Справа № 587/992/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., за участю прокурора Слинько І.В., захисника Сивенка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1727, ч. 2 ст. 172 7 КпАП України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Тімірязівка Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого директором Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

З матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що проведеною перевіркою Управлінням захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України встановлено, що директор Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України ОСОБА_2 порушив вимоги п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час здійснення службових повноважень і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1727, ч. 2 ст. 172 7 КпАП України.

Так, відповідно до п. п. 1, 4, 5, 6 розділу 1 Статуту ІСГ ПС НААН, наукова установа є правонаступником Сумського інституту агропромислового виробництва НААН та перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України (далі за текстом - НААН) як органу управління державним майном. ІСГ ПС НААН є державною, бюджетною, неприбутковою, науковою установою. Засновником юридичної особи є НААН, особа, яка обрана до органу управління юридичної особи від 10.02.2012 року є ОСОБА_2

Згідно п. 10 та п. 11 розділу 3 Статуту ІСГ ПС НААН, наукова установа є юридичною особою, зареєстрованою в порядку, визначеному законодавством, що регулює діяльність неприбуткових установ.

Наукова установа має відокремлене майно, самостійний баланс, реєстраційні рахунки у відділеннях Державної казначейської служби України, може від свого імені набувати права та обов'язки, бути позивачем і відповідачем в судах.

ІСГ ПС НААН має печатку, на якій зазначено її найменування та належність до НААН, інші печатки та кутовий штамп, необхідні для ведення діловодства. Наукова установа може мати знаки для товарів і послуг, що реєструються відповідно до норм чинного законодавства України.

Права та обов'язки юридичної особи ІСГ ПС НААН набуває з дня її державної реєстрації. ІСГ ПС НААН заснований на державній власності.

ІСГ ПС НААН є юридичною особою публічного права, підпорядковане, підзвітне та підконтрольне НААН.

На підставі подання Сумської обласної державної адміністрації від 23.01.2012 року № 01-17/491, рішення Відділення наукового забезпечення трансферу інновацій від 24.01.2012 (протокол № 2) та рішення Президії НААН від 26.01.2012 року (протокол № 1), контракту між НААН та ОСОБА_2 від 26.01.2012 року видано наказ НААН від 26.01.2012 № 22-К «Про ОСОБА_2.» щодо призначення останнього на посаду директора ІСГ ПС НААН. В подальшому, 10.02.2012 року ІСГ ПС НААН винесено наказ 11-К щодо початку виконання обов'язків директора ІСГ ПС НААН ОСОБА_2

Відповідно до п.п. 1.1.- 1.6 розділу 1 та розділу 4 Контракту, ОСОБА_2 зобов'язується безпосередньо і через апарат управління інститутом (станцією) здійснювати поточне керівництво установою, забезпечувати високоефективну діяльність як її, так і підпорядкованих їй дослідних господарств, ефективне використання і збереження закріпленого за ними державного майна, а Академія (НААН) зобов'язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці ОСОБА_2 Директор ІСГ ПС НААН є повноважним представником установи під час реалізації повноважень, функцій, обов'язків установи, передбачених законодавством, статутами Академії (НААН) та установи, іншими нормативними документами. ОСОБА_2 діє на засадах єдиноначальності та підзвітний Академії (НААН) у межах, встановлених законодавством, статутом установи та цим контрактом.

Директор ІСГ ПС НААН має право діяти від імені установи, представляти її на всіх підприємствах, в установах та організаціях; укладати господарські та інші угоди, видавати доручення; користуватися правом розпорядження коштів установи, накладати на працівників стягнення відповідно до законодавства; в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов'язкові для всіх підрозділів та працівників установи та вирішувати інші питання, віднесені законодавством, Академією (НААН), статутом установи та цим контрактом до його повноважень.

Отже, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією.

Згідно розділу 12 особового листка по обліку кадрів ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 сином останнього являється ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Також, в розділі 4 декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідн. НОМЕР_1 являється сином декларанта.

В розділі 12 особового листка по обліку кадрів ІСГ ПС НААН ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, являється його батьком.

