Номер провадження: 33/785/594/17
Номер справи місцевого суду: 522/2544/17
Головуючий у першій інстанції Попревич В.М.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю представника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - адвоката Папшоя О.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, тимчасово непрацюючий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03.02.2017 року о 04 годині 00 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Вільямса. 73/1 в м. Одеса, в стані алкогольного сп'яніння, згідно висновку приладу «Драгер» пройшов огляд на стан сп'яніння, результат якого склав 2,03 проміле.

Водій ОСОБА_3 порушив п.п. 2.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у зв'язку з чим, співробітниками ІПП відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 154246 від 03.02.2017 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що не погоджується з висновками суду, так як на його думку, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом.

В обґрунтування своїх доводів апелянт вказує, що співробітником поліції були порушені вимоги ст. 256 КУпАП, так як він не роз'яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, йому не було повідомлено про порядок проходження огляду з застосуванням прибору «Драгер», а також не надані документи на підтвердження його сертифікату та можливості використання. Він не був згодний з результатами перевірки, які показали стан його алкогольного сп'яніння, але співробітниками поліції не було запропоновано йому пройти медичне обстеження у медичному закладі охорони здоров'я, хоча він на цьому наполягав.

Вважає, що співробітниками поліції були порушені п.п. 1-5, 6, 8-9 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння …» та п.п. 1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння…»

В судове засідання апеляційного суду, яке було призначене на 14.04.2017 року, ОСОБА_3 не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне та можливе розглянути скаргу у відсутності апелянта та в присутності його представника - адвоката Папшой О.А.

Заслухавши пояснення представника, допитавши свідка, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, а також зі змісту постанови судді, справа розглянута районним судом у присутності ОСОБА_3, який свою провину не визнав та надав пояснення, що автомобілем не керував.

Разом з тим, невзираючи на доводи апелянта про його невинуватість, апеляційний суд вважає, що його провина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_3 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 - адвокат Папшой О.А. зазначив, що автомобілем ОСОБА_3 не керував, оскільки він був у несправному стані в зв'язку з наїздом на бордюр. При цьому вказав, що автомобілем під час наїзду керувала ОСОБА_5 - дружина ОСОБА_3

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, місцевий суд послався як на докази скоєння правопорушення: на протокол про адміністративне правопорушення від 03.02.2017 року відносно ОСОБА_3 (а.с.3); акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічного приладу "Drager 6810" згідно якого у видихуваному повітрі ОСОБА_3 виявлено 2,03 % алкоголю (а.с.5); письмові пояснення свідків ОСОБА_5 (а.с.6), ОСОБА_6 (а.с.6 а) та ОСОБА_7.(а.с.7).

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні, оскільки поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтверджується, що під час перевірки його на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» було виявлено 2,03 % алкоголю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердив факт присутності під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проходження ОСОБА_3, в його присутності, огляду на стан алкогольного сп'яніння, результати якого були зафіксовані в матеріалах справи. З результатами огляду ОСОБА_3, погодився і не наполягав на проходженні огляду в медичному закладі. Зі слів працівників поліції йому стало відомо, що ОСОБА_3 керував автомобілем, наїхав на бордюр та пробив колесо.

Таким чином, доводи правопорушника щодо того, що співробітниками поліції йому не було запропоновано пройти медичне обстеження у медичному закладі охорони здоров'я у разі його незгоди з показами алкотестера, не підтверджуються матеріалами справи, оскільки жодних даних, які вказують на незгоду з проведеним відносно нього медичним оглядом на місці зупинки - матеріали справи не містять.

Крім того, зазначені матеріали не містять жодних пояснень щодо керування транспортним засобом іншою особою, а саме ОСОБА_5 в тому числі на ці обставини не посилався під час складання протоколу як ОСОБА_3, так і його дружина, яка була присутня під час складання протоколу та зобов'язалася не передавати керування автомобілем ОСОБА_3, що спростовує доводи апелянта про те, що автомобілем керувала його дружина.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні, а тому постанова районного суду є законною та обґрунтованою.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2017 року, якою ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.