Номер провадження: 33/785/635/17
Номер справи місцевого суду: 495/9731/16-п
Головуючий у першій інстанції Остра Н. С.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - адвоката Шаркевича С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.03.2017 року відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Шабо Одеської області, громадянина України, не працюючого, який проживає АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього стягнення:за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців; за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; на підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 08.12.2016 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ21063», держ. знак НОМЕР_1, рухався по вул. Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровський. Порушивши вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, він не обрав безпечну швидкість руху, безпечний інтервал та вчинив зіткнення з автомобілем, який зупинився на зустрічній смузі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Окрім того, ОСОБА_2 керував зазначеним автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з порожнини роту, порушення ходи та мови), а, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на місці із застосуванням алкотестера «Драгер» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

- суд 1-ої інстанції не задовольнив його клопотання щодо витребування відеозаписів з вуличних камер відеоспостереження, які знаходяться в магазині «АТБ», які зафіксували момент ДТП, чим порушив ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»;

- суд не звернув уваги на той факт, що в протоколах про адміністративне правопорушення відсутні відомості про роз'яснення ОСОБА_2 його прав та обов'язків, чим були порушені приписи ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України ст.ст. 268, 277 КУпАП;

- суд відмовив у задоволенні його клопотання про повторний допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили суду, що вони покинули місце ДТП, а потім їх перестріли працівники поліції, надали їм пояснення, в яких вже мався текст, який вони підписали, але суд також відмовив йому в клопотанні щодо виклику та допиту працівників поліції;

- суд першої інстанції не врахував, що він не порушував Правил дорожнього руху, а водій автомобілю «РЕНО» зміщував свій транспортний засіб після зіткнення, яке сталося з його вини;

- суд не звернув уваги на той факт, що в матеріалах справи відсутній висновок експерта щодо його знаходження в стані алкогольного сп'яніння;

- також суд не звернув уваги на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд ані за допомогою алкотестеру, ані в медичному закладі, а свідків цієї події взагалі не було, тому протокол був складений з порушенням законодавства;

- суд першої інстанції порушив вимоги ст. 33 КУпАП, оскільки не врахував особу правопорушника, його майновий стан, пом'якшуючі обставини тощо.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП та у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши відеозапис події, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючі винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази:

- показання інспектора Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області Уранковського М.І., який пояснив, що 08.12.2016 року заступив на зміну. Проїжджаючи у складі екіпажу близько 17 год. 50 хв. по вул. Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровський, в районі «Тіра», він побачив, що на дорозі стоїть автомобіль «Рено Трафік» із увімкненою аварійною сигналізацією, тому зупинились. У цей час водій автомобіля «Рено Трафік» телефонував на номер 102. Він перевірив документи у водія та в присутності свідків почав складати схему ДТП. Також були оглянули транспортні засоби в присутності ОСОБА_2, який під підпису всіх документів відмовився. ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп'яніння, тому відносно нього, у Білгород-Дністровському відділі поліції, були складені два протоколи: по факту ДТП за ст. 124 КУпАП та по факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння за ст. 130 ч. 1 КУпАП. ОСОБА_2 відмовився продувати алкотестер та проходити огляд у медичному закладі на стан сп'яніння. Водій автомобілю «Рено Трафік» пояснив, що він знаходився на місці ДТП, з місця автомобіль не зрушував, оскільки спрацювала аварійна сигналізація, а ОСОБА_2 після зіткнення з його автомобілем, поїхав з місця ДТП;

- показання ОСОБА_7, який пояснив суду, що він їхав по своїй смузі дороги зі сторони ринка в сторону району «Тіра» по вул. Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровський і мав намір повернути у двір. Він увімкнув поворот ліворуч та знаходився на крайній лівій смузі, очікуючи на можливість повернути, а ОСОБА_2 їхав йому назустріч на автомобілі ВАЗ-2106. У цей момент спрацювала аварійна сигналізація, а, вийшовши з автомобіля, він побачив, що автомобіль пошкоджений. Водій автомобіля ВАЗ-2106, який проїхав певну відстань вперед, повернувся і він зрозумів, що той знаходиться у нетверезому стані, оскільки було чути запах алкоголю з порожнини роту і була невнятна мова. Після цього він зателефонував в поліцію, а коли пояснював про обставини ДТП, під'їхали працівники поліції. Працівники поліції склали схему ДТП в присутності двох свідків, а ОСОБА_2 стояв поруч. На місці ДТП він не змінював місця розташування свого автомобіля. Працівники поліції запропонували ОСОБА_2 продути алкотестер на стан сп'яніння, але він відмовився, проїхати на медичний огляд та підписувати протокол про адміністративне правопорушення він також відмовився;

- показання свідка ОСОБА_8, який пояснив суду, що 08.12.2016 року він знаходився біля зупинки «Тіра» по вул. Ізмаїльській і бачив, як автомобіль «Рено Трафік» зупинився з увімкненим поворотом ліворуч, стояв на місці і пропускав транспорт. Він також бачив, як у автомобіля «Рено Трафік» загорілась аварійна сигналізація, після чого водій автомобіля ВАЗ-2106 проїхав за автобусну зупинку та повернувся на місце ДТП. Через хвилин п'ять приїхали працівники поліції та запропонували водієві автомобіля ВАЗ-2106 продути в алкотестер, оскільки він знаходився у нетверезому стані, але той покинув місце ДТП і поїхав. Автомобіль марки «Рено Трафік» стояв на місці та нікуди не переміщався. При цьому освітлення на вулиці було добрим. В подальшому у нього взяли пояснення;

- показання свідка ОСОБА_9, який пояснив, що на місці ДТП він був присутній під час пропозиції працівниками поліції пройти тест на стан сп'яніння ОСОБА_2 Також він приймав участь у проведенні замірів та складанні схеми ДТП. В його присутності всі обставини фіксувались на відео. ОСОБА_2 пропонували продути алкотестер або проїхати до лікарні, щоб визначити стан сп'яніння, але він відмовився. Він бачив, що ОСОБА_2 знаходився у стані сп'яніння, оскільки він погано стояв на ногах. Працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому він розписався. Працівники поліції запитували у ОСОБА_2, чи вживав він алкоголь, на що він відповів, що так;

- показання свідка ОСОБА_10, який підтвердив, що 08.12.2016 року в темний час доби ОСОБА_2, який був у нетверезому стані, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на місці ДТП за допомогою приладу «Драгер». На той час на автомобілі він стояв на зупинці ближче до магазину «АТБ», розташованого по вул. Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровський і бачив, як проїхав автомобіль, а зустрічний автомобіль увімкнув аварійну сигналізацію. Він приймав участь при складанні схеми ДТП, в якій розписався у відділі поліції. Він не пам'ятає, які надавались пояснення, але він говорить правду і підстав обмовляти ОСОБА_2 у нього немає. ОСОБА_2 не міг розбірливо розмовляти, від нього було чути різкий запах алкоголю з порожнини роту;

- схему дорожньо-транспортної пригоди від 08.12.2016 року, в якій зафіксовано місце зіткнення та розташування транспортних засобів після зіткнення, а також пошкодження, які отримали транспортні засоби в результаті ДТП.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги доводи ОСОБА_2 стосовно того, що ОСОБА_7 переміщав свій автомобіль до приїзду працівників поліції, оскільки таке твердження спростовується показаннями зазначених вище свідків.

Окрім того, суд першої інстанції правильно розцінив відмову ОСОБА_2 від підписання документів та від обстеження на стан сп'яніння, як спробу уникнути відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.

З метою забезпечення права ОСОБА_2 на справедливий і публічний розгляд його справи, передбаченого ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», апеляційним судом були вжиті всі можливі заходи, а саме повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, витребувані відеозаписи з вуличних камер відеоспостереження, які знаходяться в магазині «АТБ», які могли зафіксувати момент ДТП. Натомість, відповідно до відповіді ген. директора ТОВ „АТБ-маркет" ОСОБА_11 зазначені записи не збереглися.

Отже, під час розгляду справи у суді першої інстанції та при розгляді апеляційної скарги об'єктивно встановлено, що водій ОСОБА_2порушив вимоги: п. 12.1 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 13.1 Правил дорожнього руху, згідно з приписами якого, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Зазначений висновок підтверджується змістом схеми місця ДТП, з якої очевидно випливає, що зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі проїзної частини дороги, по якій рухався, а в момент ДТП знаходився у статичному стані, автомобіль «Рено Трафік».

Надавши об'єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що орган дізнання, оформлюючи матеріали ДТП, а суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшли правильного висновку про те, що єдиним винуватцем у вчиненні ДТП є ОСОБА_2, дії якого кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, як вчинення порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неналежність та недопустимість пояснень свідків та необхідність їх повторного допиту апеляційний суд не сприймає, оскільки судом першої інстанції показання свідків досліджені і їм надана об'єктивна правова оцінка.

Твердження ОСОБА_2 про невідповідність пояснень свідків, які вони надавали в суді 1-ої інстанції викладених в постанові суду, апеляційний суд вважає частково слушними, натомість зазначені розбіжності не являються істотними та пояснюються збігом часу, з моменту складання пояснень та допиту в судовому засіданні.

Довід апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції таємниці нарадчої кімнати, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки видалення суду до нарадчої кімнати в день розгляду справи, а вихід з нарадчої кімнати та оголошення судового рішення наступного дня, не є порушенням законодавства, а доказів на підтвердження того факту, що у цей час суд розглядав інші справи, апелянтом не надано. Окрім того, стадія судових дебатів не передбачена ст. 279 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Окрім того, під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 та його захисник не надали жодного доказу на підтвердження своїх доводів та на спростування висновків суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про визнання відеозапису, долученого до матеріалів справи, таким що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки суд не мотивував своє рішення у цій частині і не зазначив, яким саме вимогам законодавства не відповідає відеозапис.

Під час апеляційного розгляду справи, відеозапис, долучений до матеріалів справи, був досліджений і з його змісту випливає, що на місті події, особа, схожа на ОСОБА_2, в присутності свідків, відмовляється від пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння із застосуванням приладу «Драгер» чи у медичному закладі.

В подальшому, зазначена особа, у приміщенні відділку поліції, також відмовляється від ознайомлення зі схемою місця ДТП, протоколами та від надання письмових пояснень і поводиться як особа з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Доводи захисника про недопустимість як доказу зазначеного відеозапису, оскільки працівниками поліції не складався відповідний протокол при застосуванні відеозапису, апеляційний суд вважає частково обґрунтованими, натомість зазначене порушення не є істотним та не впливає на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні вказаних правопорушень.

На думку апеляційного суду, вказаний відеозапис є допустимим доказом у справі та об'єктивно підтверджує обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що накладаючи на нього стягнення, суд не врахував його особу, ступінь вини, характер вчиненого правопорушення, пом'якшуючі обставини, тощо, апеляційний суд не може прийняти їх до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При цьому, апеляційний суд також враховує те, що умисні дії ОСОБА_2 були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля, тому вважає, що суд 1-ої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на нього стягнення в межах санкцій ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та вірно застосував вимоги ст. 36 КУпАП при призначенні остаточного стягнення.

Щодо вимог ОСОБА_2 про закриття провадження по справі на підставі ст. 38 КУпАП, апеляційний суд вважає його необґрунтованим, оскільки постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.03.2017 року в діях ОСОБА_2встановлена наявність складів правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та на нього накладено відповідне стягнення в межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Той факт, що зазначена постанова суду 1-ої інстанції до прийняття рішення судом апеляційної інстанції не набрала законної сили не дає підстави для закриття провадження по справі на підставі п.7. ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до приписів п.4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Отже, постанова суду першої інстанції від 07.03.2017 року є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, але вона підлягає зміні в частині виключення посилання на невідповідність відеозапису події вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38, 251, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.03.2017 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП, - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови сімнадцятий абзац про невідповідність відеозапису події вимогам чинного законодавства.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца