АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Бодашка О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, студента, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.11.2016, ОСОБА_3 11.09.2016 о 03 год. 50 хв. в м. Черкаси по вул. Смілянській, 78 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем ЧОНД, результати якого викладені у висновку № 1403, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 № 968987 від 13.10.2016, складений відносно нього, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому не може бути покладений в основу доказів, які підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Зокрема вказує, що даний протокол: містить посилання на неправдиві відомості, які жодним належним доказом не підтверджені; не містить посилання на свідків, їх анкетні дані та місце проживання, що підтверджує факт їх відсутності при оформленні правопорушення; не містить даних щодо роз'яснення особі прав та обов'язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; не містить підпису особи про ознайомлення з місцем, часом розгляду справи; а в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» мається особисто занесений надпис поліцейського, який не стосується суті правопорушення; не містить переліку можливих додатків, які додаються до протоколу. Крім того, звертає увагу на те, що з боку поліцейського мала місце фальсифікація доказового матеріалу при оформленні протоколу, яким зафіксовано вчинення правопорушення, про що свідчить те, що його бланк заповнений різними почерками, містить наведення та виправлення, а сам протокол, в порушення вимог п. 8 розділу 3 Інструкції № 1395 складено без його участі як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і його копія йому не направлена, про що свідчить його другий примірник в матеріалах справи.

Крім того, звертає увагу на те, що висновок № 1403 від 11.09.2016, на який суд посилається як на беззаперечний доказ його винуватості, за своїм змістом та формою не відповідає Додатку № 4 та самій Інструкції №1452/735, зокрема: містить посилання на час проходження огляду, який передує події, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення; містить помилку в номері посвідчення водія; не містить даних про посаду, найменування підрозділу НП України, спеціальне звання та підпис поліцейського, яким особа була направлена на огляд; містить посилання на не існуючий орган - ДАІ; містить неприпустиме формулювання діагнозу - сп'яніння внаслідок вживання амфетамінів та амфетамінів, а сам зміст висновку не було повідомлено йому як зацікавленій особі.

Також стверджує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що огляд на стан сп'яніння було проведено щодо нього як потерпілого за фактом пошкодження його припаркованого автомобіля, а не як водія, крім того, послався на рапорт від 13.10.2016, який в матеріалах справи відсутній.

При цьому, апелянт ставить під сумнів пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначаючи, що вони не можуть бути доказами в справі, оскільки дані особи не вказані в протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідків.

Окрім іншого посилається на те, що при накладенні адміністративного стягнення судом не було враховано вимоги ст. 33 КУпАП, в тому числі дані, що його характеризують, зокрема те, що він являється студентом 2 курсу, навчається на стаціонарі, перебуває на утриманні матері і не має доходів.

Водночас, вважаючи пропущений ним строк на апеляційне оскарження поважним, просить його поновити, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не повідомив останнього належним чином про час та місце розгляду справи, розглянув її в його відсутність, копія рішення суду йому не вручалась та по пошті не направлялась, а тому він не міг у встановлений законодавством термін оскаржити його в апеляційному порядку.

Заслухавши думку ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Бодашка О.О. про задоволення в повному обсязі апеляційних вимог з наведених в апеляційній скарзі мотивів, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що ОСОБА_3 слід поновити строки на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з огляду на поважність причин їх пропуску, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою може бути поновлено.

Як вбачається з постанови районного суду, ОСОБА_3 не був присутнім під час розгляду адмінсправи щодо нього і не знав про зміст винесеного по ній рішення, тому оскаржити його у встановлений законом десятиденний строк, не мав можливості.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3 слід поновити з огляду на поважність причин його пропуску.

Що стосується заявлених апеляційних вимог ОСОБА_3, вихожу з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог Закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Зокрема висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3, викладену в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 968987 від 13.10.2016, складеного інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Черкаси Поповіченком О.В., про те, що 11.09.2016 о 03 год. 50 хв. у м. Черкаси по вул. Смілянська, 78, водій ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем ЧОНД, висновок № 1403, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапорту інспектора роти № 2 батальйону УПП у м. Черкаси Поповіченка О.В. про те, що 11.09.2016, під час виконання службових обов'язків по забезпеченню публічної безпеки та безпеки дорожнього руху в складі патрульного екіпажу № 101, близько 02 год. 30 хв. отримано інформацію щодо хуліганських дій на перехресті вулиць Гоголя та О. Дашкевича в м. Черкаси. Зокрема заявник ОСОБА_3 повідомив про те, що невідомими особами пошкоджено його транспортний засіб ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2. Оскільки ОСОБА_3 під час опитування працівниками поліції вів себе дивно та частково плутався в своїх показаннях, йому запропоновано пройти освідування у ЧОНД, на що він дав згоду і, не бажаючи залишати свій транспортний засіб, направився на освідування за його кермом. За результатами освідування на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_3 алкогольні напої не вживав. У зв'язку з підозрою лікаря, ОСОБА_3 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, шляхом здачі сечі. Отримавши висновки лікаря ЧОНД щодо ОСОБА_3 складено протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Даний протокол складено за відсутності ОСОБА_3, оскільки на неодноразові виклики по вказаному факту, він не з'явився;

- пояснень ОСОБА_10 та ОСОБА_6 про те, що вони були свідками того, що 11.09.2016 близько 04 години водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп'яніння;

- висновку КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» № 1403 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та виписки з амбулаторної карти № 2512, складених лікарем КЗ ОСОБА_11, про те, що 11.09.2016 о 04 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебував в стані сп'яніння внаслідок вживання амфетамінів та метамфетамінів.

