Справа №592/8671/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 33/788/364/17 Суддя-доповідач Макаровець А. М.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 серпня 2017 року, за якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 320 грн. судового збору в дохід держави,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 серпня 2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він о 15 год. 20 хв. 08 серпня 2017 року в м. Суми по вул. Степана Бандери, керував автомобілем VOLKSWAGEN Transporter, д.н. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3 просить:

- постанову судді скасувати, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- провадження закрити;

- викликати в судове засідання свідка ОСОБА_5

Свої вимоги мотивує тим, що:

- зазначені в протоколі свідки підтверджують факт проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння, а не керування ним транспортним засобом;

- свідок ОСОБА_6 також не вказує на керування ОСОБА_3 автомобілем в нетверезому стані, зміст пояснень цього свідка зводяться лише до того, що вона випила пива;

- єдиним доказом вини ОСОБА_3 є протокол № 144857 серія БР, який не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, крім того в протоколі не вірно вказано місце скоєння правопорушення, оскільки автомобіль ОСОБА_3 не знаходився на вул. Степана Бандери, його автомобіль на момент огляду знаходився на вул. В. Чорновола в м. Суми;

- в судовому засіданні ОСОБА_3 наполягав на виклику свідка ОСОБА_5, який дійсно перебував за кермом автомобіля, однак вказані доводи судом першої інстанції перевірені не були.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які повністю підтримали свою апеляційну скаргу з мотивів наведених в ній, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Розглядаючи справу, суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_3 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, чим допустив порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, скоївши правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 144857 від 08 серпня 2017 року (а.с. 2), який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, висновком приладу Alkotest 6810 (а.с. 1) з якого вбачається, наявність стану алкогольного сп'яніння у ОСОБА_3 1, 52 ‰; акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), з якого вбачається, що огляд на стан алкогольного сп'яніння викликаний у зв'язку з виявленими у ОСОБА_3 ознаками: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.п. 4-5), з яких вбачається, що огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння у ОСОБА_3 проводився у зв'язку з керуванням останнім автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що свідки зазначені в протоколі підтверджують факт проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння, а не керування ним транспортним засобом є такими, що в цілому не спростовують правильність висновків суду, оскільки сам ОСОБА_3 під час складання протоколу про те, що він 08 серпня 2017 року о 15 год. 20 хв. керував в м. Суми по вул. С. Бандери вказаним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння - повністю з ним погодився, про що особисто зазначив у протоколі.

У зв'язку з зазначеним також спростовуються його доводи про те, що автомобіль не знаходився на вул. С. Бандери.

Крім того, зазначення вказаних свідків в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) повністю відповідає вимогам п. 4 розділу ІХ інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, який передбачає, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги, що свідок ОСОБА_6 не вказує на керування ОСОБА_3 автомобілем в нетверезому стані є слушними, однак вказані пояснення свідка (а.с. 6) ніяким чином не спростовують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та докази наявні в матеріалах справи на підтвердження факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги проте, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини також не заслуговує на увагу, оскільки однак відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів у справі, оцінка якому надається у сукупності з іншими доказами у тому числі з урахуванням пояснень самого ОСОБА_3.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_3 наполягав на виклику свідка ОСОБА_5, який дійсно перебував за кермом автомобіля не підтверджуються матеріалами справи, зокрема в справі відсутні будь які клопотання чи заяви, щоб свідчили про те, що ОСОБА_3 наполягав на виклику в судове засідання свідка ОСОБА_5 і на час складення протоколу відносно нього ОСОБА_3 про це не робив жодних заяв.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для врахування при винесені постанови показань свідка ОСОБА_10 про те, що за кермом був саме він, оскільки на думку суду такі показання надані ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_3, який є його другом, з метою уникнення відповідальності останнього.

При цьому, зазначені показання спростовуються наданими матеріалами справи та першими поясненнями самого ОСОБА_3 від 08 серпня 2017 року в яких він повністю був згоден з протоколом і не робив жодних заяв про те, що за кермом була інша особа.

Про те, що за кермом був не ОСОБА_3 у своїх поясненнях (а.п. 6) не вказувала і ОСОБА_6, яка як вбачається з показань в суді апеляційної інстанції зустрічається з ОСОБА_3 близько 8 років і на теперішній час у них не має неприязних стосунків.

З урахуванням зазначеного її показання про те, що ОСОБА_3 не керував автомобілем судом сприймаються критично, оскільки вони спростовуються змістом протоколу та підписом ОСОБА_3 про згоду з його змістом.

Зміна ОСОБА_3 своїх показань не думку суду є способом ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки як вбачається з показань інспекторів ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які були присутні під час складання протоколу, підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 були саме пояснення останнього та пасажирки ОСОБА_6 які на той час підтверджували факт керування автомобілем ОСОБА_3 у стані сп'яніння.

Враховуючи вищезазначене, є обґрунтовані підстави для висновку про те, що судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ковпаківського районного суд м. Суми від 22 серпня 2017 року, за якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.

З оригіналом згідно суддя

Апеляційного суду

Сумської обалсті А.М. Макаровець