Справа № 264/3461/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2017 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Маріуполі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспортні дані: ВЕ № 133985, виданий 02.10.2001 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, працюючого торгівельним представником Компанії «Еталон», що мешкає в АДРЕСА_1, за ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 28.06.2017 року о 16 годині 16 хвилин на перехресті вул. Покришкіна та вул. Карпинського в Кальміуському районі м.Маріуполя, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно поданої за допомогою гучномовця. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Toyota Prius» держномер 3951 по вул.Покришкіна в м.Маріуполі. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України.

Правопорушник в судовому засіданні вину в скоєнні адміністративного правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю з наступних підстав.

Суб'єктом адміністративного правопорушення визнається особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і здатне нести адміністративну відповідальність (володіє адміністративні делікти-здатністю). За чинним законодавством суб'єктами адміністративних правопорушень визнаються індивідуальні суб'єкти, тобто фізичні особи, які досягли 16-річного віку і володіють осудністю. Осудність - здатність фізичної особи, яка досягла 16-річного віку, усвідомлювати фактичний характер свого діяння, його суспільну небезпеку і керувати ним.

Згідно наданої КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 м.Маріуполя» довідки №1967 від 07.07.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку у лікаря-психіатра вказаної установи з 2005 року з діагнозом: «Шизофренія параноідна непрерирвна».

Працівниками поліції не надано суду доказів щодо здатності ОСОБА_2 усвідомлювати фактичний характер свого діяння, його суспільну небезпеку і керувати ним.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 28.06.2017 року за ст. 122-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП України закрити внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко