Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Демочко Д.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Преснякова А.А., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника адвоката Спруцко В.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 09.06.2017 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_1 02.04.2017 року, о 21.25 год., в смт.Мангуш Мангушського району Донецької області, на перехресті по проспекту Миру та вулиці Тітова, керував автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі для встановлення стану наркотичного сп'яніння відмовився в присутності свідків, за що на нього складено протокол за порушення п.2.5. ПДД України.

Постановою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 09.06.2017 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати останню та закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На обгрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначає, що Першотравневий районний суд Донецької області у порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу у його відсутність, без належного повідомлення про місце, час та дату розгляду справи, про судове рішення йому стало відомо лише 30.06.2017 року, коли йому зателефонували з канцелярії суду, та в цей день у приміщенні суду він отримав копію вищезазначеної постанови.

Вказує, що у період з 29.05.2017 року лікувався у Мангушській ЦРЛ амбулаторно, а з 02.06.2017 року по 14.06.2017 року у стаціонарі інфекційного відділення цієї ж лікарні, що підтверджується витягом з медичної картки стаціонарного хворого № 614 від 14.06.2017 року, тому він не мав можливості отримати судову повістку та бути присутнім у судовому засіданні 09.06.2017 року при розгляді справи щодо нього.

Окрім того, він написав заяву про відкладення слухання справи 31.05.2017 року, вказавши, що хворіє і знаходиться на лікарняному, зобов`язувався надати довідку про знаходження на лікарняному.

Вважає, що при постановлені судового рішення, суд першої інстанції не з`ясував всі обставини справи, не викликав та не допитав свідків, не з`ясував його майновий стан та не прийняв до уваги обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП.

Також, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складений з порушенням через його часткове заповнення, оскільки в ньому не зазначено, чи запропоновувалося йому продути алкотестер і який саме, та не вівся відеозапис на місці події.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги в її межах, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що судове рішення постановлено 09.06.2017 року, а апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, подана 05.07.2017 року, тобто з порушенням строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_1, при наявності його заяви від 30.05.2017 про знаходження на лікуванні у терапевтичному відділенні Мангушської ЦРЛ, де вказав свій номер телефону, без запиту до лікарні та уточнення терміну лікування.

В матеріалах справи відсутні дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи, справу розглянуто 09.06.2017 року, коли ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні, копія постанови йому не направлялася, отримав він постанову 30.06.2017 року.

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки невиконання судом першої інстанції вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, позбавило ОСОБА_1 можливості у визначений ч.2 ст. 294 КУпАП строк оскаржити постанову суду.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо.

Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою, яке тягне безумовне скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція скасувавши постанову має право закрити провадження по справі або прийняти нову постанову.

Розглянувши по суті адміністративну справу щодо ОСОБА_1 приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 02.04.2017 року о 21.25 год. на перехресті по проспекту Миру та вулиці Тітова, керував автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов'язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Так, суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 016001, складений 02.04.2017 року, в якому містяться письмові поясненнями ОСОБА_1, в яких зазначено, що він керував автомобілем «ВАЗ 2107» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, відмовляється від проходження медичного обстеження на стан наркотичного сп`яніння, згоден з протоколом; письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, згідно яких ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від запропонованого працівниками поліції проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відеозапис вівся та за потребою буде наданий суду, тому апеляційні вимоги в цей частині безпідставні.

Що стосується апеляційних вимог про те, що судом першої інстанції не викликані та не допитані свідки, то вони не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 не надавав до суду клопотання про виклик та допит свідків.

З урахуванням вимог п.1, 12 II розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року, є безпідставними апеляційні доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями, оскільки в ньому не зазначено, чи пропонувалося ОСОБА_1, який був з ознаками наркотичного сп'яніння, продути алкотестер і який саме.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає зокрема і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців із дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні - не пізніше трьох місяців з дня його виявлення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху 02 квітня 2017 року, тому строк накладення адміністративного стягнення сплив, з цих підстав провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 294, 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Першотравневого районного суду Донецької області від 09 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 09.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за статтею 130 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, скасувати.

Закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 за статтею 130 ч.1 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя