АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6899/16-п Номер провадження 33/786/157/17Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1

з секретарем судового засідання - Журою Н.Л.

за участі захисника ОСОБА_2

апелянта ОСОБА_3

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2

на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 27.12.2016 року

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою, ОСОБА_3, 28.11.2016 року о 22.40 год. по вул. Ковпака, в м. Полтава, керувала автомобілем НОМЕР_1 з вираженими ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення ходи та координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння відмовилася.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_3 не згодна з постановою, просить її скасувати та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що справа розглянута у її відсутності, чим порушено її право на захист. Стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вона не керувала транспортним засобом та не відмовлялася від проходження огляду на стан спяніння.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям провадження по справі, виходячи з такого.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статей 252,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

За змістом ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан спяніння. Направлення особи для огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан спяніння, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП вважається недійсним.

Так, визнаючи ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя послався на те, що її вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи в їх сукупності. На підставі досліджених доказів, суд кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак, такі висновки судді та судове рішення не відповідають вимогам статей 251, 252,280 КУпАП.

Під час перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 були досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянутий відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, заслухані ОСОБА_3 та особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4, допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, лікар ОСОБА_10

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 28.11.2016 року о 22.40 год. ОСОБА_3 керувала автомобілем з вираженими ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення ходи, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медогляду на стан спяніння на місці за допомогою алкотестеру Драгер у присутності двох свідків та в ПОНД відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. В цьому ж протоколі зазначено, що ОСОБА_3 відмовилась від підписів та дачі будь-яких пояснень (а.с.1). Копія протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не вручена та знаходиться в матеріалах справи (а.с.2).

Водночас, під час апеляційного перегляду справи, сама ОСОБА_3, а також свідки ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_8 стверджували, що під час ДТП транспортним засобом керувала не ОСОБА_3 , а ОСОБА_8.

В той же час, свідок ОСОБА_6 стверджував, що з-за керма автомобіля, який на великій швидкості «злетів» з моста, він особисто витяг ОСОБА_3 та відтяг її від палаючого автомобіля та допомагав його тушити. Вогонь. Стверджує, що запамятав її обличчя.

Свідок ОСОБА_5 також стверджував, що за кермом була жінка, а сам він витяг з автомобіля чоловіка та допомагав гасити пожежу.

Працівник поліції ОСОБА_4 пояснив, що він був не в першому екіпажі, який прибув на місце ДТП. Коли він прибув на місце, машина вже не горіла, інші працівники поліції намагалися зясувати хто був за кермом. Зі слів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дізнались, що за кермом була саме ОСОБА_3 На місці ДТП була ще одна жінка, яка стверджувала, що за кермом була саме вона, але її пояснення були непереконливими. Оскільки у ОСОБА_3 була пошкоджена нога її доставили до травмпункту. Стверджує, що в приміщенні лікарні ОСОБА_3 в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відмовилась від проходження огляду на стан спяніння. Її відмову за фільмували на відео.

Проте, його пояснення в частині відмови ОСОБА_3 від проходження огляду не узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені як свідки відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан спяніння.

Так, свідок ОСОБА_6 пояснив, що в лікарні лікар-травматолог дійсно намагався провести огляд ОСОБА_3 на стан спяніння, при цьому використав близько 10 «трубок». При цьому, ОСОБА_3 трубки брала, але, зі слів лікаря, погано дула. Не памятає, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан спяніння на місці чи в наркодиспансері.

Свідок ОСОБА_5 категорично стверджує, що ОСОБА_3 не пропонували пройти огляд в наркодиспансері.

Лікар ОСОБА_10 повідомив апеляційному суду, що ОСОБА_3 була доставлена до травмпункту, як постраждалий учасник ДТП. При цьому вона стверджувала, що не була за кермом автомобіля. У відповідності до вимог Наказу МОЗ № 666 від 09.09.2009 року та Постанови КМУ № 340 вона мала пройти освідування на алкоголь. Було більше 10 невдалих спроб, але ОСОБА_3 свідомо чи несвідомо «саботувала» - видихала недостатню кількість повітря. В той же час вона була збуджена, знервована, емоційна, некоординована. Від неї відчувався різкий запах алкоголю. На словах не заперечувала вживання алкоголю. Три чергових лікаря в журналі засвідчили її стан спяніння та відмову від проходження алкотесту.

Під час апеляційного перегляду вживалися заходи щодо зясування обєктивних даних щодо учасників ДТП в якому постраждала ОСОБА_3.

З відповіді за вих. № 4555/41/26/01-2017 від 19.04.2017 року начальника УПП у м. Полтава ОСОБА_11 на запит апеляційного суду встановлено, що оформленням даної пригоди займалася слідчо-оперативна група відділення поліції № 1 Полтавського відділу ГУНП в Полтавській області. Оскільки матеріали ДТП з відділення поліції № 1 Полтавського відділу ГУНП в Полтавській області до УПП в м. Полтава не надходили - адміністративний матеріал за ст.124 КУпАП працівниками УПП в м. Полтава не складався.

Натомість, зі змісту відповіді за вих. № 1336/115/102/01-17 від 22.03.2017 року начальна відділення поліції № 1 Полтавського відділу поліції ОСОБА_12 вбачається, що реагування на повідомлення щодо ДТП що сталося 28.11.2016 року здійснювали працівники УПП в м. Полтава.

Зі змісту переглянутого під час апеляційного перегляду справи відеозапису розмови працівників поліції з чоловіком схожим на свідка ОСОБА_9 незрозуміло хто саме був за кермом автомобіля під час ДТП. Це малоінформативне відео не містить інформації ні щодо особи, яка керувала транспортним засобом, ні щодо обставин відмови водія в присутності двох свідків від проходження огляду на стан спяніння.

З урахуванням вище наведеного пояснення свідка ОСОБА_6 про те, що саме ОСОБА_3 керувала транспортним засобом обєктивно нічим не підтверджуються. Натомість, висновок працівника поліції ОСОБА_4 щодо її перебування за кермом ґрунтується виключно на показаннях цього свідка.

Отже, з досліджених під час апеляційного перегляду справи матеріалів вбачається, що вони не містять обєктивної інформації щодо відмови особи яка керувала транспортним засобом від огляду на стан алкогольного спяніння.

Натомість, під час апеляційного перегляду встановлено, що розглянувши справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та фактично не дослідивши доказів по справі, суддя суду першої інстанції передчасно дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таке рішення не можна вважати законним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а оскаржувана нею постанова скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247,294 КУпАП суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави області від 27.12.2016 року, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А.А.ГОНТАР