Справа № 359/1073/17 Головуючий у І інстанції Вознюк С. М.
Провадження № 33/780/321/17 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 429 25.04.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Данілов О.М., за участю:

представника митниці: ОСОБА_1;

захисника особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС та ОСОБА_3 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце роботи: директор ТОВ «Колібрі МК», проживає за адресою: Україна, м. Миколаїв, вул. В. Морська, буд. 120;

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 890 євро та 26 000 гривень повернуто ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2017 року о 13 год. 50 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», громадянин України ОСОБА_3, який відлітав з України до Польщі, м. Варшава, літаком авіакомпанії «LOT», рейсом № 752, обрав за формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор». Після перетину «білої лінії» у ОСОБА_3 було виявлено 10 890 євро та 26 000 гривень. За протоколом вилучено 890 євро та 26 000 гривень, решту грошових коштів у сумі 10 000 євро, пропущено пасажирові.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_3, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 №148, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 року, громадянина України ОСОБА_3, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 890 євро та 26 000 гривень повернуто ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі Державна фіскальна служба України Київська митниця ДФС просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 відносно громадянина України ОСОБА_3 в повному обсязі та постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України, застосувавши до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та конфіскації затриманої по справі валюти у сумі 890 євро та 26 000 гривень.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 року про визнання винним та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 471 МК України та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Окрім цього, апелянт ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що в судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частина постанови. 24 лютого 2017 року, одразу після судового засідання в канцелярію суду ОСОБА_3 було подано заяву, з проханням відправити копію повного тексту постанови за місцем його проживання (а.с. 57). Однак навіть до подачі апеляційної скарги вищезазначену копію ОСОБА_3 не отримав.

Враховуючи наведене, та керуючись ст. 289 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений ОСОБА_3 з поважних причин, а тому його слід поновити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС задоволенню не підлягає. Апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оцінюючи на правовій підставі докази, суд першої інстанції виходив із того, що громадянин України ОСОБА_3 своїми діями, які полягали у проходженні митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки в сумі, що не перевищує 10 000 євро, або еквівалент цієї суми в іншій валюті, порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» з приводу декларування до інспекторів митниці не звертався.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь-яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз і вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

На підставі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність виключних та пом`якшуючих обставин, прийшов до хибного висновку про те, що на правопорушника може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації затриманої валюти, яка являється безпосереднім предметом правопорушення, товаром, переміщення якого через митний кордон України обмежено.

Відповідно до ст. 489 МК України при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують її відповідальність, чиє підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду апеляційних скарг, знайшли своє підтвердження наступні обставини.

ОСОБА_3 займає посаду директора ТОВ «Колібрі «МК» та працює комерційним пілотом (а.с. 25), виконує міжнародні польоти за премію замовника, що стверджується свідоцтвом CR 008868.

11 січня 2017 року відповідно до довідки про відрядження (а.с. 26), копією додаткової страхової угоди № 009/0/B/епс від 04.01.2017 року (а.с. 32), ОСОБА_3 та двоє пілотів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прямували за маршрутом Київ Амстердам для того, щоб здійснити політ на гелікоптері Єврокоптер ЕС -120 В, який був раніше залишений у м. Еммен (Нідерланди) з оформленням митного зобов`язання щодо повернення повітряного судна, що стверджується матеріалами справи.

Особливістю роботи комерційних пілотів є виконання польотів за премію замовника, однак вищевказана премія виплачується після виконання завдання, а до цього усі витрати пов`язані з перельотом, страхуванням, проживанням та харчуванням несуть члени екіпажу

Перед польотом члени екіпажу вносять власні кошти на витрати, в данному випадку командиром екіпажу ОСОБА_3 було внесено 70%, що становить 7890 євро та 8000 гривень, а решта членів екіпажу 15%, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_6 передали по 1500 євро та 9000 гривень власних коштів у тимчасове розпорядження командирові екіпажу, що стверджується показами свідка ОСОБА_4 (а.с. 51).

Апеляційний суд в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту законності природи походження валютних коштів, які являються предметом порушення митних правил, а саме про те, що валюта, яку мав при собі громадянин України ОСОБА_3 під час проходження митного контролю має легальне походження, та підтверджуються матеріалами справи.

Однак грошові кошти, які знаходились у ОСОБА_3 під час проходження митного контролю не перевищували еквівалент 10 000 євро на одну особу, оскільки 3000 євро та 18 000 гривень належали членам екіпажу ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які передали свої власні кошти ОСОБА_3, усно повідомивши на митному контролі про наявність їх коштів у командира екіпажу, після чого пройшли зону митного та прикордонного контроль, а тому н момент складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3 члени екіпажу повітряного судна ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не мали можливості повернутися та зазначатись свідками у протоколі.

Виходячи з вищевикладеного та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд не вбачає в діях ОСОБА_3 умислу на вчинення адміністративного правопорушення за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що стверджуються матеріалами справи Апеляційний суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_3 за ст. 471 МК України підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 247, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2017 року щодо ОСОБА_3 в повному обсязі та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, щодо притягнення останнього до відповідальності за ст. 471 Митного кодексу України,- закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Грошові кошти в розмірі 890 євро та 26 000 гривень вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0012/125120101/17 від 11 січня 2017 року повернути ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