Справа № 490/3382/17 11.08.2017 11.08.2017 11.08.2017
Номер провадження: 33/784/333/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 33/784/333/17 Суддя суду першої інстанції: Демінська О.І.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.

за участю секретаря -Грабовецької О.С.

фахівця в галузі права - ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Мельничне Турківського району Львівської області, громадянина України, розлученого, офіційно не працевлаштованого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1,

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

в с т а н о в и в :

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_3 11 квітня 2017 року о 23 год. 32хв. керував автомобілем ВАЗ 210994, н.з. НОМЕР_1, в м. Миколаєві по пр. Центральному, в районі буд.137, в стані алкогольного сп'яніння, згідно результатів тестування на приладі "Драгер" із показником 1,50 ‰, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247, та п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Вважає постанову суду необґрунтованою у зв'язку з неповнотою проведеного судового розгляду. На його думку, було порушено його право на справедливий судовий захист, а також принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Суд недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях, а також допустив неправильність при застосування норм права.

Вказує, що наполягав на проведенні огляду у лікарні, але його просто відпустили, він сів у свою машину і поїхав далі, а працівники поліції продовжили, як він зрозумів, складати протокол, що є грубим порушенням ст. 266 КУпАП

Звертає увагу на те, що був не згоден з результатами освідування, про що написав у протоколі, тому працівники поліції повинні були везти його до лікарні, а не відпускати, що, на його переконання, є прямими порушенням порядку проведення огляду, що не відповідає вимогам ч. 2-3 ст. 266 КУпАП.

Стверджує, що у протоколі не був відповідним чином зафіксований факт адміністративного правопорушення, як того прямо вимагають ст. 251, 279, 266 КУпАП, тобто взагалі не було проведено обов'язкового у таких випадках огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, у порядку і етапності передбачених законом, і, навпаки, є докази того факту, що адміністративного правопорушення взагалі не було , а саме показання свідків, що огляд був проведений з порушенням, і не дивлячись на те, що він наполягав на проїзді до лікарні, його туди не повезли, що є прямим порушенням порядку проведення такого огляду у відповідності до вимог закону, але в своїй постанові суд не дав ніякої оцінки цим фактам.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 (фахівця у галузі права) на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія БР №229540, від 12 квітня 2017 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 11 квітня 2017 року о 23 год. 32 хв. в м. Миколаїв, Центральний р-н, по пр. Центральному в районі буд. 137 водій ОСОБА_3 керував т/з ВАЗ-210994, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків. Результат тесту № 1079 склав 1,50 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130КУпАП.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Виходячи з роздруківки тестування на алкоголь до протоколу та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння шкірного покрову обличчя, за допомогою Drager ARAM-2297. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний - 1, 50 проміле.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_4та ОСОБА_5, 11 квітня 2017 року близько 23 год. 52 хв. у м. Миколаєві за адресою пр. Центральний, 137 вони були свідками проходження водієм ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння. Водій автомобіля ВАЗ-210994, д.н.з. НОМЕР_1, мав ознаки алкогольного сп'яніння - запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя, пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager. Після проведення тесту показання приладу становили 1,50 проміле.

Твердження апелянта відносно показань свідків, що огляд був проведений з порушенням, є такими, що не відповідають дійсності.

Доводи апелянта щодо порушень при проходженні ним освідування на стан алкогольного сп'яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Як вбачається з відеозапису, який знаходиться в матеріалах справи, з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_3 надав згоду на проходження медичного освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера Drager на місці зупинки та в присутності двох свідків пройшов його. Результат тесту склав 1, 50 проміле.

До проходження вказаного освідування ОСОБА_3 пояснив поліцейському, що вони святкували день народження начальника, та за дві години до зупинки працівниками поліції він вживав алкогольні напої.

Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, тобто суд 1 інстанції дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_3 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Тому підстав для скасування постанови судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова