Справа № 463/5443/16-п Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 33/783/95/17 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2016р.

встановив:

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.12.2016р. ОСОБА_1, 24.07.1961р. народження, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови, ОСОБА_1, 10.11.2016р. о 5 год. 15 хв. у м. Львові на вул. О. Ковча, 60, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Drager» у присутності двох свідків.

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді, та постановити відповідну постанову про притягнення до відповідальності осіб, винних у фальсифікації даної справи. Покликається на те, що судовий розгляд проведено упереджено, неповно, однобічно, суддею порушено норми чинного законодавства. Заперечує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Вважає, що покликання у мотивувальній частині постанови на ч. 4 ст. 130 КУпАП вказує на свідоме, завчасне нехтування нормами і вимогами даної статті. Зазначає, що постанова працівників поліції та відеозапис з нагрудного відео реєстратору працівника поліції є доказом того, що він не перебував у стані алкогольного спяніння.

Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, які просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.12.2016р., оскільки копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 14.12.2016р., заперечили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та просили задоволити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, з урахуванням поважності причин пропуску такого, що підтверджується матеріалами справи, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 179451 від 10.11.2016р., який ОСОБА_1 підписав особисто та не зазначив про наявність будь-яких зауважень щодо змісту даного протоколу (а.с. 2); результатом тесту на алкоголь № 134 від 10.11.2016р., встановленим приладом «Драгер» (а.с. 1); актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків (а.с. 4, 5).

Доводи ОСОБА_1 про те, що він вживав алкоголь вже після зупинки автомобіля працівниками патрульної поліції апеляційний суд до уваги не бере, оскільки, будь яких доказів на підтвердження даного факту у матеріалах справи немає, не були такі докази представлені і суду апеляційної інстанції. Окрім цього, апеляційний суд враховує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, останній не вказував про вживання алкоголю вже після зупинки автомобіля працівниками поліції, а тому такі пояснення ОСОБА_1, які правопорушник надавав вже у ході судового розгляду справи, розцінюються апеляційними судом як такі, що спрямовані на уникнення від відповідальності.

Апеляційний суд вважає безпідставними покликання апелянта на неправомірні дій працівників патрульної поліції під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на відсутність у матеріалах справи відомостей щодо факту встановлення таких порушень, та не представлення таких даних у ході апеляційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу безпідставною, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яку вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_3