Крім того, з метою встановлення обставин вчиненого адміністративного правопорушення та перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_3, судом апеляційної інстанції допитано самого ОСОБА_3, в якості свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11 та ОСОБА_14

Зокрема ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції не заперечував того факту, що 11.09.2016 вживав енергетичні напої.

Допитаний судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_12 показав, що прибув за викликом на «102» до нічного клубу «X-Club», біля якого відбувалась бійка із застосуванням спецзасобу - сльозогінний газ. За вказівкою слідчо-оперативної групи всім учасникам події було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, на що ОСОБА_3 погодився і вирішив проїхати до ЧОНД власним автомобілем. Після проходження відповідного огляду у працівників поліції виникли підозри щодо перебування ОСОБА_3 в стані наркотичного сп'яніння, у зв'язку з чим було виписано повторне направлення. За результатами огляду ОСОБА_3 на стан наркотичного сп'яніння, він неодноразово викликався для складання протоколу про адміністравтине правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак останній на неодноразові виклики не з'явився, тому протокол було складено за його відсутності.

Наведені свідком ОСОБА_12 обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтвердив в суді апеляційної інстанції і свідок ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_11 показав, що проводив освідування ОСОБА_3 в КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер». Після проведення огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, будь-яких ознак такого сп'яніння не виявлено. У зв'язку з наявними у працівників поліції сумнівами щодо стану ОСОБА_3, було проведено також освідування останнього на предмет його перебування в стані наркотичного сп'яніння. За результатами дослідження сечі, яку здав ОСОБА_3, було встановлено, що останній перебував в стані наркотичного сп'яніння внаслідок вживання амфетамін та метамфетаміну.

Допитана апеляційним судом в якості свідка ОСОБА_14 показала, що проводила дослідження сечі, яку здав ОСОБА_3 під час його огляду на стан наркотичного сп'яніння. В ході дослідження, виявлено позитивну реакцію тесту на наявність амфетамін та амфетамін. Дослідження щодо кількісного складу вказаних наркотичних засобів в сечі ОСОБА_3 не проводились, у зв'язку з відсутністю в лабораторії технічних можливостей.

Апеляційним судом вживалися заходи щодо витребування відеозаписів з нагрудних відеорегістраторів патрульних поліцейських по факту складання протоколу про адміністративне правопорушення по відношенню до ОСОБА_3, однак згідно листа заступника начальника Управління ПП в м. Черкаси Департаменту ПП Дронгаля К.А. від 12.07.2017 року № 3058/41/24/02-2017, вони видалені через обмежені технічні можливості зберігання відеоматеріалів.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а невизнання останнім в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції своєї вини у вчиненні правопорушення за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, апеляційним судом розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються також і доводи апелянта про невідповідність чинному законодавству дій інспектора поліції, який при складанні та оформленні протоколу про адміністративне правопорушення діяли відповідно до вимог чинного законодавства.

Що стосується посилань ОСОБА_3 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення у його відсутність, то вони не приймаються до уваги, оскільки, за результатами отриманих висновків КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» про перебування ОСОБА_3 11.09.2016 в стані наркотичного сп'яніння, Управлінням ПП в м. Черкаси вживались заходи для виклику ОСОБА_3 з метою оформлення адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчать відповідні повідомлення датовані 30.09.2016 № 2551/41/24/01-2016 та 06.10.2016 № 2663/41/24/04-2016 (а.с.7-8) та списки №№340, 329 згрупованих рекомендованих відправлень з повідомленням (а.с. 9-10). При цьому, також приймається до уваги і зобов'язання ОСОБА_3 про явку до УПП в м. Черкаси у разі позитивних висновків на підтвердження у нього ознак алкогольного чи наркотичного сп'яніння (а.с. 6).

Визнаю не обґрунтованими і посилання ОСОБА_3 на невідповідність висновку КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» № 1403 Додатку № 4 до Інструкції № 1452/735, оскільки він містить усі обов'язкові реквізити, підпис лікаря ОСОБА_11, що засвідчений печатками, а наявні в ньому невідповідності не спростовують встановленого факту перебування ОСОБА_3 в стані наркотичного сп'яніння.

Суд апеляційної інстанції визнає доречними доводи ОСОБА_3 про порушення судом першої інстанції його права на захист та розгляд справи за його відсутності, що суперечить вимогам ст. 268 КУпАП, однак поновлює його в правах шляхом залучення до безпосередньої участі в розгляді його апеляційної скарги, на виконання вимог ст. 294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу в сумі 10 200 з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та є розмірним скоєному ним адміністративному правопорушенню та його особі і не передбачає його альтернативних видів.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни, в тому числі з наведених в апеляційній скарзі мотивів, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2016 року, задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба