АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі :

судді Вотьканича Ф.А.,

при секретарі Федич Т.О.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, Ужгородський р-н., с. Розівка, вул. Завоцька, 20 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Згідно встановлених обставин, ОСОБА_1 19 листопада 2016 року о 6 год. 10 хв. був запрошений в службове приміщення на що відмовився, чим порушив ст.. 20 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника суддя місцевого суду дійшов висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону вчинене в складі групи осіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді через її незаконність. Апеляцію мотивує тим, що всупереч вимогам ст.ст.256, 283 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові суду не зазначено, суті правопорушення, місця його вчинення, в чому полягало законне розпорядження чи вимога працівників прикордонної служби, а також не зазначено у якій формі проявилась злісна непокора.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просить скасувати постанову судді, так як він не вчиняв злісної непокори законним вимогам працівників прикордонної служби, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що постанова судді є незаконною і підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ці вимоги закону по даній справі не дотримано.

Відповідно до ст.255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-10 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Державної прикордонної служби України.

Частина 2 ст. 185-10 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, вчинене в складі групи осіб. Під злісною непокорою розуміється відкрита, демонстративна та виражена у зухвалій формі відмова особи від виконання наполегливих, неодноразово висловлених законних вимог або розпоряджень військовослужбовця (працівника), уповноваженого висувати такі вимоги.

В зв'язку з цим, відповідно до вимог ст. 256 КпАП України у протоколі про таке правопорушення, окрім іншого, зазначається про конкретне місце його вчинення, повноваження військовослужбовця (працівника) висувати певні вимоги саме в цьому місці, про те, в якій формі вони були висунуті, а також в якій формі була виявлена непокора.

Таких відомостей протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 від 19 листопада 2016 року не містить.

Зокрема, у протоколі про адмінстративне правопорушення 19 листопада 2016 року тільки констатовано про те, що ОСОБА_1 був запрошений в службове приміщення, на що відмовився, тим самим вчинивши непокору працівникам прикордонної служби.

Окрім цього, розпорядження та вимоги, які зазначені в диспозиції статті осіб, мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитись в їх компетенції.

У матеріалах справи немає данних про те, що працівники прикордонної служби знаходилися під час виконання службових обовязків і їх дії по затриманню ОСОБА_1 були законними.

Не встановлено, яке правопорушення вчинив ОСОБА_1 і чи були законні підстави для його затримання.

В рапорті інспектора 2-го ВІПС ВПС "Ужгород" ОСОБА_2 зазначено, що 19 листопада 2016 року о 5 годині 05 хв. на ПП «Ужгород» заїхало 3 легкові автомобілі «Мерседес Спрінтер», під час проходження прикордонного контролю водії яких надали документи на транспортні засоби, а у 5 год. 10 хв. у звязку з направленням повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ст..385 КК України до СВ Ужгородського РВП ГУНП транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було переведено на контроль другої лінії, а ОСОБА_1 запрошено до адмінбудівлі прикордонної служби «Ужгород», на що останній неодноразово відмовлявся.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 19 листопада 2016 року він, ОСОБА_1 та ще один водій заїхали на ПП «Ужгород», через кілька хвилин їх запросили до службового приміщення, однак причини затримання не вказували.

Свідок ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 19 листопада 2016 року він, ОСОБА_1 та ще один водій заїхали на ПП «Ужгород», через кілька хвилин їх запросили до службового приміщення, однак причини не вказали, через що їх втрьох протримали на території ПП «Ужгород» близько 6 годин та відпустили біля 10 години ранку.

Не опитано очевидців події та осіб, які прибули разом з ОСОБА_4 на ПП «Ужгород» і знаходились в інших автомобілях.

В протоколах про адміністративне правопорушення та затримання зазначено, що від дачі пояснень та від підпису в протоколах ОСОБА_1 відмовився, але в поясненнях осіб, які можуть це підтвердити, не зазначено точного місця їх проживання.

Окрім цього, вказана справа вже поверталась судом для належного оформлення особі, яка направила її в суд, однак недоліки протоколу про адміністративне правопорушення так і залишився не усунутими, а складання в такому випадку довідки про усунення недоліків, не може свідчити про належне виконання постанови суду.

Суддя, при повторному розгляді справи не звернув уваги на те, що матеріали справи належним чином не оформлені і прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Вимоги ст. 245 КУпАП про всебічне, повне і обєктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом не виконані.

З врахуванням зазначеного, постанова суду підлягає скасуванню, а справа поверненню особі, яка направила її в суд, на доопрацювання і належного оформлення.

Керуючись ст.ст.256, 278, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 13 лютого 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а матеріали справи повернути до Західного регіонального управління Чопський прикордонний загін ВПС «Ужгород» для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя