АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Вотьканича Ф.А., за участі секретаря судового засідання Федич Т.О., захисника - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2016 року

Цією постановою судді від 09.12.2016 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного спяніння), з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно постанови судді, 24 жовтня 2016 року близько 16 год. 40 хв. гр.ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 2102», р/н А2932 ІН, по вул.Заньковецької в місті Ужгороді, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляції ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 порушено питання про скасування постанови судді та закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що в протоколі про адміністративне правопорушення, жодних явних ознак алкогольного чи іншого спяніння, які б давали підстави для проведення огляду на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів, не зазначено. Працівниками поліції не надано жодних даних про те, що використовуваний ними технічний засіб є справним, пройшов відповідну сертифікацію та дозволений до застосування. Окрім цього, поліцейська, які зупинили ОСОБА_2, є рядовими і не мають спеціальних звань та, відповідно, до п.2 розділу ІІ Інструкції не мають права проводити огляд водія на предмет спяніння.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 24 жовтня 2016 року близько 16 год. 40 хв. гр.ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 2102», р/н А2932 ІН, по вул.Заньковецької в місті Ужгороді, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали інспектору патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_2 вбачається, що в їх присутності вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану спяніння, що ними було засвідчено підписами в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і не ставлять під сумнів висновок судді про винуватість останнього у вчиненні, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про недоведеність факту керування ним 24.10.2016 року о 16 год. 40 хв. транспортним засобом марки «ВАЗ 2102», р/н А НОМЕР_1, є необґрунтованими, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 жодних пояснень не надавав. В ході розгляду справи обєктивного підтвердження вказані доводи не знайшли, що розцінюється судом, як намагання уникнути від відповідальності.

Окрім цього, ОСОБА_2 не оскаржував в передбаченому законом порядку дії працівників поліції, у тому числі й при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Не звертався він й до правоохоронних органів з приводу незаконних дій працівників поліції та фальсифікації адміністративної справи, а відповідно, суду не надано жодних доказів неправомірних дій працівників поліції.

Твердження апелянтів про відсутність підстав для проведення огляду ОСОБА_2 на стан спяніння, апеляційний суд також не може визнати обґрунтованими, оскільки свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виявили, що водій автомобіля НОМЕР_2 неадекватно рухався, виїздив на бордюр, ледь не зачепивши припаркований автомобіль та ледь не збивши пішоходів, після чого саме вони викликали поліцейський патруль.

Разом з тим, рішення судді в частині накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не можна визнати обґрунтованим і виконання такого рішення неможливе, оскільки відповідно до ст.30 КУпАП суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.12), ОСОБА_2 посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортними засобами не отримував.

У звязку з наведеним рішення в цій частині підлягає до зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП змінити.

Виключити з постанови накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

У решті постанову судді залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя :