Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. СтецівкаЗвенигородського району Черкаської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 грудня 2016 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосїівського районного суду м. Києва від 09.12.2016 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.1224, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 24 жовтня 2016 року о 0 годин 20 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по пр-ту Науки, 139 в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, не дотримав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.2.9 "a", 2.10 "а", 2.10 "в", 13.1 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.1224, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає про порушення суддею норм процесуального права, оскільки всупереч вимогам ст.268 КУпАП про місце і час розгляду справи його сповіщено не було, справу розглянуто під час його відсутності, а тому він був позбавлений можливості реалізувати права, передбачені вказаною статтею. Повістки надсилалися на адресу: АДРЕСА_1, за якої він не зареєстрований та не проживає. За таких обставин просить постанову судді місцевого суду скасувати і закрити провадження у справі.

_________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1799/2017 Постанова винесена суддею Плахотнюк К.Г.

Категорія: ст.1224, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП

Крім того, ОСОБА_3 подав заяву про поновлення строку оскарження постанови, посилаючись на пропуск зазначеного строку з поважних причин, оскільки, зважаючи на викладене раніше, з судовим рішенням він ознайомився лише 23.06.2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який просив поновити строк оскарження постанови та підтримав апеляційну скаргу, стверджуючи про свою непричетність до вчинення правопорушень, передбачених ст.1224, ст.124 КУпАП, дослідивши наявні в справі докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана 04.07.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3 та даних про його своєчасне сповіщення про місце і час її розгляду. Оскільки відомості про дату отримання правопорушником копії постанови у справі відсутні, не довіряти твердженням про ознайомлення із змістом судового рішення 23.06.2017 року немає підстав. Тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам, які також були досліджені в суді апеляційної інстанції, і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в:

- протоколах про адміністративне правопорушення, в яких детально викладено суть порушень, вчинених ОСОБА_3 (а.с.3-5);

- схемі місця ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів поблизу перехрестя вул. Саперно-Слобідської та вул. Грінченка, розташування автомобіля "Toyota Carina" після пригоди і вказано перелік видимих пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, - пошкодження заднього бампера, заднього лівого крила та ланжерона, кріплення задніх фар, вм'ятина задньої частини кузова (а.с.6);

- письмових поясненнях ОСОБА_4 про те, що коли 23.10.2016 року о 23 годині він, керуючи автомобілем "Toyota", зупинився на перехресті з вул. Грінченка на червоний сигнал світлофора, почув потужний удар у задню частину автомобіля від зіткнення з автомобілем "Daewoo Lanos", номерний знак якого НОМЕР_4 відірвався і водій якого одразу почав рух з метою залишення місця пригоди. Він намагався забрати ключі, але їх заклинило в замку запалення, а на його вимогу зупинитися водій, від якого було чути характерний запах алкоголю, не реагував і поїхав (а.с.9);

- роздруківці результату огляду з використанням спеціального технічного засобу алкотеста "Drдger", згідно з яким за наслідками огляду порушника станом на 0 годин 35 хвилин 24.10.2016 року рівень алкоголю у видихуваному повітрі становив 1,78 ‰ (а.с.1);

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, у присутності яких проведено огляд (а.с.7-8).

Згідно з рапортами інспекторів УПП у м. Києві по прибуттю на виклик ОСОБА_4, здійснений о 23 годині 3 хвилини 23.10.2016 року, було виявлено пошкоджений автомобіль "Toyota", заявник повідомив про обставини пригоди і про те, що водій автомобіля НОМЕР_2, від якого явно було чути запах алкоголю, залишив місце пригоди. На місці ДТП залишився номерний знак автомобіля, який зареєстрований за ОСОБА_7. Автомобіль було передано в орієнтування і зупинено іншим патрулем о 0 годин 10 хвилин 24.10.2016 року на пр-ті Науки, 139. Водієм виявився ОСОБА_3, у якого були явні ознаки алкогольного сп'яніння: почервоніння очей, нечітка мова та хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій добровільно пройшов огляд у присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного засобу "Drдger", яким було встановлено результат 1,78 ‰. Після складання протоколу було з'ясовано причетність даного автомобіля до ДТП, місце якого водій залишив, також на автомобілі були видимі механічні пошкодження. ОСОБА_3 показував посвідчення працівника прокуратури, і коли його повідомили, що транспортний засіб буде евакуйовано, намагався втекти на автомобілі. Оскільки поліцейський перешкоджав цьому і намагався витягнути ключі, протягнув його на дверці близько 10 метрів, однак все одно втік і переслідуванням його не вдалося наздогнати. У працівників поліції залишилися посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і довіреність на керування ним (а.с.10, 11-12, 13, 14).

Не спростовують таких висновків суду і пояснення ОСОБА_3, у відповідності з якими під час дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля був його брат ОСОБА_7, а він знаходився як пасажир. Йому незрозумілі дії ОСОБА_4, з яким повністю розрахувалися і який після того, як вони поїхали, викликав працівників поліції. Від'їхавши від місця ДТП деяку відстань, він пересів за кермо і встиг доїхати до стоянки, коли був зупинений поліцейськими. Він не оспорює, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, однак свою винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.1224, 124 КУпАП, заперечує.

Оцінюючи пояснення правопорушника, слід зазначити, що версію про керування транспортним засобом іншою особою на момент ДТП і залишення нею ж місця пригоди ОСОБА_3 раніше не висловлював, хоча мав таку можливість, спілкуючись з поліцейськими після зупинки і, ознайомлюючись з протоколами про адміністративні правопорушення, за якими з'явився до Управління патрульної поліції 25.10.2016 року і отримав їх копії.

За таких обставин вважаю, що пояснення правопорушника є неправдивими, і направлені на уникнення відповідальності за скоєне, а тому їх слід відкинути.

Доводи в апеляційній скарзі про порушення суддею вимог ст.268 КУпАП і, відповідно, прав ОСОБА_3, є безпідставними.

Дійсно, згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом у відповідності з вимогами ст.2772 КУпАП двічі направлялися повістки за адресою: АДРЕСА_1, яка зазначена в протоколах.

Водночас, отримуючи протоколи про адміністративні правопорушення, в яких було зазначено саме цю адресу, за якою ОСОБА_3, як за його поясненнями, не проживає і не зареєстрований, він будь-яких зауважень з цього приводу не висловлював. Достеменно знаючи, що справа розглядатиметься Голосіївським районним судом м. Києва, і, враховуючи, що інформація про розгляд справ оприлюднюється на офіційному веб-сайті Судова влада України, не цікавився нею, що свідчить лише про те, що він не забажав реалізувати свої права в суді першої інстанції.

Вказані обставини не можуть бути підставою для скасування постанови судді і закриття провадження у справі. До того ж, при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_3 отримав можливість реалізувати свої права та скористався ними.

Разом з тим, слід зазначити, що за висновками суду ОСОБА_3 вчинив всі правопорушення одночасно в одному і тому ж місці, що дещо не узгоджується з даними в протоколах. Однак це не свідчить про незаконність постанови і може бути підставою для виправлення описки за заявою заінтересованої особи або ініціативою суду першої інстанції.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.1224, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, з урахуванням положень ст.36 КУпАП при визначенні виду та розміру стягнення за вчинення кількох адміністративних правопорушень, і відповідає санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 грудня 2016 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.1224, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн