Номер провадження: 33/785/1902/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя: Джулай О.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2, на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 23 листопада 2017 року, стосовно ОСОБА_3,

встановив:

оскарженою постановою закрито адміністративне провадження відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Умова, 43, працюючої юрисконсультом ТОВ «Теплотраса-Інвест» за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до оскарженої постанови, 04.10.2017 року, ОСОБА_3, будучи особою, звільненою з посади головного державного інспектора відділу супроводження планових перевірок Юридичного управління ГУ ДФС в Одеській області несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, чим порушила вимоги п. 2) ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» і здійснила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй правопорушенні визнала повністю, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про можливість звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам законодавства, у зв'язку з чим просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси, від 23.11.2017 року та постановити нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП і застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор Острик О.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси, від 23.11.2017 року, мотивуючи це тим, що копія оскарженої постанови була надана прокурору 07.12.2017 року.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню, виходячи з таких підстав.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП визначають, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова судді, у справі про адміністративне правопорушення, може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (підпунктом 2 пункту 5 розділу XII Закону України №1697- VII, від 14.10.2014 року, який набрав чинності 26.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим та його представником. При цьому, прокурора, як субєкта оскарження, було виключено із зазначеної норми закону (Закон України №1697- VII від 14.10.2014 року).

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та поширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) кореспондують з положенням Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими, однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Щодо посилань прокурора на положення ст. 250 КУпАП, як на правову підставу звернення прокурора з апеляційною скаргою на постанову відносно ОСОБА_3 апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Оскарженою постановою судді Приморського районного суду м. Одеси Писларя В.П., від 23 листопада 2017 року, адміністративне провадження за ч.1 ст. 172-6, КУпАП стосовно ОСОБА_3 було закрито.

Санкція ст. 172-6 КУпАП передбачає тільки штраф, як захід адміністративного стягнення.

Таким чином, заходи примусового характеру, повязані з обмеженням особистої свободи громадянина, не передбачені, застосовані не були і не могли бути застосовані.

Між тим, ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015, від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозвязку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями КУпАП, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Разом з цим, виходячи з принципу верховенства права, враховуючи існуючу неузгодженість діючого законодавства, суди при розгляді справ повинні керуватися положеннями ст.129 Конституції України, якою визначені основні засади судочинства, оскільки норми Конституції - є нормами прямої дії, а також практикою Європейського суду з прав людини відповідно до якої вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (див. Рішення ЄСПЛ «Щокін проти України»), а в апеляційній скарзі прокурора йдеться про погіршення становища ОСОБА_3 тому можливість прокурора оскаржувати в апеляційному порядку постанову судді про адміністративне правопорушення, не може бути розтлумачена поширено і не може охоплювати випадки не передбачені законом.

Таким чином, враховуючі діючі норми Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що прокурор не є особою, яка, відповідно до положень ст.ст.287, 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на оскаржену постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Писларя В.П., від 23.11.2017 року стосовно ОСОБА_3.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 7 та ч. 3 ст. 8 КУпАП, апеляційний суд позбавлений законних підстав прийняття до розгляду апеляційної скарги прокурора, в звязку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору.

Зазначені підстави для повернення апеляційної скарги позбавляють апеляційний суд необхідності розглядати питання щодо поновлення прокурору строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси , від 23.11.2017 року, стосовно ОСОБА_3

Керуючись ч.2 ст.7; ч.3 ст.8; ст. 293; ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси , від 23.11.2017 року, стосовно ОСОБА_3, повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами, прокурору Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_2

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4