Номер провадження: 33/785/599/17
Номер справи місцевого суду: 522/2856/17
Головуючий у першій інстанції Кушніренко Ю.С.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Копіци О.В., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2017 року, відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого моряком, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років за те, що 09.02.2017 року о 15 год. він, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, на вул. М. Грушевського в м. Одесі керував автомобілем «ВАЗ-21013» (номерний знак НОМЕР_1) з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а від проходження медичного огляду відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду про накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає вимогам законодавства, оскільки він не керував автомобілем і не знаходився у ньому, тому просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на подачу апеляційної скарги поновлений апеляційним судом постановою від 03.04.2017 року, тому вона підлягає розгляду по суті.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та матеріали справи.

При цьому, суд першої інстанції не навів зміст цих доказів і не зазначив, що саме вони доводять.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як видно з мотивувальної частини постанови судді суду першої інстанції, приписи ст. 280 КУпАП не виконані, адже суд першої інстанції правової оцінки доказам у справі не дав та не зазначив, які саме фактичні обставини справи підтверджують наведені ним докази.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 3, 7), видно, що зазначені особи не були очевидцями події, а лише підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Разом з тим, з докладних пояснень ОСОБА_2 випливає, що його автомобілем керував друг, з яким вони приїхали на автовокзал зустрічати бабусю, а автомобіль залишили та території АЗС. Друг залишився на автовокзалі очікувати на автобус, який запізнювався, а він повернувся на АЗС, де у нього виник конфлікт з працівниками АЗС. Через деякий час приїхав екіпаж патрульної поліції, яким він пояснив, що не керував автомобілем, а він знаходиться на території АЗС близько 30-40 хв. (а.с. 6).

Суд першої інстанції доводи ОСОБА_2 не перевірив, що свідчить про неповноту та однобічність судового розгляду.

Під час апеляційного розгляду справи були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що 09.02.2017 року близько 10 год. 30 хв. приїхав на АЗС по вул. Грушевського і побачив ОСОБА_2, на поведінку якого скаржилися його підлеглі. ОСОБА_2 поводився неадекватно, тому вони викликали охорону, але приїхав екіпаж патрульної поліції. На пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння, він відмовився, стверджуючи, що не керував транспортним засобом. Він особисто не бачив, щоб ОСОБА_2 керував автомобілем.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив апеляційному суду, що 09.02.2017 року він керував автомобілем ОСОБА_2 Вони приїхали на автовокзал зустрічати бабусю ОСОБА_2 і припаркувались біля АЗС «WOG». Він залишився на автовокзалі, а ОСОБА_2 повернувся до машини. Ключі від автомобілю знаходились у нього, а коли він повернувся на АЗС, побачив, що ОСОБА_2 з'ясовував стосунки з працівниками поліції.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, необхідно встановити факт керування автомобілем такою особою у стані, який дає підстави для проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не забезпечив повноту, всебічність і об'єктивність судового розгляду та дійшов висновку, який суперечить фактичним обставинам справи та приписам Правил дорожнього руху, тому судове рішення не може вважатись обґрунтованим і законним.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до приписів ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Оскільки під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_2 09.02.2017 року не керував транспортним засобом, а у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 130 КУпАП, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за підставою, передбаченою п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 251, 280, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2017 року стосовно ОСОБА_2, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца