Справа № 466/2452/17 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 33/783/783/17 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 19 травня 2017 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та визначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 320 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, 24.03.2017 року, близько 23:20 год. керував транспортним засобом марки «Рено Меган» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.О.Кірися у смт.Млинів Рівненської області в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.5 А Правил дорожнього руху України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати таку та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та безпідставною, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного спяніння може бути підтверджений висновком лікаря, що проводив огляд водія у закладі охорони здоровя.

В даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено ні акту огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, ні висновку лікаря, що проводив огляд водія у закладі охорони здоровя.

Тому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ним транспортним засобом марки «Рено Меган» д.н.з. ВС 6217 К ЕМ в стані алкогольного спяніння, за вчинення якого оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім цього звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.ст.265-2, 266 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб, про що робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, а особи, які керують транспортними засобами, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В цьому випадку, ні тимчасового затримання транспортного засобу, ні відсторонення від керування не застосовано, про що відсутня відмітка у протоколі, що додатково свідчить про відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Також не мають жодного доказового значення у справі покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП у присутності двох свідків проводиться огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння з використанням спеціальних засобів, чого проведено не було.

Що стосується строку апеляційного оскарження зазначає, що ні копія постанови від 19.05.2017 року, ні повістка про виклик до суду, йому не надходили, оскільки скеровувались судом не за адресою його місця проживання.

При оформленні протоколу він повідомив працівнику поліції адресу фактичного місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, однак останній всупереч такому повідомленню, вказав адресу реєстрації згідно даних паспорта.

Як наслідок, 07.06.2017 року, при ознайомлення з матеріалами адміністративної справи стало відомо, що 19.05.2017 року у справі щодо нього вже винесено постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та виступ його захисника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Однак вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Так статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення, і в матеріалах справи відсутні дані про його повідомлення щодо часу і місця розгляду справи.

Повідомлення про необхідність явки в судове засідання повернулось на адресу суду із довідкою в якій зазанчано, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає, тобто в суду першої інстанції на час винесення постанови не було інформації про те, що він сповіщений про місце і час розгляду справи, при цьому від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак суддя не зясував причини неприбуття ОСОБА_2 в судове засідання, розглянув справу без його участі, чим порушив право на захист, а тому винесена постанова є незаконною.

Поряд з цим розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. Статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу. В такому повинні бути зазначені місце, час вчинення та суть правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) ОСОБА_2 24.03.2017 року в 23:20 год. в смт.Млинів по вул.О.Кірися керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), одночасно відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння у медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Однак суд розглядаючи справу вийшов за межі протоколу та визнав винним ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а не у відмові від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, оскільки в даному випадку мав місце факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 дійсно відмовився від огляду на стан алкогольного спяніння, що стверджується його власноручними поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) та поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5О.(а.с.3).

З врахуванням наведенного, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та постановити своє рішення щодо визнання ОСОБА_2 винним у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративне правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Тому, виходячи з того, що подія мала місце 24 березня 2017 року і на момент розгляду справи апеляційним судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 слід закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_2 цей строк.

Керуючись ст.ст.38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 19 травня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1