Номер провадження: 33/785/1139/17
Номер справи місцевого суду: 521/7117/17
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого Копіци О.В., захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 адвоката Лаговського В.В. розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2017 року, стосовно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Привільне Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, одруженого, працюючого водієм, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.,а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 22.03.2017 року о 13 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Рено» (реєстраційний номер НОМЕР_1) з причепом «SCHMITZ SPR 24 L 13» реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався по вул. Заболотного, 15 в м. Києві. Порушивши приписи п. 13.1, пп. «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху, він, при зміні напрямку руху, не дотримався безпечного інтервалу і допустив зіткнення з автомобілем «КІА» реєстраційний номер НОМЕР_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_2 залишив місце ДТП.

В апеляційній скарзі захисник Лаговський В.В. зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з таких підстав:

- суд 1-ої інстанції не врахував, що дізнання по факту ДТП є неповним, адже не було здійснено жодної дії для встановлення фактичних обставин справи, а до уваги прийняті лише пояснення одного учасника ДТП - водія автомобілю «КІА»;

- пославшись у постанові, як на доказ, на схему ДТП, суд першої інстанції не врахував, що вона не містить жодних даних про сліди гальмівного шляху коліс транспортних засобів, їх розміщення на проїжджій частині, наявність дефектів дорожнього покриття, та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху;

- суд першої інстанції не надав оцінки доводам клопотання сторони захисту про встановлення обставин ДТП, а також доводам ОСОБА_2про те, що його автомобіль та напівпричіп не мають характерних для вказаного вище ДТП, ознак;

- суд першої інстанції не надав оцінки його доводам про те, що ДТП могло статись з вини водія автомобілю «КІА».

Посилаючись на наведені доводи, захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції, винести нову постанову, якою закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Лаговського В.В., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення та мотивувальній частині постанови суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_2 не обрав безпечний інтервал і вчинив зіткнення з автомобілем «КІА» реєстраційний номер НОМЕР_4.

В той же час, ОСОБА_2 послідовно заперечує цю обставину, стверджуючи, що такої події не було.

Аналіз матеріалів справи показує, що об'єктивні дані про те, хто саме з водіїв не дотримався приписів п. 13.1 Правил дорожнього руху - відсутні, а кожен з водіїв наполягає на своїй правоті.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на наступні докази:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №241755 від 04.05.2017 року (а.с. 1);

- схему місця ДТП від 22.03.2017 року (а.с. 8);

- рапорт інспектора патрульної поліції Кривошеєва О.В. від 22.03.2017 року (а.с. 9);

- пояснення ОСОБА_5 від 22.03.2017 року (а.с. 10);

- форму виводу від 22.03.2017 року (а.с. 12)

Так, з пояснень водія автомобілю «КІА» (реєстраційний номер НОМЕР_4) ОСОБА_5 (а.с. 10) випливає, що він рухався у правій смузі по Академіка Заболотного і несподівано відчув удар у ліве заднє крило, після чого він побачив великогабаритний автомобіль «Рено» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_2), водій якого вчинив з ним зіткнення і почав йому сигналити, але водій не зупинився і поїхав у невідомому напрямку, а він викликав патрульну поліцію.

Аналогічні пояснення надав пасажир автомобілю «КІА», - ОСОБА_6 (а.с. 11)

На схемі місця ДТП (а.с. 8) схематично відображено розташування на проїзній частині дороги автомобілю «КІА» та місце зіткнення транспортних засобів, яке розташоване за 2,75 м від краю дороги.

При цьому, на схемі не відображена ширина проїзної частини дороги, тому неможливо, за відсутності горизонтальної розмітки, дійти висновку про кількість смуг для руху у даному напрямку.

Відповідно до приписів п. 1.10 Правил дорожнього руху, безпечний інтервал, це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху, а смуга руху це поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

Як видно зі схеми місця ДТП, місце зіткнення транспортних засобів розташоване за 2,75 м від краю дороги, що свідчить про те, що водій ОСОБА_5 рухався на межі умовної горизонтальної розмітки (за відсутності реальної), хоча ширина його транспортного засобу дозволяла рухатись правіше.

Фактичне розташування транспортного засобу «Рено» неможливо об'єктивно встановити через його відсутність на місті ДТП.

На зворотному боці схеми місця ДТП у графі «Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП», зафіксовані певні пошкодження автомобілю «КІА» (державний реєстраційний номер НОМЕР_4), що може свідчити про контактування зазначеного транспортного засобу з іншим транспортним засобом або іншою перешкодою.

Візуальний огляд запису «задній бампер з лівої сторони» у графі «Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП», а також запису «НОМЕР_2» у графі «Номерний знак ТЗ/ Номер кузова ТЗ» свідчить по те, що ці записи виконані більш світлим барвником ніж інші записи, що може свідчити про те, що вони виконані пізніше, а їх виконання не обумовлено відповідним приписом особи, яка склала схему.

Отже, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що пояснення водіїв автомобілів суперечать одне одному, пояснення свідка ОСОБА_6 можуть викликати сумніви у їх об'єктивності через те, що він є близьким родичем водія ОСОБА_5, а об'єктивні дані про місце та механізм контактування транспортних засобів, - відсутні.

Окрім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Лаговський В.В. надав фототаблицю автомобіля «Рено» (реєстраційний номер НОМЕР_1) з причепом «SCHMITZ SPR 24 L 13» реєстраційний номер НОМЕР_2, огляд якої показав відсутність явних ушкоджень на вказаному автомобілі та причепі.

За таких обставин, висновок судді щодо винуватості водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, є помилковим, оскільки ґрунтується не на об'єктивних доказах, а на однобічній оцінці показань водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП, - безпідставно, оскільки його вина не доведена матеріалами справи, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані.

Разом з тим, ст. 247 КУпАП не передбачає такої підстави для закриття провадження у справі, як недоведеність вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, тому, у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Пунктом третім частини першої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що докази, на які послався суд першої інстанції у постанові, є недостатніми через їх суб'єктивність (показання водія та свідка з однієї сторони), а схема місця ДТП є неповною та містить необумовлені дописи, тому її достовірність також викликає сумніви, а інших, об'єктивних доказів у справі немає та під час апеляційного розгляду вони не встановлені, а можливості їх отримати - вичерпані.

Окрім того, відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону та ст. 62 Конституції України, як норму прямої дії.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 8 та 62 Конституції України, ст. 284 КПК України, ст.ст. 7, 252, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Лаговського В.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2017 року, - скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 - закрити у зв'язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпаності можливості їх отримати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області Копіца О.В.