Справа №587/1236/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/277/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 30 червня 2017 року, за якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: вул. ОСОБА_6, б. 30 с. Миловидівка Сумського району Сумської області, офіційно не працевлаштованого,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 320 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 30 червня 2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він, 20 квітня 2017 року близько 23 год. 00 хв. в с. Миловидівка по вул. Площа миру ОСОБА_3 керував автомобілем Мерседес BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, згідно висновку СОНД №1987 від 21 квітня 2017 року, чим порушив п.2.9 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вищезазначену постанову судді районного суду, а справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- вважає, що постанова суду від 30 червня 2017 року не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи;

- при прийнятті постанови суд спирається на покази свідка, який є працівником поліції та протокол про адміністративне правопорушення, в якому не зазначено саме за якою адресою його було нібито зупинено;

- суд не взяв до уваги покази свідка який весь час знаходився біля нього і надав суду послідовні та обґрунтовані покази.

Заслухавши пояснення ОСОБА_7, який просив апеляційну скаргу задовольнити, працівників поліції та свідка ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст.245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_7 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №520708 від 21 квітня 2017 року (а.с.2), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_7 20 квітня 2017 року близько 23 год. 00 хв. в Сумському районі в с. Миловидівка по вул. Поща Миру, керував автомобілем Мерседес BENZ, н.з. ВМ 2421 АР, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком СОНД №1987 від 21 квітня 2017 року;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1987, з якого вбачається, що 21 квітня 2017 року о 02 год. 40 хв. ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного спяніння (а.с.3).

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_3 власноручно зазначив про те, що «пояснення надам в суді», при цьому, не був позбавлений можливості викласти в ньому свої зауваження чи заперечення щодо його змісту, проте, такої інформації протокол не містить.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, за якою адресою його було нібито зупинено, суд не може прийняти до уваги, оскільки у зазначеному протоколі чітко зазначено, що водій ОСОБА_3 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння в с. Миловидівка по вул. Поща Миру.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд врахував лише показання свідка, який є працівником поліції, то суд не може прийняти їх до уваги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, судове засідання 29 червня 2017 року, в якому досліджувалися докази по даній адміністративній справі, фіксувалося за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні, в якості свідків були допитані: інспектор СРПП№2 Сумського РВП старший лейтенант поліції ОСОБА_9, який складав протокол про адміністративне правопорушення та ОСОБА_8 - знайомий ОСОБА_3

Так, в своїх поясненнях, свідок ОСОБА_9 зазначаючи про обставини, за яких було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3, вказував на те, що він 21 квітня 2017 року разом з іншим поліцейським ніс службу у складі мобільної групи швидкого реагування. Під час чергування, вони виїхали за інформацією, отриманою в телефонному режимі від ОСОБА_10 з приводу того, що ОСОБА_3 випускає собаку, яка лякає людей. Приїхавши на місце, під час розмови з заявницею, остання повідомила, що ОСОБА_3 на машині поїхав в невідомому напрямку. Поки він приймав заяву від ОСОБА_10, підїхала машина, якою керував ОСОБА_3 Вказаний автомобіль вони намагалися зупинити жезлом, однак водій одразу не зупинився, і продовжував рух, а тому, вони поїхали за ним. Через 20-30 метрів автомобіль зупинився, з нього вибігли люди, які були зупинені. Під час розмови з водієм, яким виявився ОСОБА_3, виникла підозра, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. На їх вимогу ОСОБА_3 поїхав в наркодиспансер, де стан алкогольного спяніння був підтверджений.

При цьому, свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_3 після зупинки автомобіля і до поїздки у наркодиспансер постійно був на виду, при них спиртного не вживав, факт керування належним йому автомобілем в стані алкогольного спяніння не оспорював. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_9 підтвердив зазначені показання. Про те, що ОСОБА_3 постійно був на виду і алкогольних напоїв у їх присутності не вживав у суді апеляційної інстанції підтвердив і поліцейський ОСОБА_11

Такі показання поліцейських ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в повному обсязі узгоджуються з іншими, наявними в матеріалах адміністративної справи, доказами.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_10 (а.с.4), вбачається, що 20 квітня 2017 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольно спяніння, що вбачалося з його поведінки, випускав на подвіря свого «ротвейлера», після чого сів у свій автомобіль за кермо та поїхав у невідомому напрямку. До поліції вона звернулася з метою інформування та притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Коли приїхали працівники поліції, близько 23 год. 00 хв. 20 квітня 2017 року, вона їм пояснювала ситуацію та через 4 хвилини вони помітили, як ОСОБА_3 їде додому. Працівники поліції намагалися зупинити його, однак він не зупинився, проїхав ще близько 100 м та зупинився біля свого подвіря по вул. Площа Миру, б. 32. Після зупинки ОСОБА_3 виплигнув з-за керма свого автомобіля та побіг, після чого був затриманий працівниками поліції.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що до поліції ОСОБА_10 в телефонному режимі зверталася двічі.

Так, згідно рапорту старшого інспектора-чергового Сумського районного відділу поліції (зворотна сторінка а.с.7), вбачається, що на службу 102, 20 квітня 2017 року о 19 год. 07 хв. надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_10 про те, що її сусід постійно випускає собаку породи «ротвейлер», яка бігає без намордника. Направлено було ДОП Левченко.

З рапорту старшого інспектора-чергового Сумського районного відділу поліції (а.с.7) вбачається, що на службу 102, 20 квітня 2017 року о 21 год. 20 хв. надійшла скарга від заявниці ОСОБА_10 про те, що о 19 год. 20 квітня 2017 року вона викликала поліцію з приводу того, що її сусід вигулює собаку без намордника, але поліція не прибула. На даний час сусід поїхав з дому. Направлено СРПП: ПП СРПП ОСОБА_9, ІП СРПП ОСОБА_11.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) (а.с.5) вбачається, що саме інспектор СРПП ОСОБА_9 відбирав пояснення у ОСОБА_10 з приводу її скарги і він же, в подальшому, складав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3, який за своїм змістом щодо місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення, в повному обсязі узгоджується з вищезазначеними обставинами.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_8, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з врахуванням наступного.

Так, як вбачається з звукозапису судового засідання, свідок ОСОБА_8 суду пояснював, що 20 квітня 2017 року ОСОБА_3 перевозив йому картоплю, при цьому, останній був тверезий, а спиртне вони вживали після цього, коли приїхали додому. Біля двору стояли поліцейські, які приїхали за скаргою ОСОБА_10 щодо вигулу ОСОБА_3 собаки без намордника. Після зясування вказаних обставин, він (ОСОБА_8О.) та ОСОБА_3 в присутності поліцейських вживали спиртні напої, а поліцейським запропонували чай. В цей час приїхала інша машина з поліцейськими, які звинуватили ОСОБА_3 у керуванні транспортним засобом у нетверезому стані алкогольного спяніння і запропонували йому поїхати у лікарню для встановлення ознак алкогольного спяніння. В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8 дав аналогічні показання.

Проте, на думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції обґрунтовано не було враховано такі показання свідка ОСОБА_8 при винесенні постанови, оскільки такі показання щодо вживання спиртних напоїв та необхідності їх вживання прямо перед поліцейськими є нелогічними, спростовуються самими працівниками поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_11, які були також допитані в суді апеляційної інстанції, і надані свідком, який перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_3, саме в інтересах останнього.

При наданні оцінки показанням свідка ОСОБА_8, судом першої інстанції також обґрунтовано було враховано, що у протоколі про адміністративне правопорушення сам ОСОБА_3 не оспорював факт керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння і не послався на те, що спиртне він вживав після керування автомобілем.

При цьому, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не зазначив, які послідовні та обґрунтовані покази свідка ОСОБА_8 суд першої інстанції не взяв до уваги при прийнятті рішення у даній адміністративній справ.

Таким чином, ОСОБА_3 ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не було надано доказів, які б свідчили про відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи захисника в суді апеляційної інстанції про те, що в копії протоколу виданому ОСОБА_3 не зазначено частину статті 130 КУпАП, на думку суду в цілому не спростовує правильність висновків суду першої інстанції, оскільки зі змісту протоколу вбачається що протокол складено саме з урахуванням диспозиції передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП в межах якої і проводився розгляд у даній адміністративній справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 30 червня 2017 року, за якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто 320 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.