Справа №: 486/410/17 Провадження № 3/486/187/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого- судді - Франчук О. Д.

при секретарі - Деменко К.Л.

за участю: прокурорів - Кучерявого В.В., Руденка О.В.,

особи що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2

розглянувши відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Таджикістану, ІПН: НОМЕР_1, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3

за ч.1, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу №23 від 23.03.2017 року про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ОСОБА_1, яка в період часу з 26.11.2011 року по 08.12.2016 року перебувала на посаді начальника Управління соціального захисту населення, охорони здоровя та праці Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, являлась посадовою особою місцевого самоврядування та відносилась до субєктів відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», притягується до адміністративної відповідальності за те, що входячи до складу комісії з питань призначення (відновлення) або відмови соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, 18.08.2016 року під час участі у роботі згаданої комісії (будучи доповідачем), не вжила заходів, передбачених п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме не повідомила не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про наявність в неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності в неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган чи колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, а саме, під час розгляду питання, що в протоколі №1 засідання комісії з питань призначення (відновлення) або відмову соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 18.08.2016 року, де під пунктом 1.19 міститься питання про відновлення виплати пенсії громадянці ОСОБА_3, 1976 року народження, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_4, яка постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто за адресою реєстрації та постійного проживання ОСОБА_1, є її родичкою, була повязана спільним побутом із ОСОБА_1, їх відносини були близькими та мали характер сімї, і ОСОБА_1 не повідомила голову та інших членів комісії про наявність реального конфлікту інтересів та голосувала «за» відновлення виплати пенсії гр-ці ОСОБА_3 (ч. 1 ст. 172-1 КУпАП); а також порушила п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме будучи посадовою особою місцевого самоврядування, достовірно знаючи, що гр-ці ОСОБА_3 відновлено виплату пенсії і той факт, що остання 01.09.2016 року повернулася до окупованої території, не вжила заходів задля скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3, за якою останній нараховувалась пенсія. Таким чином, ОСОБА_1 поставила інтерес близької особи ОСОБА_3 вище за службовий, чим створила умови для безперешкодного отримання пенсійних виплат з вересня 2016 року по лютий 2017 року (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала своєї вини та пояснила, що викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджені ніякими доказами та не відповідають дійсності, оскільки в неї немає і ніколи не було родички ОСОБА_4 і вона не знайома з цією особою. Всі її родичі проживають в Росії на території Дагестану та Башкирії. Вона з ними останній раз бачилась коли їй було 14 років. Брат взагалі був тоді малим і не памятає їх. Пять відсотків населення України носить прізвище ОСОБА_4, а тому вона не звертає уваги на таке прізвище, коли десь його зустрічає. Оскільки дуже давно працює на державній службі, то добре знає ОСОБА_5 про корупцію, а тому в жодному випадку не могла допустити зі свого боку будь-якого голосування, яке б суперечило даному Закону. Окрім того зазначила, що з 18.07.2016 року по 16.08.2016 року перебувала у черговій відпустці. Перебуваючи весь час вдома, з впевненістю може заявити, що соціальні працівники до їх квартири не приходили. ЇЇ дочка в цей час також не працювала та була вдома. Крім того зазначає, що приблизно років пять, в квартирі роблять ремонт, і якби соціальні працівники приходили до них додому, то помітили б це. Не впевнена, що під час засідання комісії 18.08.2016 року прізвище ОСОБА_4 з зазначенням адреси її проживання фігурувало, проте не виключає, що могла не звернути уваги на прізвище, але на свою адресу увагу б звернула та повідомила б що за цією адресою такої особи немає.

З письмових матеріалів справи вбачається наступне.

Згідно Форми № П-2ДС та автобіографії, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка смт Зафарабад Ленінабадської області Таджикістану, в 1993 році закінчила Одеський гідрометеорологічний інститут. З 26.09.2011 року працювала на посаді начальника управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області (а.с.18-21).

14.10.2002 року склала присягу посадової особи місцевого самоврядування (а.с 26).

Розпорядженням Южноукраїнського міського голови ОСОБА_6 від 26.09.2011 року ОСОБА_1 призначена на посаду начальника управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради (а.с. 23)

12.06.2015 року попереджена про обмеження повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служб (а.с. 22).

04.05.2016 року ознайомлена з посадовою інструкцією начальника управління соціального захисту населення, охорони здоровя та праці Южноукраїнської міської ради (а.с. 27-29).

Розпорядженням Южноукраїнського міського голови ОСОБА_7 від 08.12.2016 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 09.12.2016 року на підставі п.1) ст. 41 КЗпП України (а.с.24-25).

