Справа № 500/1263/17
Провадження № 3/500/435/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2017 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт серії КК 349685, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 25.10.1999р., ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого на посаді голови Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 10,

за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

17.03.2017 року до суду надійшов від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України протокол № 80 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 17.03.2017р. відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-7 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 наділено повноваженнями голови сільської ради, з 09.11.2015 року відповідно до п.п. б п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», він є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення. ОСОБА_1, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, 30.05.2016р., відповідно до протоколу 9 сесії 7 скликання Комишівської сільської ради ініціював розгляд питання щодо проекту рішення №56-VII «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землевідводу відносно відводу земельної ділянки (площею 0,25 га) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташованого за адресою: вул. Чкалова, 19, с. Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області», згідно якого йому було надано згоду на розробку проекту землевідводу на вищезазначену ділянку. Однак, ОСОБА_1, а ні до початку проведення засідання сесії, а ні під час її проведення, не повідомив депутатів про наявність конфлікту інтересів при прийнятті вказаного рішення, чим порушив вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 8, 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 30.05.2016р. на тій же сесії доповів присутнім депутатам проект рішення №57-VII «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розробку проекту землевідводу відносно відводу земельної ділянки (площею 0,15 га) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташованого за адресою: вул. Ізмаїльська (Леніна), 76, с.Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області», який є йому близькою особою, а саме сином. Однак, ОСОБА_1, а ні до початку проведення засідання сесії, а ні під час її проведення, не повідомив про наявність конфлікту інтересів Комишівській сільській раді при прийнятті рішення в інтересах близької особи, чим порушив зазначені вище вимоги законодавства, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. В протоколі від 30.05.2016р. відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 не приймав участь в голосуванні, повідомив про утримання від голосування чи заявив про наявність конфлікту інтересів. Протокол від 30.05.2016р. підписаний самим ОСОБА_1 Більш того, будучи опитаним, ОСОБА_1 пояснює, що протягом 2015-2016 років він не звертався із будь-якими заявами про наявність у нього конфлікту інтересів, як і не зверталися інші особи. Разом з тим 30.05.2016р. на засіданнях Комишівської сільської ради ОСОБА_1 особисто доповідав та голосував за рішення, що стосувалися надання дозволу на розробку проекту землевідводу земельної ділянки у власність йому та його сину. Зазначене було обставинами, що викликало суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 та його представницькими повноваженнями, що впливало на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Тобто, у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, про який він не повідомив. Наявність реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 підтверджується наявністю приватного інтересу у ОСОБА_1 під час розгляду вказаного питання у формі його немайнового інтересу, зумовлений можливістю отримати у власність земельну ділянку особисто та його сину. Таким чином, в період з 22.04.2016р. (з моменту надходження та реєстрації заяви ОСОБА_1 до Комишівської сільської ради) по 30.05.2016р. ОСОБА_1, достовірно знаючи, що в його інтересах та інтересах близьких йому осіб, приймаються рішення сільської ради № 56-УІІ від 30.05.2016р. та № 57-УІІ від 30.05.2016р., не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час засідання ради, на якій розглядалось відповідне питання, тобто навмисно порушив ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», 8, 18, Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. І ст.172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він розяснював публічно всім депутатам, що розглядаються питання, що стосуються його та його сина, повідомляв про наявність у нього конфлікту інтересів під час засідання ради, на якій розглядалися відповідні питання, а саме: питання про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землевідводу відносно відводу земельної ділянки (площею 0,25 га) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташованого за адресою: вул. Чкалова, 19, с. Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області, та питання про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землевідводу відносно відводу земельної ділянки (площею 0,15 га) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташованого за адресою: вул. Ізмаїльська (Леніна), 76, с.Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області. Усі депутати під час голосування усвідомлювали, що питання, що розглядаються, стосуються саме голови сільради ОСОБА_1 та його сина. Рішення прийняті законно та жодним чином на їх прийняття не вплинув той факт, що вони стосувалися його та його сина. Він особисто за вказані рішення не голосував. Причину відсутності у протоколі засідання від 30.05.2016р. відомостей, що він розяснював депутатам про конфлікт інтересів пояснює тим, що між ним та колишнім секретарем ради, що складав протокол як і з деякими іншими депутатами (прихильниками колишнього голови сільради) існує конфлікт та вони всіма засобами намагаються заважати йому працювати та таким чином бажають позбавитися його. ОСОБА_1 не переслідував жодних корупційних інтересів, та діяв в рамках чинного законодавства.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 150 н.м.д.г., з огляду на те, що не доведено, що притягуваний повідомляв колегіальний орган про наявність конфлікту інтересів. Комишівка невелике село, в якому усі знають голову та його сина та де вони мешкають, однак це не може вважатися повідомленням про наявність конфлікту інтересів.

