Справа № 570/3380/17
Номер провадження 3/570/1347/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовський О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 пенсіонера, паспорт серії НОМЕР_1 від 30.11.2002 року виданий Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області,

зач.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Інспектором поліції 20 травня 2017 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 згідно якого він, перебуваючи за місцем проживання, АДРЕСА_2, вчинив насильство в сім'ї відносно своєї дружини ОСОБА_2

В суд для надання пояснень ОСОБА_1 тричі не з'явився, хоча про місце і час розгляду матеріалів був повідомлений своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Дві постанови про привід не були виконані; працівники поліції не забезпечили явку особи до суду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вони не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі:

а) об'єкт;

б) об'єктивну сторону;

в) суб'єкт;

г) суб'єктивну сторону.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом.

Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об'єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року (справа № 1-8/99) визначає, що під членом сім'ї треба розуміти особу, що перебуває з суб'єктом права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв'язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони; веденням з ним спільного господарства. Такі ознаки (вимоги) застосовуються диференційовано при конкретному визначенні членів сім'ї, які мають право на названі пільги.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Основною юридичною ознакою сім'ї є те, що її членів пов'язують взаємні права та обов'язки. Ця ознака є найбільш значимою для юридичного визначення сім'ї. Воно дає можливість значною мірою формалізувати це поняття. На відміну від належних членам сім'ї почуттів любові, дружби, взаємоповаги, моральної відповідальності, які не піддаються правовому регулюванню, закріплені в законі особисті та майнові права і обов'язки членів сім'ї є цілком конкретними. Крім того, вони, як правило, можуть бути здійснені примусово. Такі права і обов'язки виникають автоматично в результаті реєстрації шлюбу, народження дитини, усиновлення, тому наявність зазначених юридичних фактів сама по собі свідчить про виникнення юридичного зв'язку чоловіка і дружини, батьків та дітей, усиновителів й усиновлених, незалежно від характеру їхніх особистих відносин та інших мінливих за своєю природою факторів.

Члени сім'ї мають комплекс взаємних особистих немайнових та майнових прав та обов'язків, які за своєю природою є сімейно-правовими. Ці права та обов'язки встановлюються сімейним законодавством і пов'язують учасників сімейних відносин своєрідними правовими зв'язками.

З однієї сторони факт приналежності особи до сім'ї слугує підставою для набуття нею комплексу відповідних прав та обов'язків, з іншого - наявність комплексу таких прав та обов'язків свідчить про належність особи до певної сім'ї.

Отже, в юридичному розумінні сім'я - це об'єднання осіб, пов'язаних між собою спільністю життя та взаємними правами і обов'язками, що виникає з підстав, передбачених у законі.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини того, що ОСОБА_3 та потерпіла пов'язані між собою не тільки місцем проживання, але й спільністю життя та заємними правами і обов'язками, що виникають з підстав, передбачених у законі.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_3, та неможливості встановити обставини у справі через неявку особи до суду та незабезпечення такої явки особи до суду працівниками поліції вважаю, що справа про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає до закриття за відсутністю події і складу адмінправопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 280 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Красовський О.О.