№ 415/5140/17
№ 3/415/1232/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.17 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм електриком ОСОБА_2 ГУ ДСНСУ у Луганській області, не інваліда, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, 25.11.200 року народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі серії БР №244920 від 26.08.2017 року, зазначено, що 26 серпня 2017 року о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом мопедом іноземним, номерний знак ВВ АА 3310, який належить ОСОБА_5, по вулиці Незалежності міста Лисичанська, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не визнав та пояснив, що він 26 серпня 2017 року о 16 годині 50 хвилин, транспортним засобом мопедом іноземним, номерний знак ВВ АА 3310, який належить ОСОБА_5, по вулиці Незалежності міста Лисичанська, не керував. В цей день, ввечері, він разом зі своїм товаришем ОСОБА_6, випили по 1-2 банки пива, оскільки рядом мешкає їх спільний знайомий, вони вирішили зайти до нього в гості, а мопед в заглушеному стані покотили своїми зусиллями. Вони бачили, що неподалік знаходився патруль поліції, котрі підїхавши до них завили, що «вони мабуть їхали» та почали одразу ж оформляти матеріал, не слухаючи нічого. Вони обидва заперечували, однак ніякої користі, це не принесло. Свої заперечення він відобразив в протоколі. Після оформлення їх відпустили далі, при цьому не відсторонивши від керування мопедом, як це, передбачено КУпАП.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 26 серпня 2017 року, в другій половині дня, він зустрівся з ОСОБА_1 Запропонував останньому випити пива, а мопед на якому приїхав ОСОБА_1 відкотити до їх спільного знайомого, котрий мешкає неподалік. Коли вони котили мопедом, до них підїхали патрульні поліцейські та почали звинувачувати ОСОБА_1, з початку, що він знаходився без шолома, потім поцікавилися з приводу страхового поліса, а в ході розмови, звинуватили ОСОБА_1, що той знаходячись в стані алкогольного спяніння керував мопедом. Вони обидва заперечували, цей факт.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост. 251 КУпАП- доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не доведений, оскільки ОСОБА_1 заперечував факт керуванням ним транспортним засобом, а матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять достатніх доказів, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом іноземним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 221, 247, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін