Справа № 466/1485/17 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 33/783/713/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю захисника - адвоката Краснопольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Краснопольського Володимира Остаповича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17 травня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 27.02.2017 року о 00 год. 15 хв. керував автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_2, на вул.Промисловій, 29, у м.Львові в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9. а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням судді, адвокат Краснопольський В.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням процесуальних норм та неправильним застосуванням норм матеріального права, а також неповним з'ясуванням усіх фактичних обставин справи.

Просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17 травня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі.

Як зазначає адвокат, судом не з'ясовано позицію апелянта щодо визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такий у судове засідання не викликався.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності звертає увагу на те, що, незважаючи на незгоду ОСОБА_3 із результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, такий не проводився у медичному закладі, у матеріалах справи відсутнє направлення на проведення медичного огляду.

Окрім цього, як зазначає адвокат, ОСОБА_3 не було вручено акта огляду, такий не містить дати складання, відтак, на його думку, такий не може бути доказом.

Також на його переконання, не може бути допустимим доказом результати приладу Drager Alcotest 6820, яким здійснювався огляд, оскільки наказ Міністерства охорони здоров'я України про можливість використання такого відсутній.

Заслухавши захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така підлягає до часткового задоволення.

Апеляційний розгляд проводиться за участі адвоката Краснопольського В.О., у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, який належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, захисник останнього не заперечив проти розгляду справи у відсутності його підзахисного, про що свідчить долучена до матеріалів справи розписка (а.с.49).

З огляду на те, що судове засідання 17 травня 2017 року проводилося у відсутності ОСОБА_3, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про належне повідомлення останнього про час та місце судового розгляду, відтак строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Висновки судді місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Зокрема, вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2017 року серія БР№260766 (а.с.2), згідно з яким 27.02.2017 року о 00 год. 15 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, на вул.Промисловій, 29, у м.Львові в стані алкогольного сп'яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився огляд на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, чим порушив вимоги п.2.9. а Правил дорожнього руху України. Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_3 ознайомився, про що свідчить його підпис, та жодних зауважень чи пояснень до нього не надав.

Згідно з результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду за допомогою тесту Drager6820 (а.с.1), такий становить 1,66‰.

Відповідно до наявних у матеріалах справи протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, 122-4 КУпАП від 27.02.2017 року серія БР№260768 (а.с.3) та БР №260769 (а.с.4), підставою для зупинки транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_2, та перевірки його водія, зокрема, на стан алкогольного сп'яніння, стала дорожньо-транспортна пригода за участі вказаного автомобіля та автомобіля «Пежо боксер» А 210.58 д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_7

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), з результатами якого ОСОБА_3 погодився, про що останній розписався у відповідній графі акта без жодних зауважень, такий огляд був проведений у зв'язку із виявленими ознаками, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Результат проби був позитивним та становив 1,66‰.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до обгрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

На користь даного висновку свідчать і письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.8), які підтвердили факт присутності при проходженні ОСОБА_3 огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Drager, результат якого показав 1,66‰.

Згідно з п.6, п.7 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, такий огляд ОСОБА_3 проводився працівниками поліції за згодою останнього на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків технічним приладом Алкотестер Драгер 6820, результат якого був позитивний, незгоду з чим ОСОБА_3 не висловлював, про що свідчать проставлені ним підписи на актах огляду та протоколі.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про факт незгоди із результатами проведеного на місці зупинки автомобіля огляду спростовуються матеріалами справи.

Щодо покликань апеляційної скарги про невручення акта огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_3, то даний факт не спростовує наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції припустився спрощеного підходу до судового розгляду справи, не дослідив докази та не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, є безпідставними, оскільки суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи про неналежність такого доказу як результати проведеного приладом Drager6820 огляду, оскільки такий прилад не міститься у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, то такі не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Пунктами першим та третім розділу ІІ вищезазначеної Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. №43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Окрім того, газоаналізатори Drager Alcotest сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 року та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення МОЗ України, і дозволені для застосування на території України.

Отже, газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтва про державну реєстрацію, останнє калібрування такого проводилося 12.09.2016 року, відтак такий є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований працівниками поліції, що спростовує доводи апелянта про незаконність та безпідставність використання газоаналізатора Алкотестер Драгер №6820.

Посилання апелянта на те, що використання газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» не передбачено Переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого Наказом МВС України від 01.03.2010 року № 33 є безпідставними, оскільки зазначений нормативний документ стосується Державтоінспекції, а не діяльності працівників патрульної поліції, а чинною «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлені вимоги щодо спеціальних технічних засобів, які повинні бути дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ураховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката Краснопольського Володимира Остаповича в інтересах ОСОБА_3 задоволити частково, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17 травня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, в решті апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк