Справа № 163/2676/17
Провадження №3/163/1711/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю представника Волинської митниці ОСОБА_1,

розглянувши направлені Волинською митницею ДФСУ матеріали справи за протоколом №3435/20502/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючу, РНОКПП невідомий, закордонний паспорт FC768745,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, слідуючи 20.09.2017 року з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля «»Опель, номерний знак НОМЕР_1, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи обмежені згідно із ст.ст.374, 378 МК України та постановою КМ України від 21.05.2012 року №434 до ввезення в такій кількості 93 кг кави в 194 упаковках та 9 штук ополіскувачів, 12 штук миючого засобу, 5 штук геля для душа загальною вартістю 30205,58 гривень, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

На розгляд справи порушниця не зявилась, хоча при складанні протоколу про порушення митних правил належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні обох порушень митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил; контрольним талоном; актом огляду транспортного засобу; письмовими поясненнями порушниці, водя ОСОБА_4 та пасажирів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7; службовою запискою; польськими фіскальними чеками.

В той же час дії ОСОБА_8 за ст. 472 МК України кваліфіковані зайво.

З досліджених доказів встановлено, що під час митного контролю порушниця заявила про переміщувані товари, подала фіскальні чеки і предявила їх до митного контролю, що дає підстави для висновку про усне декларування. Письмова митна декларація порушниці для заповнення не надавалась.

Згідно з рекомендованим правилом 9 розділу 1 спеціального додатку J Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який на-брав чинності для України з 15.09.2011 року, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об'єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Таким чином, з огляду на такі положення міжнародного договору та вимоги ч.6 ст.366 МК України у випадку усного декларування товарів на смузі спрощеного митного контролю працівник митниці мав право вимагати письмову декларацію, що в даній справі не було зроблено.

Відтак системний аналіз ст.ст.257, 366, 472 МК України приводить до висновку, що за умови усного декларування переміщуваних товарів при проходженні митного контролю на «зеленому коридорі» і ненаданні можливості чи відсутності вимоги зі сторони працівника митного органу заповнити письмову декларацію немає підстав для кваліфікації дій особи додатково за ст.472 МК України, оскільки відсутні підстави для висновку як щодо факту недекларування товарів, так і щодо заявлення неточних чи недостовірних відомостей про них.

Отже, з огляду на доведеність перевищення порушницею норми ввезення товарів її дії слід кваліфікувати за ст.471 МК України, а провадження за ст.472 МК України підлягає закриттю.

Враховуючи доведеність вини порушниці та наявність обмежень та заборон щодо переміщуваних товарів, стягнення на неї слід накласти у вигляді штрафу з конфіскацією цих товарів.

З порушниці в порядку ст.520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 підлягають стягненню витрати митниці на зберігання товарів протягом 21 доби за курсом НБУ на дату розгляду справи, а також судовий збір згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за цим законом накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави 93 кг кави в 194 упаковках, 9 штук ополіскувачів, 12 штук миючого засобу, 5 штук геля для душа загальною вартістю 30205,58 гривень.

Штраф в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження в даній справі за ознаками ст.472 МК України щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в її діях складу порушення митних правил.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці ДФС України 263(двісті шістдесят три) гривні витрат по справі на зберігання товарів на рахунок 9069 в ГУДКСУ у місті Києві(МФО 820172, , призначення платежу «відшкодування витрат за зберігання товарів на складах митного органу»).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320(триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_9