Номер провадження: 33/785/1136/17
Номер справи місцевого суду: 521/7303/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року стосовно:

ОСОБА_2, який народився 06.04.1972 року в с. Коровє Теофіпольського району Хмельницької області, приватного підприємця, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права на керування транспортними засобами строком на 6 місяців, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду, 25.03.2017 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. 2-га Заводська, 3в м. Одесі, здійснив маневр розвороту ближче ніж за 10 м до пішохідного переходу, та не зайняв відповідного крайнього положення на проїзній частині, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес Смарт», д/н НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою з таких підстав:

- суд 1-ої інстанції порушив вимоги ст. 252 КУпАП, адже не надав належної оцінки всім доказам у справі, не в повному обсязі врахував всі обставини, що мають істотне значення для прийняття рішення;

- суд 1-ої інстанції не врахував, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки він рухався на своєму автомобілі в крайній лівій смузі, яку зайняв завчасно, а ДТП трапилось з вини водія автомобіля «Мерседес Смарт» через його неуважність та недотримання безпечної дистанції;

- суд 1-ої інстанції не звернув уваги на те, що він не порушував ПДР України, оскільки заборонних дорожніх знаків стосовно розвороту в районі вул. 2-ї Заводської немає, а по всій довжині вулиці встановлено єдиний спеціально обладнаний розрив для розвороту, де він і здійснив маневр на своєму автомобілі;

- суд 1-ої інстанції не дав відповідної оцінки фотознімкам ділянки вулиці у місці ДТП, що додаються до матеріалів справи, які підтверджують його невинуватість в повному обсязі.

За таких обставин, ОСОБА_2 просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13.06.2017 року та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз матеріалів справи під час апеляційного розгляду, показав, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними доказами:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №230742 від 12.05.2017 року про порушення ним п.п. 10.7, 10.4 Правил дорожнього руху (а.с. 2);

2)схемою місця ДТП, на якій відображено розташування транспортних засобів після ДТП та місця контактування автомобілів (а.с. 3);

3)письмовим поясненням потерпілого ОСОБА_4, у яких він підтвердив фактичні обставини справи (а.с. 5);

4)письмовим поясненням ОСОБА_2 про обставини зіткнення транспортних засобів (а.с. 8).

Згідно з приписом п. 10.4 Правил дорожнього руху, перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

Підпунктом «ґ» пункту 10.7 Правил дорожнього руху передбачено, що розворот забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадку дозволеного розвороту на перехресті.

Зі схеми місця ДТП видно, що ОСОБА_2 здійснював маневр розвороту в зоні пішохідного переходу, тобто у недозволеному місці, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені обставини підтверджуються також фотознімками місця, де відбулось ДТП (а.с. 15-20), на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тому його дії необхідно кваліфікувати, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення, в частині накладення адміністративного стягнення, характером вчиненого правопорушення та ступенем його суспільної небезпеки, проте апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з порушенням приписів ст. ст. 33 35 КУпАП.

Так, у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винуватою, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суд першої інстанції зазначив, що при накладенні стягнення враховує лише характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Пунктом першим частини першої статті 34 КУпАП, передбачено, що обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння винного.

На порушення зазначених вище норм КУпАП, суд першої інстанції не врахував жодних обставин про особу порушника, а саме те, що ОСОБА_2 є приватним підприємцем, вперше притягується до адміністративної відповідальності, а потерпілий претензій матеріального характеру до нього не має, а інше судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують його відповідальність у постанові не наведені, отже, вони відсутні.

Доводи ОСОБА_2, які він навів під час апеляційного розгляду справи, стосовно щоденної необхідності у користуванні автомобілем, оскільки ця потреба повязана з його роботою, апеляційний суд вважає обґрунтованими.

У відповідності до приписів ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому йому необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року стосовно ОСОБА_2, в частині накладення адміністративного стягнення, - змінити, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн..

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Копіца О.В.