ОСОБА_4 народилась 18.02.1976 року в м. Донецьк та є інвалідом ІІІ групи з дитинства. (а.с. 30-32).

23.07.2015 року ОСОБА_4 звернулась з заявою для призначення адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 33).

Згідно додаткових відомостей про внутрішньо переміщену особу від 29.07.2016 року ОСОБА_4 вказала адресу фактичного місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6, та тут же зазначена адреса пр. Незалежності, 3 (а.с. 34-35).

14.02.2017 року соціальним інспектором Прокіпець О.Г. та головним спеціалістом відділу соціальних інвалідних та пенсійних питань ОСОБА_8 було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_4, в якому зазначено, що ОСОБА_4 проживає в помешканні свого брата ОСОБА_9 АДРЕСА_1 (а.с. 36).

Але в судовому засіданні, будучи допитаними в якості свідків, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не підтвердили своїх пояснень наданих 14.03.2017 року щодо наявності родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, пояснили, що не бачила документів про це, і ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_3 їм про це не повідомляли. При цьому ОСОБА_10 пояснила, що коли ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_11 є її рідним братом, вона не звернула уваги на те, що у них різні по-батькові, вона Гасанівна, він - Есендуллахович. Письмові пояснення давали після запитань оперуповноваженого та ґрунтували їх на чутках, що поширювалися в їх установі вже після звільнення ОСОБА_1.

Відповідно до протоколу комісії з питань призначення (відновлення) або відмову соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам від 18.08.2016 року, комісія заслухала доповідача Гехад Е.Е., яка ознайомила присутніх з заявами та актами обстежень внутрішньо переміщених осіб. Під номером 1.19 зазначено питання про призначення виплати пенсії ОСОБА_4 (а.с. 37-47).

За повідомленням Южноукраїнського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 23.02.2017 року, виплата пенсії ОСОБА_4 припинена з 01.03.2017 року (а.с. 48).

Згідно довідок Южноукраїнського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 23.02.2017 року, ОСОБА_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, знаходиться на обліку в управлінні ПФУ в м. Южноукраїнську та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи (а.с. 49-50).

Начальник Южноукраїнського відділу управління СБУ в Миколаївській області 28.02.2017 року повідомив, що ОСОБА_4 з території ОРДЛО на територію України вїхала 27.07.2016 року через пункт пропуску «Гнутове», виїхала з території України 01.09.2016 року через пункт пропуску «Зайцево» (а.с. 51).

З наказу №59-в від 05.07.2016 року вбачається, що начальнику управління соціального захисту населення, охорони здоровя та праці ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку тривалістю 30 календарних днів з 18.07.2016 року до 16.08.2016 року включно (а.с. 101).

27.07.2016 року Южноукраїнське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області направило до управління соціального захисту населення, охорони здоровя та праці м. Южноукраїнська Список №7 від 27.07.2016 року, до якого включено двох осіб, що звернулись за призначенням (відновленням) пенсії, для розгляду на Комісії. Одна з них ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7, задеклароване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, дата звернення до органу Пенсійного фонду: 27.07.2015 року, дата видачі довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи: 23.07.2015 року (а.с. 103-104).

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, прокурора, який прийшов до висновку про те, що в судовому засіданні не знайшла підтвердження вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень та просив закрити провадження у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Згідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 2, 3 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Диспозиція ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає адміністративну відповідальність спеціального суб'єкта адміністративних правовідносин у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". При цьому, враховано п. 2) примітки даного Закону у якій зазначено, що в цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Отже, за змістом ст. 172-7 Кодкусу України про адміністративні правопорушення, особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього. Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Зміст поняття "конфлікт інтересів" визначають такі дві обов'язкові ознаки: 1) конфлікт інтересів це суперечність між особистими інтересами та її службовими повноваженнями; 2) наявність такої суперечності може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Таким чином, не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її службові повноваження можуть не суперечити один одному.

Слід зазначити, що ОСОБА_1, яка виконувала свої повноваження у складі колегіального органу комісії з питань призначення (відмовлення) або відмову соціальних виплат, одноособово не приймала рішення, такі рішення приймалися більшістю у колегіальному органі, а тому у неї відсутній прямий чи безпосередній причинно-наслідковий звязок між голосуванням, якщо таке відбувалось, та прийняттям рішення.

При зясуванні винності особи у вчиненні будь якого корупційного правопорушення потрібно враховувати і загальні поняття корупції, що містяться у ст. 1 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції», корупція це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Таким чином, відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», корупційним діянням є тільки умисне діяння.