Згідно абзацу 3, п. 1, ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» близькі особи - особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 03.02.2014 року директором ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 винесено наказ від 04.02.2014 року № 5-К щодо прийняття ОСОБА_3 з 04.02.2014 року на посаду молодшого наукового співробітника відділу інноваційного провайдингу, розвитку експериментальної бази та інтелектуальної власності з оплатою за 14 тарифним розрядом 2062 грн. та надбавкою за стаж наукової роботи 10% - 206 грн. в місяць з терміном випробування 3 місяці.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 14.04.2015 директором ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 винесено наказ від 15.04.2015 № 17-К щодо переведення молодшого наукового співробітника відділу інноваційного провайдингу, розвитку експериментальної бази та інтелектуальної власності ОСОБА_3 з 16.04.2015 на 0,5 посадового окладу молодшого наукового співробітника відділу інноваційного провайдингу, розвитку експериментальної бази та інтелектуальної власності з оплатою за 12 тарифним розрядом 903 грн., надбавками за стаж наукової роботи 10% - 90 грн. та за складність, напруженість роботи 141 грн. - всього 1134 грн. на місяць.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 30.10.2015 директором ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 винесено наказ від 30.10.2015 № 43-К щодо переведення молодшого наукового співробітника відділу інноваційного провайдингу, розвитку експериментальної бази та інтелектуальної власності ОСОБА_3 з 01.09.2015 року на 0,5 посадового окладу молодшого наукового співробітника відділу інноваційного провайдингу, розвитку експериментальної бази та інтелектуальної власності з оплатою за 12 тарифним розрядом 1073 грн., надбавками за стаж наукової роботи 10% - 107 грн. та за складність, напруженість роботи 167 грн. - всього 1347 грн. в місяць.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 24.12.2015 директором ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 винесено наказ від 25.12.2015 № 50-К щодо проведення позачергової атестації наукового співробітника відділу інноваційного провайдингу, розвитку експериментальної бази та інтелектуальної власності ОСОБА_3 у зв'язку із захистом кандидатської дисертації.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 31.12.2015 року директором ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 винесено наказ від 04.01.2016 № 2-К щодо переведення молодшого наукового співробітника відділу інноваційного провайдингу, розвитку експериментальної бази та інтелектуальної власності ОСОБА_3 з 01.01.2016 року на 0,5 посадового окладу старшого наукового співробітника у відділ рослинництва.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 30.06.2016 року директором ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 винесено наказ від 01.07.2016 № 18-К щодо встановлення доплати за науковий ступінь кандидата сільськогосподарських наук старшому науковому співробітнику відділу рослинництва ОСОБА_3 в розмірі 15% від місячного посадового окладу з 01.07.2016 року.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 30.08.2016 року директором ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 винесено наказ від 31.08.2016 № 47-К щодо звільнення з роботи старшого наукового співробітника відділу рослинництва ОСОБА_3 з 31.08.2016 за угодою сторін.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 30.08.2016 року директором ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 винесено наказ від 31.08.2016 № 48-К щодо прийняття ОСОБА_3 з 01.09.2016 року на 0,5 посадового окладу старшого наукового співробітника відділу рослинництва, за сумісництвом (тривалість робочого часу - 4 години щоденно), з оплатою згідно з штатним розписом.

На підставі подання завідувачів відділів та лабораторій ІСГ ПС НААН від 09.12.2016 № 10, згідно «Положення про преміювання працівників Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН» від 04.01.2016 директором ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 винесено наказ від 09.12.2017 № 29-п «Про преміювання» за своєчасне та якісне виконання науково-дослідних робіт згідно укладених угод з головними установами з виконання програм наукових досліджень та договору з НААН на 2016 рік, за своєчасну підготовку і надання наукових звітів за 2016 рік, результати яких можуть бути використані в подальшій роботі відділів та лабораторій, що дозволить прискорити вирішення науково-технічних проблем галузі агропромислового виробництва, за забезпечення сільськогосподарських товаровиробників сортовим насінням сільськогосподарських культур ОСОБА_3 премійовано на 1000 грн., а також інших працівників на різні суми.

У результаті винесення зазначених наказів, у директора ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 виник реальний конфлікт інтересів, тобто обмеження, вимоги і зобов'язання якого передбачені п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, згідно п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до абзацу 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Про виникнення реального конфлікту інтересів під час винесення перелічених наказів, що стосуються близьких осіб, а саме сина ОСОБА_3, директор ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 не повідомив про наявність такого конфлікту інтересів НААН та не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, що підтверджується листом НААН від 04.04.2017 № 8/30.

Виходячи із викладеного, дії директора ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 всупереч вимогам п. 1- ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» є умисними і триваючими.

