П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Турецької Республіки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 01 жовтня 2016 року в 01 год. 05 хв. по проспекту Перемоги, буд. 86- а в м. Києві керував автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (результат тесту - 1,19 проміле).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він не був присутнім, оскільки не отримував судову повістку про виклик до суду. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що про ухвалене судом рішення дізнався в березні місяці 2017 року в управлінні поліції, проте копію постанови суду до цього часу не отримав, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин. На думку апелянта, судом порушено його право на захист.

Крім того, в доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що суд, розглядаючи справу щодо нього, порушив його право на захист, оскільки він не був присутнім при судовому розгляді, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження щодо нього слід направити до іншого місцевого суду міста Києва, оскільки місцем реєстрації його автомобіля є Оболонський район міста Києва, а місцем проживання - Подільський район міста Києва.

ОСОБА_2 зазначає, що справа щодо нього направлялась на розгляд до Подільського районного суду міста Києва, проте з невідомих причин провадження опинилось в Святошинському районному суді міста Києва, що, на його думку, є порушенням підсудності.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що суд, розглядаючи справу щодо нього, порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, оскільки він не надав пояснення суду та доказів щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неприбуття свого не повідомив. Будь - яких клопотань до суду не подавав.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом порушено його право на захист, оскільки судовий розгляд проведений за його відсутності та він не був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта є безпідставними.

Матеріали справи містять телефонограму, відповідно до якої ОСОБА_2 повідомлений належним чином про судове засідання, призначене на 20 грудня 2016 року (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом розглянута справа з дотриманням розумних строків її розгляду та з дотриманням прав особи, передбачених ст. 268 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутнім при оголошенні постанови судді, а в матеріалах справи відсутні дані про отримання ним судового рішення, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безпосереднім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає розгляду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Не оскаржуючи висновок про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та направити провадження щодо нього до відповідного суду для прийняття законного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 цієї норми закону передбачено, що справа про адміністративне правопорушення, зокрема передбачене ст. 130 КУпАП, також розглядається за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання правопорушника.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, місцем фіксування ДТП єпроспект Перемоги, буд. 86-а в м. Києві, який розташований в Святошинському районі міста Києва.

Отже, судом під час розгляду справи не було порушено правил підсудності, оскільки ч. 2 вказаної норми закону передбачено не обов'язковий, а можливий розгляд справи за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи за місцем реєстрації транспортного засобу.

В той же час ОСОБА_2 не заперечує факту його зупинки працівниками поліції 01 жовтня 2016 року, складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушеннята факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 044562 від 01 жовтня 2016 року (а.с. 1), підписами в ньому свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, результатами тесту «Алкотестер Драгер», відповідно до якого виявлено 1,19 проміле (а.с.2), а також наявним підписом в протоколі самого ОСОБА_2. Ці докази є належними, допустимими та достатніми, з чим погоджується також і суд апеляційної інстанції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_2 ознайомлений з правами та обов'язками. Крім того, в тесті огляду наявний також підпис ОСОБА_2 про те, що він ознайомлений та згоден з результатами проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння. Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не висловив жодних заперечень щодо складання самого протоколу чи процедури проходження огляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 також не наведено доводів на спростування висновку суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ним лише зазначено, що судом не враховано всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за результатами розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та закрити провадження у справі, скасувати постанову та прийняти нову.

В той же час, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не вказано, з яких підстав постанова суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун