Справа № 638/8540/17
Провадження № 3/638/2355/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Управління патрульної поліції у м. Харкові відносно:ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

02.06.2017 року у провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 25.05.2017 року о 13 годині 15 хвилин у м. Харків, пр-т. Перемоги, 81, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння (ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, шатка хода, незвязна мова). Огляд на стан спяніння зі згоди водія на місці у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER ALCOTEST 6820 ARHF 0032» в присутності двох свідків, проба позитивна 3, 69о/оо.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав та пояснив, що покази прибору «Драгер» спотворені внаслідок вживання лікарських препаратів «Інгаліпт-Форте з ромашкою», що підтверджується медичною документацією та довідкою з лікарні та інструкцією про вживання цього препарату, про що він повідомив працівників поліції.

Захисник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_2 у судовому засіданні заявив клопотання про виклик інспектора Окари О. В., який складав протокол про адміністративне правопорушення, а також свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що діями водія ОСОБА_1 порушені вимоги пункту 2.9-А Правил дорожнього руху України: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», а тому суд кваліфікує його дії за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення , завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №222656 від 25.05.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, даними на місті вчинення адміністративного правопорушення, та згідно яких ОСОБА_1 пройшов огляд з використанням приладу «DRAGER ALCOTEST», за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 3, 69 о/оо та який погодився пройти тест добровільно; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, де стоїть підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами алкотестеру, результатом алкотестеру «Драгер», розпискою ОСОБА_5 про прийняття автомобіля у своє управління до повного витверезіння ОСОБА_1

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права та обовязки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. ОСОБА_1 своїм правом не скористався, протокол підписав, жодних клопотань при складанні протоколу серії БР №222656 від 25.05.2017 року не заявляв.

Окрім того у графі протоколу - Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що «… согласен…».

Будь-яких зауважень до результатів тесту чи перебування його у хворобливому стані, внаслідок чого вживання лікарських засобів, які можуть, на його думку, впливати на результати алкотестеру, ОСОБА_1 не зазначив, навпаки ж проставив підпис у відповідній графі результату.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необєктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 не надав.

Заявлене клопотання про виклик осіб, які були присутні на місці вчинення адміністративного правопорушення суд розцінює як спосіб самозахисту, а також вбачає мету затягування розгляду справи, оскільки 26.06.2017 року ОСОБА_1 подав заяву про перенесення судового засідання, так як йому необхідна правова допомога, а також ознайомлення з матеріалами справи; 13.07.2017 року мати ОСОБА_1 ОСОБА_6 подала заяву про перенесення судового засідання у звязку з погіршенням здоровя та перебуванням на амбулаторному лікуванні. У суду не має підстав не довіряти письмовим свідченням свідків, даними на місці вчинення адміністративного правопорушення, а також не має необхідності викликати особу, яка склала протокол, тобто констатувала фактичні обставини у процесуальному документі, що порушує провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Щодо твердження ОСОБА_1 про спотворення результату на стан алкогольного спяніння внаслідок вживання лікарського препарату «Інгаліпт-Форте з ромашкою», суд вважає їх необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами, такими, що не спростовують висновків «DRAGER ALCOTEST 6820 ARHF 0032».

Так, дійсно, згідно висновку №38 Комунального закладу охорони здоровя «Харківська клінічна лікарня №30» від 08.07.2017 року, ОСОБА_1 направлено на консультацію в 30-у міську лікарню. При цьому, рекомендовано, з-поміж іншого, інгаліпт форте з ромашкою (місцево). Проте на прийомі у лікаря, який рекомендував вживання цього препарату, ОСОБА_1 знаходився після складання адміністративного матеріалу (після 25.05.2017 року), а саме - 08.07.2017 року.

Окрім того, ОСОБА_1 не довів, що вживання лікарського препарату «Інгаліпт-Форте з ромашкою»,може викликати 3.69 о/оо алкоголю в організмі людини.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, наведеного спростування доказів ОСОБА_1, якими він підтверджував відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, приходжу до переконливого висновку, що версія ОСОБА_1 не відповідає дійсності та свідчить про намагання його в будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена та враховуючи дані про особу правопорушника, те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з умисної форми вини вчинення правопорушення, яке становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоровю, тяжкість ймовірних наслідків, ставлення особи до даного діяння,який незважаючи на сукупність беззаперечних доказів, заперечує свою винуватість, посилаючись на сумнівні версії обставин справи, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення, з позбавленням спеціального права, тобто позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП,суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.М.Хайкін