Згідно матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення складеного 23.03.2017 року відносно ОСОБА_1, остання, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, 18.08.2016 року на засіданні комісії з питань призначення (відмовлення) або відмову соціальних виплат внутрішньо-переміщним особам, приймала участь у голосуванні про призначення (відновлення) виплати пенсії внутрішньо-переміщеній ОСОБА_4, яка мешкала за адресою АДРЕСА_1, де зареєстрована і проживає сама ОСОБА_1 та перебуває з нею в родинних відносинах.

Проте, в ході судового розгляду, жодного підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 представлено не було.

Окрім того, не підтвердився факт проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 пояснили, що не бачили документів на підтвердження родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 При цьому ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_3 їм про це не повідомляли. ОСОБА_10 пояснила також, що 29.07.2016 року в післяобідній час, разом з ОСОБА_8, виходила за адресою вказаною ОСОБА_3. В квартирі бачила чоловіка, але впізнати його не зможе, бо бачила його зі спини. ОСОБА_3 пояснила, що це її рідний брат ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9. Такі відомості вона і внесла до акту обстеження житлово-побутових умов. ОСОБА_8, яка виходила на обстеження разом з ОСОБА_10, пояснила, що ніякого чоловіка не бачила.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що сестри ОСОБА_4 в нього не має, а тому в їх квартирі ця особа ніколи не проживала. Соціальні працівники до нього додому не приходили. 29.07.2016 року весь день знаходився на роботі. Окрім того пояснив, що народився у 1971 році, а не у 1972 році.

Свідки ОСОБА_12І та ОСОБА_5 пояснили, що багато років мешкають по сусідству з ОСОБА_1 та бувають в неї дома. Вказали, що в квартирі у неї сторонні особи ніколи не проживали, зокрема і в липні 2016 року.

З письмових матеріалів справи а саме, додаткових відомостей про внутрішньо переміщену особу від 29.07.2016 року, вбачається, що окрім місця проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, зазначена також адреса по пр. Незалежності, 3. А тому у суду викликає сумнів достовірність відомостей, щодо проживання ОСОБА_4 саме АДРЕСА_1.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 в судовому засіданні не змогли підтвердити, чи відбувалось голосування на засіданні комісії з питань призначення (відмовлення) або відмову соціальних виплат внутрішньо-переміщним особам та чи приймала участь у голосуванні ОСОБА_1. Також не змогли підтвердити наявність родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно до пунктів 11, 12 ОСОБА_16 призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №365 від 08 червня 2016 року, комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом пяти робочих днів з дня отримання такого подання. За результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сімї або інших документів, визначених в абзаці другому пункту 7 цього ОСОБА_16, комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати.

Проте на засіданні комісії 18.08.2016 року оголошувався вже проект протоколу, а не подання відповідного органу. ОСОБА_16 не передбачено прийняття рішення шляхом голосування, не регламентовано діяльності комісії, та порядку голосування, тобто рішення приймається простим обговоренням. Інших документів, які б регламентували ОСОБА_16 проведення засідань комісії ні на державному, ні на міському рівні не існує. А отже, ОСОБА_1, як член комісії не могла приймати або не приймати участь у голосуванні, оскільки воно не проводилося, а якщо й проводилося, то це суперечить ОСОБА_16 і жодним документом його результати не зафіксовані. За такого, доказів того, що ОСОБА_1 голосувала «за» призначення пенсії ОСОБА_3 немає.

Окрім того, матеріалами справи доведено, що коли від Южноукраїнського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області надійшов Список №7 від 27.07.2016 року, в якому була зазначена ОСОБА_4, сама ОСОБА_1, перебувала у черговій відпустці, згідно наказу №59-в від 05.07.2016 року, а тому до виконання його не звертала та не мала можливості ознайомитись з ним. Також суд звертає увагу на те, що дата звернення ОСОБА_4Г до органу Пенсійного фонду зазначена пізніше, ніж дата видачі довідки про взяття на облік (а.с. 104).

Таким чином, досліджені матеріали справи не містять, а в судовому засіданні не надано будь-яких фактичних даних, які б з достовірністю свідчили про обєктивні та субєктивні ознаки конфлікту інтересів ОСОБА_1. Доказів які б свідчили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно проживали, були повязані спільним побутом, їх відносини були близькими та мали характер сімї, не встановлено.

За змістом ч.1, 2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тобто в даному випадку на управління захисту економіки Департаменту захисту економіки у Миколаївській області.

З огляду на те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.60 ЦПК України), суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відсутня подія, яка б вказувала на існування конфлікту інтересів.

Відповідно до п.1) ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в звязку з відсутністю складу події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1) ст. 247, ст. 283, п. 3) ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_17