Справа № 211/3264/17
Провадження № 3/211/1483/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 липня 2017 року суддя Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює ФОП ОСОБА_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

-за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.07.2017 року серія БР № 152826, 16.07.2017 року о 00.05 год. в м. Кривий Ріг по вул. Дніпропетровське шосе, 44, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дані, що містяться у відеозаписі, що долучений до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі тих доказів, що вже містять матеріали справи, в тому числі з огляду на строки розгляду і відсутності з боку ОСОБА_3 заяв про відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважає, що факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка управляє транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або відносно вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №152826 від 16.07.2017 року, де зазначено, що ОСОБА_3О в порушення п.п.2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, оскільки у нього наявні були ознаки алкогольного спяніння;

- заявою ОСОБА_4, яка працює касиром на АЗС Саноїл», де зазначено про те, що остання просить органи поліції розібратися за фактом того, що 15.07.2017 о 23:50 год. ОСОБА_3 керує т/з М2140, д/н НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння;

- поясненнями ОСОБА_4, в яких остання вказала на те, що працює касиром на АЗС та 15.07.2017 о 23:50 відмовила в наданні послуг щодо заправки автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, з приводу того, що помітила у останнього ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, хитку ходу, невнятну мову. Після чого ОСОБА_3 поїхав в невідомому напрямку;

- даними відеозапису, з якого вбачається, що водій автомобіля ОСОБА_3 спав в салоні автомобіля М2140, потім після того, як працівники поліції його розбудили, не виходячи з автомобіля, пересів на переднє водійське сидіння та здійснив рух свого транспортного засобу на певну відстань. Крім того, на вимогу пройти огляд на стан спяніння чітко відмовився в присутності двох свідків, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи. З відео також вбачається, що ОСОБА_3 були розяснені його права в повному обсязі.

Так, згідно зі ст. 130 ч. 1 КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого спяніння, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача керма особі, що знаходиться в стані алкогольного чи іншого спяніння - тягнуть за собою накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять належні докази саме керування ОСОБА_3 транспортним засобом. Так, з відеозапису, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, видно, що автомобіль М2140, д/н 45478АА, певний час рухався після появи працівників поліції.

Згідно з ст.251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_3, при цьому не встановлені обставини, які пом'якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання новим проступкам, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 адміністративнестягнення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27, 213, 221, 248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя ОСОБА_1