Таким чином, під час винесення наказів від 30.10.2015 № 43-К, від 25.12.2015 № 50-К, від 04.01.2016 № 2-К, від 01.07.2016 № 18-К, від 31.08.2016 № 47-К, від 31.08.2016 № 48-К, від 09.12.2016 № 29-П у директора ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 виник реальний конфлікт інтересів, про який він не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність реального конфлікту інтересів НААН, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, що є вчиненням правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України « Про запобігання корупції», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Крім того, під час винесення наказів від 30.10.2015 № 43-К, від 25.12.2015 № 50-К, від 04.01.2016 № 2-К, від 01.07.2016 № 18-К, від 31.08.2016 № 47-К, від 31.08.2016 № 48-К, від 09.12.2016 № 29-П директор ІСГ ПС НААН ОСОБА_2 вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, тобто вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, передбаченого п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України « Про запобігання корупції», відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що корупційного діяння він не вчиняв, так як не є суб'єктом даного правопорушення. Крім того, ОСОБА_2 вважав, що, виносячи накази, що стосувалися його сина ОСОБА_3, він не діяв в умовах реального конфлікту інтересів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного діяння.

Адміністративним правопорушенням, як це передбачено ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 14.04.2017 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-7 КупАП та від 14.04.2017 року за ч.2 ст. 172-7 КупАП вказано, що відповідно до п «а» п.2 ч.1 ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук є юридичною особою публічного права.

Однак в судовому засіданні не було встановлено, що ОСОБА_2 є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КупАП.

Відповідно до примітки до даної статті суб'єктом правопорушення у цій статті є особи, зазначені в п.1,2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» .

Згідно підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

В ч. 2 ст. 81 ЦК України, вказано, що юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права… Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Вказане свідчить, що юридичні особи публічного права створюються на підставі розпорядчого акту Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Порядок створення і мета діяльності юридичної особи публічного права це реалізація публічних інтересів (завдань, функцій) держави чи територіальної громади, які покладені на них Конституцією України та законодавчими актами.

Як вбачається із п. 1 Статуту ІСГ ПС НААН, інститут створено наказом Української академії аграрних наук №143 від 4 липня 2011 року.

Згідно Статуту Національної академія аграрних наук України, а саме п. 1 Статуту, Національна академія аграрних наук - це самоврядна наукова організація, заснована на державній власності, що є державною організацією, створеною як неприбуткова державна бюджетна установа. Вказане свідчить про те, що Національна академія аграрних наук України не є органом державної влади.

Враховуючи порядок створення ІСГ ПС НААН, слід прийти до висновку, що останній не відноситься до юридичних осіб публічного права.

А оскільки Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України не відноситься до юридичної особи публічного права, то ОСОБА_2 , як директор даного господарства не підпадає під дію п.п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» і не є суб'єктом адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 172-7 КУпАП .

Згідно ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_2 не є суб'єктом адміністративного правопорушення, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172 -7 КУпАП.

Згідно ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та у порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів, відповідно до примітки 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у цій статті слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

За змістом цієї норми, суб'єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань; особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв'язку з цим певні матеріальні блага.

При, цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе або близьких осіб.

В інформаційному листі від 22 травня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відмінність між поняттями реальний та потенційний конфлікт інтересів полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення, 3) наявність повноважень на прийняття рішення, 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість рішення.

Встановлення зазначених ознак має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов*язане з корупцією.

Протокол не містить сукупності юридичних ознак, які б давали підстави для встановлення наявності реального конфлікту інтересів у ОСОБА_2 під час прийняття наказів, що стосувалися ОСОБА_3

В даному випадку під час винесення наказів від 30.10.2015 № 43-К, від 25.12.2015 № 50-К, від 04.01.2016 № 2-К, від 01.07.2016 № 18-К, від 31.08.2016 № 47-К, від 31.08.2016 № 48-К, від 09.12.2016 № 29-П ОСОБА_2 діяв в межах діючого законодавства і не вчинив корупційних діянь, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КпАП України, тому провадження по справі необхідно закрити у зв'язку з відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

За таких обставинах провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1,2 КУпАП.

При цьому слід врахувати лист Національної академії аграрних наук України від 4.04.2017 року №8/30 , з якого вбачається, що своїм листом від 31.01.2017 р.№2/03/1 ОСОБА_2 повідомив Академію, що в інституті сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України на посаді старшого співробітника відділу рослинництва працює його син - кандидат сільськогосподарських наук ОСОБА_3 на 0,5 посадового окладу за сумісництвом і прямого підпорядкування директору інституту не має.( ар.с. 11).

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 1727, ч. 2 ст. 1727 , п. 1) ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172 7, ч.2 ст. 1727 КпАП України - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя