Справа № 465/7734/15-п Головуючий у 1 інстанції: Масендич В.В.
Провадження № 33/783/230/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участі ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Франківського районного суду м.Львовавід 05 жовтня 2016 року про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою провадження у справі щодо ОСОБА_2 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 917665 від 18.11.2015 року, ОСОБА_2 18.11.2015р. близько 13:15 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 виконував розворот на перехресті вул. Сяйво Городоцька у м.Львові, рухаючись по вул. Сяйво у сторону вул. Городоцької у м.Львові, не зайняв крайнього лівого положення, не переконався у безпеці маневру, що призвело до зіткнення з автомобілем ВАЗ 2102, д.н.з. 152-50ТС під керуванням ОСОБА_3, чим завдав автомобілям технічних пошкоджень чим заподіяно матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.6, 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого судді, потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність оскаржуваної постанови, просить таку скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накласти на нього стягнення в межах санкції статті закону.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_3 покликається на те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад порушення ПДР, оскільки він, здійснюючи розворот в забороненому місці, не пропустив його автомобіль, який рухався та не порушував ПДР.

Як зазначає апелянт, суд першої інстанції не врахував, що свідок ОСОБА_5 чітко вказав, що зіткнення відбулось під час маневрів ОСОБА_2 на перехресті. Окрім цього, залучивши до справи експерта, суд першої інстанції не надав експерту даних для проведення експертизи.

На переконання ОСОБА_3, з наявної схеми ДТП, пояснення водіїв та протоколу вбачається очевидна вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.11.2015 року.

Окрім цього, ОСОБА_3 просить суд поновити йому строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 зазначає, що про судове засідання 05.10.2016 року ані він, ані його захисник належним чином не повідомлялися, копію оскаржуваної постанови йому не було надіслано, а зі змістом останньої його захисник ознайомився лише 24.01.2017 року.

Заслухавши ОСОБА_3 та його адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, ОСОБА_2, який вважає оскаржувану постанову судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, у таких відсутні будь-які відомості щодо повідомлення належним чином про час й місце судового засідання 05.10.2016 року другого учасника дорожньо-транспортної пригоди потерпілого ОСОБА_3 та такому не надсилалася копія оскаржуваної постанови.

Поряд з тим, згідно з розпискою, яка міститься на обкладинці матеріалів справи №465/7734/15-п, з такими адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 ознайомився 24.01.2017 року, відтак строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

В дотримання вимог ст.ст. 245, 252, 283, 284 КУпАП, зясувавши своєчасно, всебічно та повно усі обставини справи, на підставі досліджених й перевірених доказів, суддя (суд) приймає постанову, яка повинна бути законною та вмотивованою, зокрема, із наведенням доказів, на яких ґрунтується висновок судді та мотивів відхилення інших доказів, наявних у матеріалах справи.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя районного суду не дотримався вказаних вимог закону, належно не дослідив усі матеріали справи, неправильно встановив обставини, за яких було вчинено ДТП, давши їм неправильну юридичну оцінку, що призвело до прийняття рішення, зміст якого не відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема, покладаючи в основу своїх висновків показання експерта, суддя місцевого суду не зазначив його дані, прізвище, ініціали, спеціальність, посаду, а також відсутні будь-які відомості про те, що останній був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих відомостей, крім того, таку інформацію ані ОСОБА_3, ані ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції не могли назвати, як не могли пригадати, коли такий експерт допитувався судом першої інстанції.

Окрім цього, як вбачаться з оскаржуваної постанови, приймаючи до уваги одні докази як на підставу закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2, суддя суду першої інстанції в порушення вимог закону не навів мотивів відхилення інших доказів, наявних у матеріалах справи, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення.

За змістом ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення водієм Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Відповідно до п.10.4 Правил дорожнього руху перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Поряд з тим, в силу п.10.6., якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з наявними у матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2015 року серії АП1№917665 (а.с.1), ОСОБА_2 18.11.2015 року приблизно о 13 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом Hundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2, виконував розворот на перехресті вулиць Сяйво Городоцька у м.Львові, рухаючись по вул. Сяйво у сторону вул. Городоцької у м.Львові, не зайняв крайнього лівого положення, не переконався у безпеці маневру, що призвело до зіткнення з автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. 152-50ТС, під керуванням ОСОБА_3, та завдав матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.6, 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

З приводу вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в апеляційному суді пояснив, що 18.11.2015 року приблизно о 13 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом Hundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2, він рухався по лівій смузі на вул.Сяйво з Левандівки в напрямку вул.Городоцької. Минувши міст і продовжуючи рух на зелене світло світлофора, переконавшись, що відсутня суцільна смуга розмітки дороги, включив лівий поворот та виїхав на перехрестя, зустрічну смугу руху, оскільки мав намір виконати маневр розвороту ліворуч та здійснити рух у зворотному напрямку по вул.Сяйво. В цей час машини на зустрічній смузі руху зі сторони вул.Городоцької стояли перед світлофором, оскільки горіло червоне світло. Свій маневр він здійснював за світлофором по відношенню до стоячих зустрічних машин, ближче до перехрестя, до якого наближався ОСОБА_3, який, за його припущенням, їхав за ним та його обігнав.

ОСОБА_2 вважає винним у ДТП ОСОБА_3, оскільки той не дав йому завершити маневр розвороту транспортного засобу, що спричинило дорожньо-транспорту пригоду.

Згідно з показаннями ОСОБА_3, наданими у суді апеляційної інстанції, такий 18.11.2015 року керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. 152-50ТС, на вул.Сяйво зі сторони Левандівки, по мосту в напрямку вул.Городоцької, по лівій смузі на зелений сигнал світлофору здійснював поворот ліворуч в напрямку заправки «WOG». ОСОБА_2 стояв за смугою дороги, на зїзді з моста, з правого боку та розвертався. Дорожньо-транспортна пригода сталася перед пішохідним переходом, внаслідок якої його транспортний засіб отримав ушкодження середнього правого боку (стойка, двері).

Як вбачається зі схеми місця ДТП (а.с.2), в такій зафіксовано місце зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем ВАЗ 2108 під керуванням водія ОСОБА_3, а також розташування транспортних засобів після зіткнення. Крім того, зі схеми вбачається, що здійснюючи розворот на перехресті, водій ОСОБА_2 в порушення вимог п.п.10.4, 10.6 ПДР не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїзній частині дороги, допустив неуважність, не переконавшись у безпечності свого маневру, не дав дорогу транспортному засобу, який рухався по своїй полосі в попутному напрямку та здійснював поворот ліворуч, що і стало причиною ДТП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_2 - Hundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2, отримав пошкодження лівого переднього крила, яке загнуте, розбитий бампер, розбита решітка радіатора, розбита ліва передня фара та зірване кріплення правої передньої фари, а транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 вмятину правої дверки та заднього правого крила.

Таким чином, дослідженими та перевіреними апеляційним судом доказами щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, що повністю співпадають та узгоджуються з іншими об'єктивними даними, які були відображені у схемі ДТП, зокрема, локалізації та характеру механічних пошкоджень обох транспортних засобів, стверджується наявність в діях ОСОБА_2 порушення вимог Правил дорожнього руху, що стало наслідком вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд оцінює критично показання ОСОБА_2 в частині відсутності його вини у порушенні Правил дорожнього руху, з огляду на те, що такі спростовуються наявними у справі доказами, та такі спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Поряд з тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, вчинене ОСОБА_2 18.11.2015 року, відтак на момент апеляційного розгляду справи закінчився передбачений ч.2 ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, а отже провадження по справі підлягає закриттю у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи вищевикладене, на переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції передчасно прийняв рішення про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення та закриття провадження по справі, не зясувавши при цьому всебічно, повно і обєктивно всі обставини справи, тому така постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 задоволити частково, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львовавід 05 жовтня 2016 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі ст. 38 КУпАП у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1