Номер провадження: 33/785/685/17
Номер справи місцевого суду: 496/121/17
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що не працює, проживає в АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десяти тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду, 05.01.2017 року близько 23 год. 45 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Мерседес 230Е» р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Балківській у м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода) однак, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився.

Таким чином своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з зазначеною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій стверджує, що постанова суду винесена з істотними порушеннями вимог закону щодо всебічності та повноти дослідження всіх обставин справи, які мають суттєве значення для її правильного вирішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, свідчення яких мали би спростувати або підтвердити висновки працівника поліції, викладені у складеному ним протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Також ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що в ході розгляду справи суд першої інстанції не перевірив наявності у лейтенанта поліції ОСОБА_5, якій склав протокол, повноважень на складання таких протоколів та на оформлення інших матеріалів про адміністративне правопорушення, оскільки, згідно з вимогами діючого законодавства України протоколи про адміністративне правопорушення мають право складати співробітники патрульної поліції, проте вказівка на спеціальне звання лейтенанта поліції та посади інспектора ВЗС ГУНП в Одеській області Лобосока О.В., який склав протокол, не дають можливості встановити його приналежність до структурних підрозділів патрульної поліції.

Враховуючі викладене, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 28 квітня 2017 року ОСОБА_2 не з'явився. Про час та місце розгляду справи був своєчасно повідомлений. Однак в засідання суду апеляційної інстанції прибув представник ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_6

Згідно з вимогами ст.270 КУпАП, представник допускається до участі у справі про адміністративні правопорушення лише у тому випадку, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, або потерпілий є неповнолітніми або через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення. При цьому інтереси таких осіб мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто або за дорученням юридичної особи.

Відповідно до ст.271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що право на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення має захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який є адвокатом або іншим фахівцем у галузі права та повноваження якого підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_6 не зміг надати суду документи, які б підтверджували той факт, що він являється фахівцем у галузі права, та може захищати інтереси ОСОБА_2, судове засідання було відкладено на 04 травня 2017 року.

В судове засідання, яке було призначене на 04 травня 2017 року ні ОСОБА_2, ані ОСОБА_6 не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 7 ст.294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) здійснює оцінку доказів, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, застосувавши до ОСОБА_2 адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, згідно з яким водій ОСОБА_2, керував автомобілем, виявляючи явні ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту, нестійку ходу), проте від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с.3).

Свідок ОСОБА_7 у своїх поясненнях зазначив, що він був запрошений працівниками поліції у якості свідка для проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, але водій ОСОБА_2, якій виявляв явні ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду як за допомогою приладу «Драгер», так і в медичній установі (а.с.4).

Аналогічні пояснення щодо факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння надав і свідок ОСОБА_4 (а.с.5).

З постанови суду першої інстанції вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції інспектор поліції ОСОБА_5, якій складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 підтвердив обставини, за якими ним був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 Крім того, під час розгляду справи судом також було встановлено, що інспектор поліції ОСОБА_5, складаючи протокол про адміністративні правопорушення діяв у межах своєї компетенції, оскільки складання таких протоколів відноситься до його повноважень (а.с.21).

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у повному обсязі в порушенні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв'язку з чим не вбачаю підстав для зміни або скасування постанови.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко