Справа № 3/593/127/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" травня 2017 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, директора Нараївської ЗОШ 1-111 ступенів, жительки с. Нараїв Бережанського району Тернопільської області, вул. Шайбівецька, 1а- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Перевіркою, проведеною головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю Управління держпраці у Тернопільській області 17 березня 2017 року, виявлено, що ОСОБА_1, будучи директором Нараївської ЗОШ 1-111 ступенів, в порушення вимог ст. 29 КЗпП України 13 жовтня 2016 року при прийомі на роботу кочегара ОСОБА_2 не поінформувала його під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, про його права на пільги та компенсації за роботу у таких умовах відповідно до чинного законодавства; у школі на час перевірки не використовується типова форма наказу про прийом на роботу П-1, затверджена наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 року № 489, а також у ході перевірки не надано підтвердження про ознайомлення працівників при прийомі на роботу з Правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором, які прийняті та діють у школі на час проведення перевірки.

Крім цього, Нараївською ЗОШ 1-111 ступенів при звільненні 22 листопада 2016 року медичної сестрі ОСОБА_3 трудова книжка звільненій особі, всупереч вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України видана не в день її звільнення, а через 20 днів, а саме: 13 грудня 2016 року, тобто своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги законодавства про працю і цими діями вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнала, суду пояснила, що інформація, зазначена у протоколі, не відповідає дійсності, правопорушення, зазначене інспектором у протоколі, вона не вчиняла, а тому не повинна нести за це відповідальності, 13 жовтня 2016 року при прийомі на роботу кочегар ОСОБА_2 під розписку був проінформований про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних та шкідливих виробничих факторів. В підтвердження своїх пояснень представила суду для огляду журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, який заведений у Нараївській ЗОШ 1-111 ст., із підписами самого кочегара ОСОБА_2 про проведення з ним інструктажу. Що стосується не видачі трудової книжки медичній сестрі ОСОБА_3 у день її звільнення, то можливо вона порушила вимоги законодавства про працю, однак не з власної вини, оскільки про існування наказу про звільнення дізналася лише від звільненої ОСОБА_3 13 грудня 2016 року і в цей день видала їй трудову книжку.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважає, що вони в частині несвоєчасної видачі трудової книжки не заслуговують на увагу, оскільки ч.1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. А так як згідно наказу ОСОБА_3 була звільнена 22 листопада 2016 року, тому відповідно до ст. ст. 47 та 116 КЗпП України трудова книжка їй, як звільненому працівнику, мала бути видана у день її звільнення, а саме: 22 листопада 2016 року, а не 13 грудня 2016 року, як фактично була видана. Пояснення ОСОБА_1 про те, що наказ про звільнення ОСОБА_3 був прийнятий не нею, як директором школи, а районним відділом освіти і про нього вона дізналася лише 13 грудня 2016 року, не заслуговує на увагу, оскільки спростовується письмовим повідомленням відділу освіти за № 264/01-17 від 24 квітня 2017 року про те, що наказ № 279-к/тр від 22 листопада 2016 року про звільнення ОСОБА_3 був прийнятий на підставі подання директора школи, а тому про існування наказу ОСОБА_1 повинна була знати. Крім цього, кожного дня особа, яка здійснює кадрове діловодство у Нараївській ЗОШ, робить відмітку виходу на роботу працівників Нараївської ЗОШ, що відображається у табелі, який підписується директором школи.

І хоч у судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила наявність її вини у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, однак її вина у вчиненні вищевказаного правопорушення доведена наступними доказами: витягом з акту перевірки №19-02-51/121 від 17 березня 2017року та протоколом про адміністративне правопорушення № 19-02-51/083 від 17 березня 2017 року, у якому ОСОБА_1 власноручно у своїх письмових поясненнях вказала про те, що дійсно видала трудову книжку звільненій ОСОБА_3 із запізненням через те, що вона за нею не приходила, і жодним чином не вказувала, що не знала про існування наказу про її звільнення, як вона вказує під час розгляду справи у судовому засіданні.

Крім цього, у письмових поясненнях, які містяться у складеному іспектором праці протоколі, ОСОБА_1 не вказала і на те, з яких причин у Нараївській ЗОШ не використовувалася типова форма наказу про прийом на роботу П-1, затверджена наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 року № 489, та не надала спростування про те, що при прийомі на роботу працівників вона ознайомлювала їх з Правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором, які прийняті та діяли у школі на час проведення перевірки.

Суд, вислухавши пояснення правопорушниці, дослідивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, обставини, які помякшують відповідальність та відсутність у її діях обставин, що обтяжують відповідальність, а також те, що дане правопорушення носить малозначний характер, не спричинило шкоди суспільним інтересам, правам і свободам громадян, і вважає доцільним звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 33- 35, ч.1 ст.41, 221, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП у зв»язку із малозначністю вчиненого нею діяння та обмежитись щодо неї усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_4