Справа № 159/66/17 Провадження №33/773/342/17 Суддя в 1 інстанції: Лесик В. О.
Категорія:ст. 173-2 ч. 1 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Клок О.М., з участю прокурора Радзивилюка І.Ф., розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження та апеляційну скаргу заступника керівника Ковельської місцевої прокуратури Ткачук Н. на постанову Ковельського міськрайонного суду від 20 січня 2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, начальника ДСР Маневицької ВК №21, жителя АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12 грудня 2016 року о 18.00год. по вул. Першотравневій, 21 в с. Вербка Ковельського району Волинської області, за місцем проживання, вчинив насильство в сім»ї, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу дружини ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5, чим завдав шкоду психологічному здоров'ю потерпілим.

В поданій апеляції прокурор просить поновити пропущений строк для оскарження постанови, оскільки про факт винесення постанови прокуратурі стало відомо лише 16 лютого 2017 року у зв'язку з перевіркою дотримання законодавства Ковельським МРВ з питань пробації. Вказує, що, відповідно до вимог ст.15 КУпАП, суд не мав права накладати на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді громадських робіт, оскільки останній проходить службу на посаді начальника дільниці- начальника відділення дільниці соціальної реабілітації відділу соціально- виховної та психологічної роботи в Маневицькій виправній колонії №42.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження,а постанову суду першої інстанції скасувати в частині накладеного стягнення, оскільки громадські роботи не призначаються військовослужбовцям, та прийняти нову постанову враховуючи положення п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В ч.1 ст.129 Конституції України зазначається, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Як вбачається з апеляції, про факт винесення постанови прокуратурі стало відомо лише 16 лютого 2017 року після проведення перевірки, факт вчинення правопорушення не оспорюється, а в самій апеляції ставиться питання про скасування судового рішення лише в частині накладеного стягнення, а отже про пом'якшення становища правопорушника, а тому дані обставини суддя вважає поважними для поновлення пропущеного строку для подачі апеляції.

Перевіривши доводи апеляції та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку прокурора, який скаргу підтримав та просив задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, в апеляційній інстанції не оспорюється.

Відповідно до ст.15 КУпАП, до військовослужбовців не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

Разом з тим, накладаючи на правопорушника адміністративне стягнення у виді громадських робіт судді не було відомо достовірних даних про особу порушника, який є військовослужбовцем.

Згідно довідки Маневицької виправної колонії №42 вбачається, що ОСОБА_3 з 16.12.2013р. проходить службу на посаді начальника дільниці- начальника відділення дільниці соціальної реабілітації відділу соціально- виховної та психологічної роботи в зазначеній ВК.

Отже, відповідно до вимог ст.15 КУпАП, суддя не вправі був застосовувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що постанова Ковельського міськрайонного суду від 20 січня 2017 року, якою ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт, не відповідає вимогам закону в частині накладеного адміністративного стягнення, а тому скасовує в цій частині вказану постанову.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто трьох місяців з дня вчинення особою правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 12 грудня 2016 року, тобто на день розгляду справи апеляційною інстанцією минув тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення, суддя закриває провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 294, 247 п.7, 38 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк на оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду від 20 січня 2017 року.

Апеляційну скаргу заступника керівника Ковельської місцевої прокуратури Ткачук Н. задовольнити.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду від 20 счіня 2017 року в частині накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області О.М.Клок