Тальнівський районний суд Черкаської області
__________________________________________________________________________________________________________________
Справа №: 701/73/17-п
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.04.2017 року м. Тальне
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі суду:
головуючої-судді Воронкової І.Г.

при секретарі судового засідання Джуській Л.О.

за участю прокурора Канєвського В.В.

особи, яка притягується до адміністративної відпоідальності, ОСОБА_1

захисника - адвоката Слободянюка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тальне матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Управління захисту економіки в Черкаській області ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Токмак Запорізької області, з вищою освітою, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, має статус учасника бойових дій, стан здоров`я задовільний, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Тальнівського районного суду Черкаської області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Оперуповноваженим управлінням захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Потапенком Є.П. складені протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відносно ОСОБА_1 , який звинувачується в тому, що він, будучи призначеним наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 01.11.2015 № 849 на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто будучи у відповідності до п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, а саме: без будь-яких на те поважних причин не вжив заходів щодо недопущення можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно, у жодній із форм не повідомив свого безпосереднього керівника (військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання наказу від 02.12.2016 № 119 щодо преміювання, виплату надбавки та виплату щомісячної додаткової винагороди солдату ОСОБА_2 , яка являється його близькою особою (співмешканкою), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Він же, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: не вжив заходів щодо недопущення можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно, у жодній із форм не вжив заходів щодо не прийняття рішення в умовах конфлікту інтересів та підписав наказ від 02.12.2016 року № 119 щодо преміювання, виплату надбавки та виплату щомісячної додаткової винагороди солдату ОСОБА_2 , яка являється його близькою особою (співмешканкою), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
В судовому засіданні прокурор підтримав протоколи про адміністративні правопорушення, просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього стягнення у межах санкцій цих статтей.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєному не визнав повністю. Пояснив, що з 2015 року працює у Маньківському районному військкоматі, з 01.11.2015 року призначений на посаду військового комісара даного військкомату. Оскільки держава його не забезпечила службовим житлом на час виконання його службових обов`язків, він був змушений самостійно шукати собі житло. За допомогою волонтерів знайшов житло в с. Іваньки Маньківського району Черкаської області, із власницею будинку ОСОБА_2 у червні 2015 року уклав договір найму житла, щоб мати можливість також, офіційно зареєструвати місце свого постійного проживання у даному будинку. Заперечив ту обставину, що є близькою особою із ОСОБА_2 , спільно з нею не проживає, та спільного господарства не веде. Нарахування по заробітній платі останній він проводив відповідно до існуючих нормативних документів, так як всім працівникам, без жодних переваг для ОСОБА_2 .

Захисник-адвокат Слободянюк І.В. в судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративних правопорушень за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, жодних належних доказів про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та спільного ведення ними господарства матеріали справи не містять, навпаки є суперечливі одна одній довідки сільської ради. Просив закрити провадження у справі за відсутності в діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП розглядаються одночасно, суд вважає за необхідне об`єднати дані справи в одне провадження.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 01.11.2015 № 849 ОСОБА_1 призначено на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Відповідно до п. 7, 10 ч. 1 Обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 , затверджених військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.12.2016, військовий комісар райвійськкомату відповідає за всебічне забезпечення військового комісаріату та ефективне і цільове використання бюджетних коштів і майна, закріпленого за військовим комісаріатом. Згідно ч. 2 зазначених обов`язків військовий комісар є прямим начальником усього особового складу райвійськкомату та підпорядковується обласному військовому комісару (а.с. 16-18).

Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України від 14.03.2016 №72-РС солдата ОСОБА_2 призначено на посаду відповідального виконавця мобілізаційного відділення Маньківського районного військового комісаріату Черкаської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Сухопутних Військ Збройних сил України (а.с. 21).

Відповідно до довідок виконавчого комітету Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 12.12.2016 № 3433 та № 3434 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживають по АДРЕСА_1 та є співмешканцями (а.с. 25, 26).

Згідно наказу від 02.12.2016 року № 119 військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 солдата ОСОБА_2 премійовано за листопад 2016 року у розмірі 485% посадового окладу, нарахована надбавка за киконання особливо важливих завдань під час проходження служби за листопад 2016 року в розмірі 50% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а також нарахована щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60 % від грошового забезпечення за листопад 2016 року (а.с. 32).

Аналогічні преміювання ОСОБА_2 проводилися на підставі наказів військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 або виконувача його обов`язків, протягом червня-грудня 2016 року (а.с. 33-40).

У відповідності до п. «г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 є суб`єктом, який несе відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, повязане з корупцією, це - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Під реальним конфліктом інтересів згідно абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до ст. 172-7 КУпАП слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Відповідно до абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
За змістом наведених норм обовязковою умовою складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, є наявність реального конфлікту інтересів, як суперечності між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність прийняття цією особою рішень, вчинення чи не вчинення дій на відповідній посаді, в тому числі у стосунках з фізичними чи юридичними особами.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» близькі особи - це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.
Як вбачається, з договору оренди частини житлового будинку від 22.06.2015 року та від 23.06.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній винаймає у власника будинку частину житлового приміщення по АДРЕСА_1 на умовах строкового безоплатного користування із умовою реєстрації постійного місця проживання та обов`язком сплачувати щомісячно комунальні послуги (а.с. 41-43, 44-46).
Згідно наявної в матеріалах справи довідки № 188 від 10.02.2016 року, виданої виконкомом Іваньківської сільської ради, ОСОБА_2 у складі сім`ї має дочку ОСОБА_3 (а.с. 31), а відомості про проживання ОСОБА_1 відсутні, хоча на той час згідно укладеного договору оренди житла від 22.06.2015 року, він фактично проживав в даному будинку.
Як вбачається з довідки № 441 від 27.03.2017 року, виданої виконкомом Іваньківської сільської ради, та наданої суду захисником, ОСОБА_2 постійно проживала разом з ОСОБА_4 (її батьком) по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , та вели спільне господарство (а.с. 199).
Як вбачається з паспорта, ОСОБА_1 з 23.06.2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 123).

Норми Закону України «Про запобігання корупції» не містять серед визначення поняття "близькі особи" поняття "співмешканець".

Тлумачення слова "співмешканець" міститься в академічному тлумачному Словнику української мови, де зазначено, що співмешканець - це той, хто мешкає з ким-небудь в тій самій квартирі, кімнаті і т. ін. При цьому, не передбачена обов`язково наявність при такому проживанні взаємних прав та обов`язків між особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що особа - співмешканець не є близькою особою в контексті положень абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», які чітко визначають поняття близьких осіб, і до яких не відносяться особи, взаємні права та обов`язки, яких із суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, не мають характеру сімейних.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З об`єктивної сторони склад правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП характеризується наявністю реального конфлікту інтересів та вчиненням дій в умовах реального конфлікту інтересів. Відповідні обставини підлягають безумовному встановленню як при складенні протоколу так і при здійсненні розгляду справи.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі пов`язаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, оскільки у матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 існують суперечливі докази, яким неможливо надати перевагу, враховуючи те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують взаємні права та обов`язки, які випливають з договору найму житлового будинку і не мають характеру сімейних, в зв`язку з чим ОСОБА_2 не можна вважати близькою особою ОСОБА_1 в силу абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», а оскільки в матеріалах справи відсутні інші докази щодо наявності реального конфлікту інтересів та яким саме приватним інтересам суперечать службові повноваження ОСОБА_1 , у провадженні не було отримано достовірних та достатніх доказів, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, і на підставі п. 1 ч. ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, ст. 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.Г. Воронкова