Справа № 214/4652/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 серпня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

05.08.2017 року приблизно о 15.20 год. ОСОБА_2, знаходячись в громадському місці біля будинку №7 по пр-ту Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного спяніння, висловлювався нецензурною адресою, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_3 ООН від 27 липня 2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів, що не суперечитиме ст.268 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 158409 від 06.08.2017 року, рапортом інспектора Чигрина С.Г., в яких викладені обставини вчинення ОСОБА_2 дрібного хуліганства 05.08.2017 року о 15.20 год.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2, викладених в протоколі, останній фактично вину визнав, підтвердив, що дійсно виражався нецензурною лайкою, перебуваючи в громадському місці.

В ході судового розгляду судом також встановлено, що місце, де ОСОБА_2 вчинив хуліганські дії територія біля буд.№7 по пр-ту Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в контексті положень диспозиції ст.173 КУпАП є місцем вчинення адміністративного правопорушення, а відповідно обов'язковим елементом його складу.

Виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245,280 КУпАП, суд всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП за ознаками дрібне хуліганство, тобто вчинення інших дій, що порушують громадській порядок.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав, однак правопорушення вчинив в стані алкогольного спяніння, а також з огляду на його явно зневажливе ставлення до громадського порядку, ухилення від явки до суду, тому вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що буде пропорційним меті його застосування та узгоджуватиметься з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення №17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, 173, 268, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко