Справа № 163/1713/17
Провадження № 3/163/1111/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши, направлені Любомльським відділом поліції ГУНП у Волинській області, матеріали справи за протоколом серії АП1 №994060 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №480752, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 07.09.1999 року, -

в с т а н о в и л а:

Інспектором СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 08.07.2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №994060 відносно ОСОБА_1, зі змісту якого слідує, що останній 08.07.2017 року приблизно о 02 год. 55 хв. керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номерний знак LC 65650, по вул. Незалежності в смт.Головне Любомльського району, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав повністю та, не заперечуючи факту його перебування в стані алкогольного спяніння, категорично заперечив керування ним, у вказаний в протоколі час та в зазначеному місці, транспортним засобом. Пояснив, що в автомобілі він сидів на задньому сидінні, а за кермом був власник автомобіля - ОСОБА_3, який, побачивши працівників поліції, помінявся місцями з його дружиною - ОСОБА_4, оскільки в цей день на нього склали протокол за керування транспортним засобом без посвідчення водія. Працівники поліції безпідставно почали звинувачувати його, що саме він був за кермом, при цьому жодним чином не реагуючи на його пояснення, тому від будь-яких підписів він відмовився. Просив суд закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, так як за кермом автомобіля він не їхав.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, показання свідків та дослідивши письмові докази у справі, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт одночасного перебування цієї особи в стані алкогольного сп'яніння.

Факт перебування у стані алкогольного спяніння ОСОБА_1 не заперечив та дана обставина також підтверджується висновком ТМО Любомльського і Шацького районів від 08.07.2017 року, а також актом до нього за №267.

Разом з цим, матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу, проходження огляду на стан алкогольного спяніння та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення в категоричній формі заперечував факт керування ним транспортним засобом.

На підтвердження протилежного, тобто керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Volkswagen Transporter», р.н.з. LC 65650, до протоколу додано рапорти співробітників СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області: ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 від 08.07.2017 року, з яких слідує, що начальником СРПП №2 ОСОБА_5 було помічено трьох осіб: двох чоловіків та однієї жінки, які слідували до транспортного засобу та їх зовнішні ознаки і поведінка свідчили про перебування останніх у стані алкогольного спяніння. За кермо автомобіля сів ОСОБА_1, на переднє пасажирське сидіння жінка, а інший чоловік на заднє сидіння. Після того, як цей автомобіль розпочав рух, ОСОБА_5 по радіозвязку зорієнтував наряд поліції про вчинення правопорушення. Під час зупинки даного транспортного засобу інспектори поліції бачили, як ОСОБА_1 намагався покинути водійське сидіння і пересісти на заднє сидіння, а на його водійське місце - сісти жінка.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 дали аналогічні за змістом показання, що й зазначені у їх рапортах, а також вказали, що на момент зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 за кермом не було, так як він уже встиг переміститись на заднє сидіння, однак ще не сів.

Допитані в судовому засіданні черговий лікар приймального відділення ТМО Любомльського і Шацького районів - ОСОБА_7 та медична сестра ОСОБА_8 також вказали, що під час медичного огляду ОСОБА_1 стверджував, що автомобілем він не керував.

Під час зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, незважаючи на категоричне заперечення ОСОБА_1 керування ним транспортним засобом, інспекторами поліції пояснень у інших осіб (жінки та чоловіка), які перебували у транспортному засобі, відібрані не були.

За клопотанням ОСОБА_1 зазначених осіб допитано судом в якості свідків під присягою та з попередженням про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання та за відмову від давання показань.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що разом з ОСОБА_1 та його дружиною - ОСОБА_4 перебували в барі «Атас», що в смт.Головне Любомльського району. Особисто він алкоголю не вживав, так як був за кермом власного автомобіля. Вийшовши з бару, він сів за кермо автомобіля та, розпочавши рух, побачив поліцейських, яких злякався, оскільки не мав при собі посвідчення водія, а напередодні відносно нього уже було складено протокол за те, що він керував автомобілем без посвідчення водія, тому попросив дружину ОСОБА_1 сісти за кермо, а сам пересів на заднє сидіння, де сидів ОСОБА_1 Ствердив, що останній автомобілем не керував та він не міг передати йому кермо свого автомобіля, так як ОСОБА_1 вживав спиртне.

Дружина ОСОБА_1- ОСОБА_4 суду показала, що, вийшовши з бару, ОСОБА_3 сів за кермо, вона сіла збоку, а її чоловік сів на заднє пасажирське сидіння. Коли ОСОБА_3 побачив поліцейських, то попросив її сісти за кермо, так як не мав при собі посвідчення водія, сам же пересів на заднє сидіння, а вона сіла за кермо. ЇЇ чоловік ОСОБА_1 увесь цей час сидів на задньому сидінні та автомобілем він не керував.

Даючи оцінку допитаних в судовому засіданні свідків, як інспекторів поліції, так і зі сторони ОСОБА_1, які за своїм змістом є кардинально протилежними, суд враховує, що аналізовані події мали місце у нічну пору доби, а саме о 02 год. 50 хв. З рапортів інспекторів поліції слідує, що поліцейські: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на службовому автомобілі з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом прослідували за автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номерний знак LC 65650, а поліцейський ОСОБА_5 в цей час перебував біля приміщення Головненської селищної ради. У рапорті ОСОБА_5 зазначено, що у момент зупинки вказаного автомобіля, він знаходився безпосередньо біля нього і бачив, як ОСОБА_1 переміщався з водійського на заднє сидіння. Однак, інспектор поліції ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що після зупинки зазначеного автомобіля, ОСОБА_5 незабаром до них підійшов (підбіг), тобто знаходження останнього біля автомобіля марки «Volkswagen Transporter» у момент його зупинки виключається.

Аналіз таких обставин, а саме: темна пора доби, знаходження службового автомобіля поліцейських позаду автомобіля марки «Volkswagen Transporter» під час його зупинки, а поліцейського ОСОБА_5 - взагалі в іншому місці, викликає у суду розумні сумніви щодо можливості поліцейських з достовірністю бачити обстановку, яка мала місце в кабіні автомобіля, що знаходився попереду них. Крім цього, жоден із свідків - поліцейських, не вказав хто саме сидів за кермом автомобіля, після того, як вони до нього підійшли, та місце знаходження інших двох осіб (свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4С.) в автомобілі.

Не зрозумілим є й те, що поліцейськими були проігноровані доводи ОСОБА_1 про те, що автомобілем він не керував, та ними не було вжито заходів для відібрання пояснень у інших двох осіб, які перебували в транспортному засобі, з метою зясування та визначення дійсного водія транспортного засобу. За відсутності таких первинних пояснень цих осіб, якими є свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у суду немає підстав ставити під сумнів показання останніх, що давалися в суді під присягою.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що доводи ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не спростовано, в той же час вони підтверджуються показаннями допитаних судом свідків, тому показання інспекторів поліції, які містять певні суперечності та у суду не викликають впевненості, не можуть бути покладені в основу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки доводи ОСОБА_1 дослідженими у справі доказами спростувати неможливо, а сам по собі висновок медичного огляду не може прямо вказувати на керування особою транспортним засобом, тому враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких інших доказів винуватості ОСОБА_1, суд дійшов висновку про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі відносно ОСОБА_1 слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_9