Справа №588/235/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/211/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,з участю секретаря судового засідання Сисенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 06 травня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець Сумської області м. Тростянець вул. Локомотивна, 10

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді у звязку з порушенням норм матеріального і процесуального права та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в протоколі зазначена невірна адреса його проживання, автомобілем він не керував, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином не був. Крім того, просить поновити йому строк на подання апеляційної скарги, оскільки копію рішення він отримав лише 16.05.2017.

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 06.05.2017 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді Зубенок О.В. 11.02.2017 близько 00-45 години по вул. Л.Татаренка в м. Тростянець керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння та від проходження медичного огляду згідно установленого порядку ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП, повістка, особі яка бере участь у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а згідно п.п.2 і 3 ст.278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як зазначив в своїй апеляційній скарзі та у судовому засіданні ОСОБА_3 він не був повідомлений про час та місце розгляду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ч.1 ст.285 КУпАП).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч.2 ст.294 КУпАП).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, копію постанови судді Зубенок О.В. отримав лише 16.05.2017, а тому, зважаючи на те, що останній не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на цю постанову, то строк на апеляційне оскарження даного рішення судді підлягає поновленню, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права стосовно розгляду справи у відсутність ОСОБА_3 є необґрунтованими та не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки останній сам ввів в оману суд, зазначивши у своїй заяві від 06.03.2017 неіснуючу адресу свого місця проживання, вказавши її як АДРЕСА_1 (а.с.8), а в іншій своїй заяві від 17.03.2017 не зазначивши її взагалі.

Суддя суду першої інстанції намагався з'ясувати дійсну адресу проживання ОСОБА_3 і врешті решт направив останньому судову повістку про час та місце розгляду справи за вказаною ним адресою.

Враховуючи зазначені вище обставини, процесуальну поведінку ОСОБА_3, а також практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки поведінки особи та її вплив на розгляд справи, вважаю, що суддею суду першої інстанції не були порушені процесуальні права ОСОБА_3, в тому числі і право на захист, оскільки розгляд справи відкладався достатню кількість разів за заявами останнього для забезпечення його участі та участі його можливого захисника в судовому провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, у своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р., не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «ОСОБА_5 Ганс-Адамс II проти Німеччини»).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Так, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 187804 від 11.02.2017 суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння та від проходження медичного огляду згідно установленого порядку ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Зазначені висновки судді відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судах першої та апеляційної інстанціях доказах.

Як було встановлено в ході апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, 11.02.2017 близько 00-45 години по вул. Л. Татаренка в м. Тростянець ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння та від проходження медичного огляду згідно установленого порядку ухилився шляхом відмови, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Дані обставини об'єктивно підтверджуються показаннями в апеляційному суді свідка ОСОБА_6 (старший інспектор з дорожнього нагляду Тростянецького ВП), який склав у відношенні ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення і який пояснив, що останній керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп'яніння; показаннями свідка ОСОБА_7, який був запрошений працівниками поліції для засвідчення відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 (а.с.6), який просив розглянути апеляційну скаргу у його відсутність і який також засвідчив відмову ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, а також відеозаписом подій від 11.02.2017 (а.с.53), виготовлених працівниками поліції, згідно якого 11.02.2017 близько 00-45 години транспортним засобом Skoda Fabia ВМ 2572 АТ по вул. Л. Татаренка в м. Тростянець керував виключно ОСОБА_3, який на час зупинки автомобіля знаходився за кермом.

Зазначені відеозаписи слід вважати належними, допустимими і достовірними доказами у даній справі, оскільки у відповідності до приписів ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які зокрема встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки.

Вказаний доказ був наданий працівником поліції та долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення у передбачений законом спосіб і будь-яких даних, які б вказували на те, що ці відеозаписи були отримані з істотним порушенням встановленого законом порядку та свідчили б про їх недопустимість матеріали справи не містять.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, керуючись законом, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Таким чином, приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозвязку разом з іншими доказами, дослідженими апеляційним судом, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення на останнього було накладено виключно в межах, встановлених санкцією даної норми закону, а тому твердження апеляційної скарги щодо неповноти та неправильності судового розгляду справи і відсутності доказів винуватості ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху є необґрунтованими та спростовуються наведеними вище доказами.

З огляду на викладене, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 строк подачі апеляційної скарги на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 06 травня 2017 року.

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 06 травня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.