АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2422/2017 Постанова винесена суддею Гуменюк А.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в

м. Обухів Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить

10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 гривень.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_2 19 травня 2017 року о 05 год.

15 хв. по вул. Нестерова в м. Києві керував автомобілем марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат якого позитивний - 1,25 %, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, стверджуючи, що 19 травня 2017 року він не вживав алкогольні напої, а виключно ліки, посилається на те, що його вина у вчиненні правопорушення не доведена, а тому просить закрити провадження в справі щодо нього у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За доводами апелянта, суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, зокрема, довідці від лікаря стоматолога, відповідно до якої в той день він проводив лікування зубів та йому було введено деяку кількість спирту етилового.

При цьому, апелянт посилається на Інструкцію Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.09.2009 № 400/666 та встановлений порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду апелянтом пропущено з поважних причин, а відтак він підлягає поновленню.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2, будучи належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, не з'явився,подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, а тому його неявка не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_2 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1

ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вбачається з матеріалів провадження, суддя місцевого суду під час розгляду справи щодо ОСОБА_2 висновок про доведеність його винуватості у порушенні 19 травня 2017 року під час керування автомобілем марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1, по

вул. Нестерова в м. Києві, п. 2.9(а) ПДР України обґрунтував письмовими доказами, які є належними та допустимими, і жодний довід апеляційної скарги не ставить їх під сумнів.

Зокрема, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 130617 від

19 травня 2017 року, який складений уповноваженою на те особою, з дотриманням вимог

ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків; інші відомості, необхідні для вирішення справи, тобто всі необхідні відомості, які визначені законом (а.с. 2);

- роздруківкою даних принтера спеціального технічного приладу, в якій указано назву та номер приладу, яким проводились вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, яке видихнув ОСОБА_2 - Drager Alcotest 6820 № ARHK-0501, результат тестування -

1,25 %, що до того ж посвідчено особистими підписами патрульного поліцейського та ОСОБА_2 (а.с. 3);

- даними акту огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, за змістом яких огляд проводився у зв'язку з виявленими у ОСОБА_2 ознаками сп'яніння (запах алкоголю із порожнини рота, нечітке мовлення, червоні очі), за участю свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які жодних зауважень щодо процедури проведення зазначеного огляду і результату тесту не заявили, а ОСОБА_2, підписавши цей акт без заперечень, фактично погодився з результатами огляду (а.с. 4);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення

(а.с. 5-6).

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі письмові докази у справі, всупереч доводів ОСОБА_2, правильно встановив фактичні обставини та дійшов обґрунтованого висновку про його винуватість у порушенні вимог п. 2.9(а) ПДР України, згідно з яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про те, що стан сп'яніння у нього був викликаний не вживанням алкоголю, а тим, що при лікуванні зубів 18.05.2017 в проміжок часу з 19.30 до 20.30 лікар застосовував етиловий спирт, що підтверджується відповідною медичною довідкою, не заслуговують на увагу, оскільки, з огляду на диспозицію ст. 130 КУпАП, різновид спиртовмісної речовини, якою був викликаний стан сп'яніння та обставини її вживання в даному випадку не впливають на відповідальності особи, яка керувала транспортним засобом під дією такої речовини.

Дотримання працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення положень Інструкції Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.09.2009 № 400/666 взагалі не перевіряються, з огляду на втрату чинності відповідної Інструкції, а порушення вимог ст. 266 КУпАП під час огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння судом не встановлено.

Таким чином, апеляційним переглядом указаної справи не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 08 серпня 2017 року відповідають фактичним обставинам справи і не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Виходячи з обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху та є умисним, особи ОСОБА_2, суддя Шевченківського районного суду м. Києва, дотримуючись вимог ст. 33 КУпАП, обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Шевченківського районного суду

м. Києва від 08 серпня 2017 року є законною та обґрунтованою, отже апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк

1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.П. Павленко