Свідок ОСОБА_3, допитаний у судовому засіданні 12.04.2017р., який є депутатом ради, який приймав участь у засіданні 30.05.2016р., пояснив, що ОСОБА_1 під час засідання перед голосуванням повідомив про наявність у нього конфлікту інтересів щодо розгляду питань про надання дозволу на розробку проекту землевідводу щодо земельних ділянок за заявами голови ради та його сина. Вказане питання обговорювалося депутатами; усім присутнім було відомо, що ці питання безпосередньо стосуються ОСОБА_1 та його сина. У будинках на земельних ділянках, щодо яких велась мова, вже довгі роки проживав голова та його мати. Голова за вказані рішення особисто не голосував. Зазначив, що причиною не зазначення вказаного повідомлення голови ради в протоколі можливо є те, що секретар ради, який його складав, є прибічником колишньої влади, представники якої всіляко намагаються заважати роботі ОСОБА_1 Те, що вказані рішення стосувалися голови, жодним чином не вплинуло на результати голосування.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, депутат сільської ради, що був присутній на голосуванні 30.05.2016р., зазначив, що ОСОБА_1 на засіданні 30.05.2016р. повідомив 9-ти депутатам, що для оформлення свого та придбаного його сином будинку необхідно приватизувати земельні ділянки та для цього ним та сином були подані відповідні заяви про надання дозволу на розробку проекту землевідводу, які ставляться на голосування. Голова наголосив, що вказані проекти рішень стосуються безпосередньо його та його сина, що вважається конфліктом інтересів. Усі знають, що за вказаними адресами давно проживають голова з родиною в одному домі та його мати в іншому. Те, що вказані рішення стосувалися голови жодним чином не вплинуло на результати голосування.

Свідок ОСОБА_5, депутат, який був присутній на голосуванні 30.05.2016р., пояснив, що голова читав на засіданні 30.05.2016р. перелік питань, що підлягають розгляду. Голова на сесії публічно зауважив, що необхідно звернути увагу на те, що проект рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землевідводу та проект рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землевідводу стосуються безпосередньо його та його сина, що становить собою конфлікт інтересів так як він є головою вказаної ради. Після обговорення вказаних обставин, ці питання були поставлені на голосування та одноголосно проголосовані «за» всіма 9-ма присутніми депутатами. Голова ради не голосував за ці рішення. На думку свідка, можливою причиною невідповідності протоколу дійсності є наявність конфлікту між колишньою владою, представником якої є колишній секретар ради, що складав протокол. Усім депутатам було відомо, що питання, що розглядалися стосувалися голови та його сина.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що на засіданні 30.05.2016р. до розгляду рішень, що стосувалися голови ради, останній розповів, що ним та його сином для оформлення документів на будинки та землю були подані заяви, які будуть розглядатися на засіданні, про що він повідомляє депутатам ради, так як це становить конфлікт інтересів. Голова особисто не голосував за рішення. Усім депутатам відомо було, що вказані проекти рішень стосуються голови ради та його сина. У будинках на вказаних землях вже багато років проживає голова ради та члени його родини.

Свідок ОСОБА_7, яка була секретарем ради під час засідання 30.05.2016р. повідомила, що засідання вів голова та особисто зачитував перелік питань, що будуть розглядатися радою на конкретному засіданні та особисто зачитав питання у порядку денному, що стосуються його та його сина. Усім депутатам було відомо, що ці два проекти рішень стосуються ОСОБА_1 та його сина, та що вказані землі використовуються головою та його сином, особа якого також відома депутатам. Інший депутат, який є землевпорядником, зазначив, що необхідно голосувати за питаннями, що стосуються голови ради та його сина, «як усім», після чого всі 9 депутатів проголосували за прийняття вказаних рішень. Голові інші депутати сказали, що він не може голосувати за питання, що його стосуються, та він не голосував за ці рішення. Фразу, що мається конфлікт інтересів голова на засіданні не говорив.

Допитаний у судовому засіданні 19.04.2017р. свідок ОСОБА_8, депутат сільської ради, який зазначив, що був присутній під час голосування 30.05.2016р., наголосив, що про конфлікт інтересів голова не доповідав. Всі депутати знають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та під час голосування усвідомлювали, що вони голосують саме за питаннями, що стосуються голови та його сина. Спочатку голова мав бажання голосувати, однак інші депутати сказали, що він не має на це права, та він не голосував. Чи доповідав голова особисто по зазначеним питання, що стосувалися його особисто, свідок не памятає.

Притягуваний зазначив, що вказана особа не була присутня під час голосування 30.05.2016р., що також вбачається із доданого до протоколу списку депутатів, які приймали участь у сесії.

ОСОБА_9, діловод та депутат Камишівської сільської ради, допитана у якості свідка, зазначила, що вона та ще 8 депутатів голосували за спірні питання 30.05.2016р. Питання, що повинні бути розглянуті на сесії, у тому числі спірні, доповідав особисто ОСОБА_1 Землевпорядник ОСОБА_10 на сесії зазначив, що по питанням, що стосуються голови сільради та його сина необхідно голосувати в загальному порядку як і за всі інші земельні питання. Особисто голова ради не голосував за питання, що стосувалися його та його сина. Про наявність конфлікту інтересів ОСОБА_1 не повідомляв.

Допитана у якості свідка ОСОБА_11, депутат та рахівник-касир Комишівської сільської ради, зазначила, що брала участь у голосуванні 30.05.2016р., усього були присутні 9 депутатів та голова ради. Свідок зазначив, що фразу, що наявний конфлікт інтересів, голова ради не говорив. Голова був доповідачем за більшістю питаннями, у тому числі щодо надання дозволу на розробку проектів землевідводу. Перед голосуванням ОСОБА_1 повідомив, що будуть розглядатися його та його сина заяви, та вирішення цих питань йому необхідно для оформлення документів на будинки, в яких вони проживають. Усі депутати, знали, що розглядаються заяви голови та його сина, та це не вплинуло на результати голосування.

Допитана у якості свідка депутат ОСОБА_12, яка приймала участь у голосуванні 30.05.2016р., зазначила, що ОСОБА_1 повідомив, про те, що будуть голосуватися питання, що стосуються безпосередньо його та його сина. Однак, про конфлікт інтересів не повідомляв. Хто саме доповідав про розгляд вказаних питань не памятає. Вона знала, що розглядаються питання, що стосуються сільського голови та його сина. Хтось із депутатів сказав, що необхідно за вказані питання голосувати «як і усім».

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення притягуваного, висновок прокурора, свідків, суд дійшов наступного.

Згідно рішення І сесії Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області «Про підсумки виборів та про визнання повноважень Комишівського сільського голови» № 2-УІІ від 09.11.2015р. ОСОБА_1 наділено повноваженнями голови сільської ради.

Як вбачається із протоколу 9 сесії 7 скликання Комишівської сільської ради від 30.05.2016р., на сесії розглядалися питання про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землевідводу відносно відводу земельної ділянки (площею 0,25 га) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташованого за адресою: вул. Чкалова, 19, с. Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області, та питання про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землевідводу відносно відводу земельної ділянки (площею 0,15 га) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташованого за адресою: вул. Ізмаїльська (Леніна), 76, с.Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області.

За результатами розгляду вказаних питань за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були прийняті відповідні рішення від 30.05.2016р. №56-VII «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землевідводу відносно відводу земельної ділянки (площею 0,25 га) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташованого за адресою: вул.Чкалова, 19, с. Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області» та №57-VII «Про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розробку проекту землевідводу відносно відводу земельної ділянки (площею 0,15 га) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташованого за адресою: вул. Ізмаїльська (Леніна), 76, с.Комишівка, Ізмаїльського району, Одеської області.

