Справа № 490/2476/17 24.07.2017 24.07.2017 24.07.2017
Номер провадження: 33/784/306/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24 "липня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Алексишинця М.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Згідно постанови судді, 14 березня 2017 р. близько 02:00 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки "Hyundai", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по вул. Корабелів, в районі буд. № 10, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук).

В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на з'ясування стану алкогольного сп'яніння як на місці зупинки, так і у встановленому законом медичному закладі у присутності двох свідків.

За фактом адміністративного правопорушення від 14.03.2017 р. ОСОБА_2 визнаний винним за ч.2 ст. 130 КУпАП, з урахуванням тієї обставини, що протягом року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 10 березня 2017 р. близько 12:10 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки "Nissan Primera", реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався в м. Миколаєві по пр. Корабелів, в районі булинку № 10, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, слабка реакція зіниці ока на світло, блідість шкіри обличчя).

В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у встановленому законом медичному закладі на з'ясування стану наркотичного сп'яніння у присутності двох свідків.

Суддя дійшов висновку про не доведеність факту керування 10.03.2017р. ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками, що можуть свідчити про стан сп'яніння, та провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом №БР143993 від 10.03.2017 р. закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. В цій частині рішення судді не оскаржується.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить скасувати постанову та провадження в справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Не оскаржуючи висновків в частині закриття провадження за протоколом серії БР № 143993 від 10.03.2017 р., вважає, що висновки судді за протоколом серії БР № 229185 від 14.03.2017 р. не ґрунтуються на дійсних обставинах справи.

Зазначає, що свідки в судовому засіданні не були допитані, відповідно доповіді секретаря судового засідання номера телефонів двох свідків не співпадають, з тими що записані в поясненнях свідків.

Вважає, що суддя грубо порушив норми процесуального права, а саме правил територіальної підсудності та не задовольнив його клопотання про направлення справи за місцем проживання ОСОБА_2 до Корабельного районного суду м. Миколаєва.

На думку апелянта, у інспектора поліції як 10.03.2017 р., так і 14.03.2017 р. не було підстав вимагати від ОСОБА_2 пройти медогляд. 14.03.2017 р. ОСОБА_2 випив 2 пляшки безалкогольного пива, тому у нього був запах алкоголю, а оскільки вночі було лише 7 градусів тепла, він змерз і у нього тремтіли пальці рук. Лише очі та нестійка хода можуть вказувати на стан сп'яніння, але навіть такі ознаки не доводять, що людина в стані сп'яніння.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі, оскільки, фактично це лише свідчення інспектора поліції ОСОБА_3

Звертає увагу, що при майже однакових показаннях інспекторів поліції, в одному випадку суддя встановив факт вчинення адміністративного правопорушення, а в іншому закрив провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, тому постанова підлягає скасуванню.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з'явилися, хоча належним чином та заздалегідь були повідомлені про розгляд апеляційної скарги, причини неявки не повідомили, а тому їх неявка визнається без поважних причин та апеляційний суд не вбачає перешкод для розгляду апеляційної скарги у відсутність апелянта.

Відповідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає скаргу в межах апеляційної скарги, а тому рішення судді в частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом від 10.03.2017 р. не перевіряється, і наведені апелянтом доводи в цій частині не обговорюються.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає правильними висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні 14.03.2017 р. вимог п. 2.5 ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому суддя, як на доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, в обґрунтування своїх висновків вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, які були присутні при його складанні.

Ці докази в їх сукупності беззаперечно доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 14.03.2017 р. о 02:00 год ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора алкотестора Драгер, а також від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Зазначені в протоколі обставини підтвердила в суді інспектор Лаврук Н.О., яка пояснила, що 14.03.2017 р. вона отримала інформацію, що в районі перехрестя вул. Чигрина з вул. Московською два автомобілі, розташовувались посеред проїзної частини та компанія невідомих осіб запускала салюти, при цьому шумно себе поводили. Виникла підозра щодо їх перебування в стані сп'яніння, а тому їх екіпаж вирушив до вказаного перехрестя. Метрів за 200 до перехрестя вони побачили зазначені в інформуванні автомобілі та зупинили їх. Вона спілкувалась із водієм т/з "Hyundai" реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, який мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Інший патрульний екіпаж спілкувався із водієм другого транспортного засобу. Вона запропонувала водієві ОСОБА_2 пройти тестування на приладі "Драгер" або проїхати до встановленого законом медичному закладі, на що він відмовився у присутності двох свідків.

Також, при прийнятті рішення, суддя обґрунтовано врахував письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, якими підтверджується та обставина, що ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Таким чином, наведені показання свідків узгоджуються та свідчать про те, що ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп'яніння, але в присутності двох свідків відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Протокол про адміністративне правопорушення від 14.03.2017 р. складено у присутності ОСОБА_2, про що свідчить його підпис, однак заперечень з приводу своєї незгоди з обставинами, викладеними у протоколі, він не висловив.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно копії постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.09.2016 р. ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

Отже, ОСОБА_2 повторно, протягом року, порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддя обєднав у одне провадження розгляд двох протоколів про адміністративне правопорушення за 10.03.2017 р. та за 14.03.2017 р. Як слідує зі змісту цих протоколів, при їх складанні ОСОБА_2 назвав одну і ту ж адресу проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, що також підтвердила в суді патрульна поліцейська ОСОБА_3

Тому справа про адміністративне правопорушення обгрунтовано розглянута суддею Центрального районного суду м. Миколаєва, тобто за територіальною підсудністю, що позбавляє підстав наведені в апеляційній скарзі доводи про інше місце проживання ОСОБА_2 та недотримання суддею вимог ст. 276 КУпАП.

Стягнення за вчинене адміністративне правопорушення призначено ОСОБА_2 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу передбачений санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2017 року у відношенні ОСОБА_6, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: