Справа № 263/4018/17
Провадження № 3/263/749/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, при секретарі Єрмоленка Р.С., за участю ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює фізичною особою підприємцем «ОСОБА_2В.», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: вул. 9-ї Авіадивізії, 26, кв. 20, м. Маріуполь, Донецька область, за ч. 1 ст. 160 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2017 року, приблизно о 11 год. 20 хв., фізична особа підприємець «ОСОБА_2В.» здійснював торгівлю з рук продуктами харчування (овочів та фруктів) біля будинку № 85 по проспект Миру у м. Маріуполі. Продавець ОСОБА_3. Власник торгівельної точки фізична особа підприємець «ОСОБА_2В.».

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що він звертався до органів місцевого самоврядування для надання йому дозволу на здійснення торгівлі в указаному місці, однак Маріупольська міська рада направила йому листа від 10 лютого 2017 року про те, що рішення щодо можливості/неможливості використання обєктів благоустрою буде прийнято після розгляду зазначеного питання на відповідному засіданні комісії. Вважає, що такі дії Маріупольської міської ради необхідно розцінювати як мовчазна згода, що дає йому право на здійснення у такому випадку торгівлі в указаному місці, тому вважає, що відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому указував, що у цьому випадку працівниками поліції неправильно складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки фактично відбулася торгівля з порушення порядку провадження господарської діяльності, відповідальність за що, передбачена ст. 164 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що працює директором Азовської фруктової компанії, веде активний діалог із Маріупольською міської радою з приводу дозволів на здійснення торгівлі у різних місцях м. Маріуполя. Неодноразово сам подавав заявки на отримання дозволу на здійснення торгівлі у різних місцях м. Маріуполя, однак такого не отримував. Вважає, що органи місцевого самоврядування постійно порушують права підприємців на зайняття такою діяльністю. 22 березня 2017 року підїжджав до проспекту Миру, 85 у м. Маріуполі щоб допомогти ОСОБА_2 розібратися із ситуацією. Пояснював працівникам поліції про те, що ОСОБА_2 у цьому випадку не може бути субєктом відповідальності, оскільки такий звертався за відповідним дозволом до Маріупольської міської ради, однак така його не видає, у звязку з чим вважає такі дії органу місцевого самоврядування мовчазною згодою на здійснення підприємницької діяльності саме у визначеному підприємцем місці.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що не був присутнім під час здійснення торгівлі на проспекті Миру, 85 у м. Маріуполі та не бачив, як працівники поліції складають протокол, однак знає ситуації з дозволами, сам неодноразово звертався до Маріупольської міської ради, проте не отримував жодного. Вважає такі дії ради неправомірними, а також фактично мовчазною згодою.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що не був присутнім під час здійснення торгівлі на проспекті Миру, 85 у м. Маріуполі та не бачив, як працівники поліції складають протокол, однак знає ситуацію з дозволами, сам неодноразово звертався до Маріупольської міської ради, проте отримати не має змоги, оскільки Маріупольська міська рада зволікає з видачею таких дозволів, що впливає на стан здійснення підприємницької діяльності. Таке зволікання розцінює як мовчазна згода, що дає йому право як підприємцю, на його думку, здійснювати торгівлю у тих місцях, на які ним подавалися заявки на отримання згоди.

Згідно з поясненнями ОСОБА_7 від 22 березня 2017 року за адресою: проспект Миру, 85, м. Маріуполь (площа будинку звязку), вона придбала 650 г яблук на суму 6 грн 75 коп., ціна за 1 кг 13 грн 50 коп., у виносному кіоску. Після чого її запросили працівники поліції для надання пояснень.

Згідно з поясненнями ОСОБА_8 від 22 березня 2017 року, така пояснила, що нею зафіксовано незаконну торгівельну палатку за адресою: проспект Миру, 85, м. Маріуполь (площа будинку звязку), о 09 год. 00 хв. 22 березня 2017 року. Раніше, тобто 21 березня 2017 року о 11 год. 00 хв. вона попереджала продавця про незаконну торгівлю, продавець відмовилася показати документи.

Згідно з копією трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю від 25 лютого 2016 року ОСОБА_2, як фізична особа з одного боку, та ОСОБА_3, як працівник з другого боку, уклали цей договір про наймання на роботу продавця-касира.

Закон України «Про благоустрій населених пунктів» є спеціальним законом, який визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно із ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Правила благоустрою території населеного пункту нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій обєктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Нормативно-правовим актом, обовязковим для виконання на території міста Маріуполя, яким встановлюється порядок благоустрою та утримання обєктів благоустрою міста Маріуполя, визначаються правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні основи благоустрою міста Маріуполя є Правила благоустрою території міста Маріуполя, затверджені рішенням Маріупольської міської ради від 21 червня 2011 року № 6/8-616 (далі Правила).

Згідно з п. 9.2.1.13 Правил на територіях парків, рекреаційних зон, садів, зон зелених насаджень, скверів і майданчиків для дозвілля та відпочинку забороняється будь-яка діяльність, що не повязана з їх функціональним призначенням або загрожує збереженню цих територій, в тому числі, зокрема, проведення господарської і підприємницької діяльності без відповідної дозвільної документації, передбаченої законодавством.

Пунктом 9.2.3.1 Правил передбачено, що благоустрій та утримання територій майданів, площ, бульварів, проспектів здійснюється з дотриманням вимог, визначених пунктом 9.2.4 Правил.

Згідно з п. 9.2.4.8 Правил лотки, столи, ємності з напоями та інші пересувні елементи вуличної торгівлі розміщуються лише на тротуарах завширшки не менше 5 метрів за межею пішохідної частини. Товар і звільнена від нього тара повинні складуватися на тротуарі поруч із зазначеними пересувними елементами і за межами його пішохідної частини.

Відповідно до 15.1 Правил на обєктах благоустрою забороняється, зокрема, самовільно встановлювати засоби зовнішньої реклами, вивіски, торговельні лотки, павільйони, кіоски, металеві гаражі тощо.

Контроль у сфері благоустрою міста Маріуполя спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, фізичними особами підприємцями, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», цих Правил, інших нормативно-правових актів (п. 17.1 Правил).

Розділом 18 Правил передбачена відповідальність за порушення правил благоустрою.

Відповідно до п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад належить встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» система благоустрою населених пунктів включає: управління у сфері благоустрою населених пунктів; визначення субєктів та обєктів у сфері благоустрою населених пунктів; організацію благоустрою населених пунктів; стандартизацію і нормування у сфері благоустрою населених пунктів; фінансове забезпечення благоустрою населених пунктів; здійснення державного, самоврядного і громадського контролю у сфері благоустрою населених пунктів; встановлення відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

Частиною першою статті 160 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, підїздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Обєктом правопорушення, передбаченого указаною статтею, є суспільні відносини у сфері торгівельної діяльності.

Пунктом 7 Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, визначено торгівельні обєкти.

Торгівля поза означеними у п. 7 Порядку обєктами є обєктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Отже, у разі здійснення торгівлі у невстановленому місці та за відсутності відповідного дозволу на розміщення торгового лотка (палатки) у такому місці наступає відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 160 КУпАП.

З огляду на викладене, враховуючи, що торгівлю на проспекті Миру, 85 у м. Маріуполь здійснено без відповідного дозволу та не у місці, яке спеціально відведене для здійснення такої торгівлі, надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_2, суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 160 КУпАП України як здійснення торгівлі з рук продуктами харчування на площі.

Доводи ОСОБА_2 про те, що фактична мовчазна згода органу місцевого самоврядування дає йому право на здійснення ним торгівлі в указаному місці судом не приймаються, оскільки така за своїм змістом має місце, коли суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру за умови, якщо субєктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено. Тобто, така мовчазна згода стосується здійснення певної господарської діяльності або видів господарської діяльності без дозвільних документів, зокрема діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, та мають цінову визначеність, однак не здійснення господарської діяльності у невстановленому місці.

При встановлених обставинах, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 160, 252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 320 грн (№ рахунку 0052, Отримувач - Маріуп. УК/Жовтневий р-н/22030001 (Жовтневий районний суд м.Маріуполя), Банк отримувача - ГУ ДКСУ у Донецькій обл. МФО 834016, ,Код класифікації доходів бюджету - 22030001).

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: О.М. Музика