З вказаного протоколу та доданого до нього списку депутатів Камишівської сільської ради 9 скликання вбачається наявність на вказаній сесії 9-ти депутатів із визначенням ПІБ присутніх депутатів. Про повістку дня доповідав голова ради ОСОБА_1 Перед голосуванням по питанням, що стосувались ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідні виступи щодо них із ознайомленням депутатів із своєю заявою та заявою свого сина здійснював особисто ОСОБА_1 Також вбачається, що особисто голова сільської ради ОСОБА_1 за прийняті на вказаній сесії рішення не голосував.

Субєктами, на яких поширюються дія Закону України «Про запобігання корупції», є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, сільські голови (п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції»).

Згідно ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".

Відповідно ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», при встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З вказаного вбачається, що на ОСОБА_1 як сільського голову поширюються повноваження депутатів місцевих рад, його голос враховується під час голосування, та на нього розповсюджуються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», під приватним інтересом розуміється будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно із ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський голова бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це, тобто про конфлікт інтересів, під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Згідно із ч.1 ст. 172-7 КУпАП відповідальність за встановлене цією статтею адміністративне корупційне правопорушення настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки до згаданої статті, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Обовязковою ознакою обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, є наявність реального конфлікту інтересів. Проте досліджені матеріали справи свідчать, що реальний конфлікт інтересів у цьому випадку відсутній, оскільки про розгляд питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку ОСОБА_1 та його сину ОСОБА_2 було відомо всім депутатам, вказана інформація містилася в порядку денному сесії, а також про неї доповідав безпосередньо перед голосуванням голова сільської ради із зазначенням, що розглядається його заява та заява його сина. Як показали свідки, про це було відомо депутатам до голосування та вони усвідомлювали, про той факт, що у вказаних рішеннях зацікавлений голова ради. Відомо також було депутатам, що питання стосувалися земельних ділянок, на яких розташовані будинки, в яких багато років проживав сільський голова із сімєю, та його мати.

Рішення по вказаному питанню приймалося колегіальним органом із дотриманням передбаченої законодавством процедури без будь-яких зауважень і заперечень, докази зворотнього у суду відсутні. Під час обговорення та голосування депутатів із цього приводу на сесії сільської ради, ОСОБА_1 жодним чином не впливав і не міг вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішення, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання повноважень депутатами сільської ради. Голова особисто за прийняті рішення не голосував. Отже наявний конфлікт інтересі не може вважатися реальним, та не містить ознак визначених у примітці до статті 172-7 КУпАП. Про вказане також зазначили й свідки, що той факт, що вказані питання стосувалися голови та його сина не вплинули на результати голосування. Крім того, свідками було наголошено, що один із депутатів землевпорядник ОСОБА_10 перед голосуванням наголосив, що за питання, що стосуються сільського голови та його сина, необхідно голосувати на загальних підставах, «як усім».

Враховуючі, що крім загальної норми ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на законодавчому рівні відсутнє конкретне та чітке правило щодо змісту усного повідомлення про наявний реальний конфлікт інтересів, суд робить висновок, що в даному випадку повідомлення може здійснюватись у довільній формі.

Головна вимога даного повідомлення, це доведення до слухачів відомостей про те, що питання, яке ставиться їм на вирішення, стосується особи доповідача, в якому останній може мати майновий чи немайновий інтерес, тобто вирішуючи дане питання, вони можуть діяти на користь останнього.

Таким чином, можливо зробити обґрунтований висновок про те що, ОСОБА_1, в присутності депутатів сільської ради 30.05.2016р. повідомив останніх про розгляд сесією питань про надання дозволу на розробку проекту землевідводу, що стосуються його та його сина. Вказана обставина, зокрема, відображена у протоколі засідання сесії.

Із суті пропонованих на голосування питань слухачу однозначно зрозуміло, що в них наявний приватний майновий інтерес сільського голови та його сина.

