у справах про адміністративні правопорушення, підвідомчіх суду (судді), не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Відповдіно до ст.247 КУпАП, по закінченню зазначеного строку провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адмінстративної відповідальності, не отримує повістки за вказаною в протоколі адресою. Тому суд оцінює таку процесуальну поведінку ОСОБА_2, як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.38 КУпАП.

Суд вважає, що наведена поведінка ОСОБА_2 щодо ігнорування судових засідань суперечить загально правовому принципу добросовісності.

Так, принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб'єктів при виконанні своїх юридичних обов'язків і здійсненні своїх суб'єктивних прав. У суб'єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб'єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов'язків.

Категорія «добросовісність» має важливе значення в правовому регулюванні. По-перше, вона є тією загальнолюдською цінністю, без якої право не може ефективно функціонувати. Принцип добросовісності містить вимоги, які допомагають зняти або пом'якшити недоліки абстрактної і формальної природи права, наблизити його до ідеалів справедливості, рівності, свободи й гуманізму. Цей принцип лежить в основі механізмів самозахисту правової системи, які забезпечують повагу до її кінцевих цілей і дозволяють їй коригувати відхилення, що викликані використанням юридичних правил у тих випадках, коли існує порушення духу права при відповідності його букві. Тому добросовісність це також реалізація прав і дотримання обов'язків не лише відповідно до букви права, але й відповідно до його духу.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень, яка втілюється у:

- неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право;

- заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов'язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами. Обхід закону передбачає свідоме створення суб'єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Відповідно до ст.268 КУпАП, Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, Законом не встановлено обов'язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно суду не надано права у разі ухилення від явки на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що мало місце з боку учасника процесу нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

В ст. 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

В п.1.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР), встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4. ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.5. ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

В п. 13.1. ПДР встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за наведених обставин підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №167061, зі схемою місця ДТП від 01.02.2017 року.

Письмовими поясненнями ОСОБА_3, згідно з якими 01.02.2017 року він, керуючи автомобілем Mersedes Benz 312, д.н.з. НОМЕР_2, здійснив зупинку по правому краю дороги для надання руху зустрічному транспорту. Проте автомобіль НОМЕР_3, здійснюючи обїзд його автомобіля з лівого краю здійснив наїзд на бокову частину його автомобіля.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2, згідно з якими він, керуючи транспортним засобом Toyota Cemry д.н.з. НОМЕР_4, не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив наїзд на автомобіль Mersedes Benz 312, д.н.з. НОМЕР_2.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 в порушення правил ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, при призначенні стягнення суд, враховує характер правопорушення, особу правопорушника, який визнав свою вину, а також відсутність обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, передбаченої Законом за вчинене ним правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. 00 коп.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника ОСОБА_2 стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1