АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/297/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, за участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 ОСОБА_1 ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2016 року у відношенні ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_5, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ОСОБА_1 та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 11.09.2016 року приблизно о 05-17 в м. Харкові по пр. Науки, біля буд. 17 ОСОБА_3, керував автомобілем BMW, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 2250 водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, ним порушені вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу та просить постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2016 року скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ОСОБА_1. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження обґрунтовуючи тим, що справу розглянуто відносно нього за його відсутності та про наявність оскаржуваної постанови стало відомо лише 27.01.2017 року.

Зазначає, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та її висновок не відповідає дійсності.

Вказує, що 11.09.2016 року у стані алкогольного спяніння не перебував, будучі громадянином ОСОБА_5 не розуміє російську та українську мови, не розумів суті складених документів: протоколу та висновку щодо результатів медичного огляду.

Наведене свідчить про порушення суддею ст. 245,251,252 ОСОБА_1 ч.1 ст. 8 ст. 129 Конституції України.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу, та доповнив її вимогою закрити провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про необхідність поновлення строку на подачу апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що повідомлені апелянтом відомості з цього приводу підтверджені матеріалами справи та причина пропуску є поважною.

Відповідно до вимог ст. 280 ОСОБА_1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційний суд не вбачає підстав вважати вимоги вказаної правової норми не дотриманими суддею суду першої інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_4 наголосив на тому, що ОСОБА_3 є громадянином ОСОБА_5 та не розумів суті складених відносно нього документів під час складання яких був відсутній перекладач, що на думку захисника є безумовною підставою для визнання ОСОБА_3 невинуватим.

Разом з тим, на запитання головуючого, ОСОБА_4 не зміг пояснити яким, саме чином незнання ОСОБА_3 української мови могло вплинути на результат його медичного обстеження та обєктивність висновку про перебування останнього в стані алкогольного спяніння від 11.09.2016 року.

Апеляційний суд вважає, що наявний в матеріалах справи акт медичного огляду ОСОБА_3 є належним доказом, незнання ОСОБА_3 державної мови, враховуючи обставини набуття цього доказу, не спростовує його обєктивність.

Апеляційний суд також відкидає доводи захисника щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 ОСОБА_1, оскільки на час розгляду справи судом першої інстанції строки накладання адміністративного стягнення щодо ОСОБА_3 не сплинули.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не знаходить підстав вважати необґрунтованим рішення суду першої інстанції, і не вбачає підстав ставити під сумнів зміст наведених ним доказів, оскільки ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_4 не надано суду переконливих для того підстав.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.12.2016 року у відношенні ОСОБА_3 задовольнити, а вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вказану вище постанову - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2