Також, суд звертає увагу на те, що в своїх письмових поясненнях, що надавалися співробітникам поліції, депутати зазначили, що голова мав бажання голосувати за це рішення, проте йому всі інші депутати сказали, що заборонено голосувати за питання, що стосуються його, та він не голосував. Вказане свідчить про те, що усім депутатам було відомо, що питання, які розглядалися, стосувалися безпосередньо голови ради, а отже було досягнуто цілей інституту повідомлення про наявний конфлікт інтересів, та можливий конфлікт інтересів був врегульований; та окремо повідомлення чи не повідомлення головою депутатів про наявність конфлікту інтересів жодним чином не могло вплинути на результати голосування.

Таким чином, депутати сільської ради були повідомлені про наявність приватного інтересу голови сільради ОСОБА_1 щодо надання йому та його сину дозволу на розроблення проекту землеустрою на відведення земельних ділянок, й відповідно мета запобігання та врегулювання конфлікту інтересів була досягнута.

Крім того, як показали свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, голова сільської ради перед голосуванням за зазначені вище проекти рішень повідомив усіх депутатів, що вказані рішення стосуються його та його сина, зачитав заяви та зазначив про наявність конфлікту інтересів.

Наявність суперечностей в показах свідків щодо зазначення або не зазначення головою словесного виразу «конфлікт інтересів» не має юридичного значення для правильного вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не свідчить та не може свідчити про дійсне (реальне) повідомлення про наявність конфлікту інтересів; чинним законодавством не встановлена обовязкова форма такого повідомлення та не зазначено про необхідність зазначення саме цієї фрази в повідомленні. Достатнім є виклад обставин питань, що підлягають вирішенню та повідомлення про наявність інтересу, а також повідомлення або зрозумілість можливості його суперечностей із службовими повноваженнями, що і є належним повідомленням про конфлікт інтересів, без обовязкового зазначення виразу «конфлікт інтересів».

Тим самим встановлено, що ОСОБА_1 не порушував вимоги ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» й відповідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП, є умисним діянням та може мати місце при наявності прямого умислу правопорушника на вчинення протиправних дій, тобто особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів та таке неповідомлення може мати наслідком досягнення певного приватного інтересу.

Таким чином, вищеперелічені приписи діючого законодавства визначають що зазначений конфлікт зароджується і розвивається в рамках свідомості однієї особи, у якої можливе виникнення реального конфлікту інтересів, і яка має корисливий прямий умисел на приховане задоволення свого особистого інтересу, нікому на час даного задоволення не відомого.

Тому, в даному випадку, слід визнати, що повідомлення чи оголошення особою про конкретний реальний конфлікт інтересів безпосередньому керівнику або іншому органу, здійснюється тільки у разі якщо зазначеним особам (або органу) до цього було про нього не відомо.

Однак як поясненнями учасників судового розгляду, свідками так і письмовими матеріалами справи не доведено наявність умислу ОСОБА_1 на вчинення корупційного правопорушення. Голова ради не міг мати умисел на приховування наявності конфлікту інтересів та неповідомлення депутатів про нього, з огляду на те, що вказана обставина і так була відома депутатам до голосування, про що повідомили усі допитані у якості свідків депутати.

Тобто, в даних випадках взагалі відсутні відомості щодо приховування ОСОБА_1 наявного інтересу, про даний інтерес знав та його усвідомлював кожний депутат сільської ради перед початком голосування за відповідні питання.

Крім того, як вбачається із протоколу засідання, у ньому зроблена відмітка про зачитування (доповідь) головою ради про розгляд «своєї заяви», що свідчить про те, що ним було повідомлення, що заява стосується саме його, та це усвідомлювалось депутатами, та секретарем ради зокрема.

Також не може свідчити про порушення ОСОБА_1 антикорупційного законодавства твердження двох депутатів, що по питанням, що стосуються сільського голови та його сина доповідав не він особисто, а інший депутат землевпорядник ОСОБА_10, з огляду на те, що статтею 35 Закону України «Про запобігання корупції» передбачена можливість заявлення про конфлікт інтересів особи будь-яким іншим членом відповідного колегіального органу або учасником засідання. Крім того, вказане твердження суперечить обставинам справи.

Наявність певних суперечностей у поясненнях притягуваного, свідків, матеріалів справи щодо участі у голосуванні 30.05.2016р. ОСОБА_8 та ОСОБА_13 жодним чином не впливають на правильність вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не потребує встановлення.

Крім того, суд окремо наголошує на тому, що в протоколі №80 від 17.03.2017р. про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією помилково зазначено, що ОСОБА_1 особисто голосував за питання, щодо яких він мав приватний інтерес, з огляду на те, що вказане твердження повністю спростовано доданими до вказаного протоколу матеріалами, протоколом сесії ради від 30.05.2016р., та показами усіх свідків, з яких встановлено, що сільський голова ОСОБА_1 не приймав участі у голосуванні за спірні питання.

Отже, враховуючи все вищевикладене, з огляду на те, що усім депутатам заздалегідь було відомо, що на засіданні ради розглядаються питання, що стосуються голови ради та його сина, з огляду особистого повідомлення головою суті питань, що підлягають розгляду із зазначенням, що вони стосуються його та його сина (незалежно від висловлення головою фрази «конфлікт інтересів»), з урахуванням того, що наявність вказаного конфлікту жодним чином не вплинула і не могла вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття депутатами вказаних рішень, а тим більше, що сам голова у голосуванні участі не приймав, то суд приходить до висновку, що відсутній реальний конфлікт інтересів; а також з огляду на недоведення наявності будь-якого умислу на вчинення правопорушення, ОСОБА_1 не може бути за вказаними обставинами притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначення ОСОБА_1 у відібраних у нього письмових поясненнях про те, що він не повідомляв про наявність конфлікту інтересів з огляду на те, що він не придав значення можливій наявності в його діях конфлікту інтересів, жодним чином не спростовує встановлених обставин справи та висновків суду.

Крім того, правовою нормою, про необхідність дотримання якої наголошено в ч.7 ст.28 та ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», є норма, передбачена ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Тому суд вважає, що правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності ОСОБА_1 як голови сільської ради, визначаються вказаною спеціальною нормою, яка регулює статус відповідних осіб органу місцевого самоврядування.

Слід зазначити, що в умовах конфлікту інтересів ОСОБА_1 як особа, що не має безпосереднього керівника, не повинен був діяти відповідно до п.2 ч.1ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто повідомляти у встановлений строк, відповідні органи, оскільки, відповідно до ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підставою для участі ОСОБА_1 у голосуванні по питанням, що його стосуються, є відповідне повідомлення останнім про конфлікт інтересів під час засідань ради, на яких розглядались відповідні питання, лише якщо він бажав брати участь у їх розгляді та прийнятті рішень відповідною радою. Однак, як вбачається з матеріалів справи останній не брав участі у розгляді вказаних питань та у прийнятті рішень по ним, а отже й обовязок згідно приписів ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо здійснення відповідного повідомлення у ОСОБА_1 не виник.

Також суд наголошує про відсутність на даний час на законодавчому рівні, більш конкретних та чітких правил поведінки по розв'язанню конфлікту інтересів депутатів місцевих рад, їх голів, стосовно участі у голосуванні з питань, які їх стосуються, що також унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, суд зазначив, що відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено національним законодавством.

Викладене, узгоджується із положеннями ч.3 ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, що стосується й обвинувачень в адміністративних правопорушеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 не містять реального конфлікту інтересів і не доведено наявність умислу на вчинення правопорушення, а відповідно відсутні обєктивна та субєктивна сторони складу корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, отже відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо права прокурора оскаржити постанову суду в справі про адміністративне правопорушення, суд наголошує на наступному.

Відповідно до ч. 2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, прокурор до цього кола суб'єктів не входить.

За змістом ст.ст. 7, 287 КУпАП прокурор має право на оскарження постанов по справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, а саме коли прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Стаття 250 КУпАП передбачає право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру, пов'язаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є лише адміністративний арешт. Однак, за правопорушення, пов'язані з корупцією, він не застосовується.

Згідно з положеннями ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення окремих форм представництва інтересів держави в суді, йдеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі. При цьому в ч. 7 ст. 24 Закону чітко зазначено, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Керуючись ст. ст. 247, 283 285 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ізмаїльського

міськрайонного суду ОСОБА_14