Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/778/424/17 Головуючий в 1 інст. Галущенко Ю.А.
Єдиний унікальний №336/294/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, за апеляційною скаргою із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження останнього на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 березня 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 березня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнутоОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 15.01.2017 року о 23 годині 40 хвилин керував автомобілем марки «Форд транзит» державний номер АР91235СР по вул. Чарівній біля буд. 78, в м. Запоріжжі у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 ПДР України.

ОСОБА_2, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на поважність пропуску цього строку. В обґрунтування клопотання зазначає, що при розгляді справи він не був присутній, а про постанову суду дізнався тільки у травні 2017 року. В самій апеляційній скарзі просить вказану постанову суду скасувати, та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує на процесуальні порушення і невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушеннями, встановлений законом порядок проведення огляду на стан спяніння не дотримано.

В судове засідання апелянт не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і будь-які перешкоди для розгляду справи відсутні, відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП слід слухати справу у відсутність ОСОБА_2, враховуючи, що його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП не порушуються.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню а апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не приймав участі при розгляді справи, а копія постанови направлялася на адресу за якою він не проживав, і фактично отримана була апелянтом лише 15.05.2017, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 02.03.2017.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги по суті, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.01.2017 року серії БР № 269066, де зафіксовано суть правопорушення (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направлення м на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5) поясненнями свідків (а.с.7,8), рапортом інспектора взводу УПП (а.с.11), відеозаписом, на якому зафіксовані момент зупинки ОСОБА_2 працівниками поліції, його відмова від проходження огляду на місці і проведення медичного огляду (а.с.16).

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у звязку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Доводи апелянта про те, що він не скоював правопорушення, є необґрунтованими, оскільки факти керування автомобілем його зупинка, подальша відмова проходження огляду на місці і проведення медичного огляду, зафіксовані на відеозаписі і підтверджені іншими доказами у справі.

Доводи апелянта про порушення судом його прав також свого підтвердження не знайшли. Повістки про виклик в суд направлялися не тільки за допомогою СМС повідомлень, але також і поштою на його адресу м. Запоріжжя, вулиця Попова, 3. Одна з них повернулася в суд, інша - про виклик в судове засідання на 02.03.2017 була вручена ОСОБА_2 особисто (а.с.20). Відтак останній мав обєктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права але не зробив цього. Той факт, що суд в подальшому підчас винесення оскаржуваної постанови допустив описку в адресі місця проживання ОСОБА_2, зазначивши її м. Запоріжжя, вул. Попова, 93, не свідчить про порушення його прав, і була підставою для поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови.

Таким чином, суддя дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначив йому за вказані дії адміністративне стягнення, яке передбачено санкцією статті.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання ОСОБА_2, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 березня 2017 року, задовольнити і поновити йому цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 березня 2017 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1