АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/674/17 Головуючий у І-й інстанції - Гончаренко В.М.
Справа № 201/8809/17-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнений від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за те, що він 12 червня 2017 року о 16 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом «Ауді», д/н НОМЕР_1, рухався по вул. Лізи Чайкіної в м. Дніпрі, та при виїзді з другорядної дороги на нерегульоване перехрестя вказаної вулиці та вул. Володі Дубініна, не надавши переваги у русі, допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду від 03 липня 2017 року скасувати та винести свою постанову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що зазначена постанова, в частині звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що при розгляді справи суд неповно з'ясував фактичні обставини, підійшов формально до їх вивчення, що потягло за собою необґрунтоване застосування норм матеріального та процесуального права, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду.

Зазначає, що його не було проінформовано про дату та час розгляду справи, а тому він був позбавлений можливості надати свої пояснення та додаткові докази. Вказує, що внаслідок ДТП він отримав травми та був змушений звернутися до ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» за медичною допомогою та його було госпіталізовано. Також зазначає, що окрім нанесеної шкоди здоров'ю, заподіяно і шкоду його автомобілю, який потребує відновлення, проте на даний час жодної компенсації від ОСОБА_2 не надходило.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення потерпілого та захисника, що представляв його інтереси, які на задоволенні апеляційної скарги наполягали з викладених у ній підстав та просили накласти на правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП; пояснення правопорушника та захисника, що представляв його інтереси, які просили оскаржувану постанову суду скасувати та справу передати до органу слідства у зв'язку з тим, що потерпілий після ДТП перебував на лікуванні більше 21 дня, що свідчить про необхідність проведення досудового розслідування; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, - приходить до наступних висновків.

Так, суд апеляційної інстанції вважає правильним викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Що стосується посилань апелянта на помилковість висновку суду про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, то вони заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.

Як вбачається з матеріалів справи, допущене ОСОБА_2 порушення вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху, - ненадання дороги транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, - є грубим та потягло не тільки пошкодження транспортних засобів, але й заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_1, лікування яких потребувало тривалого часу. З урахуванням наведеного, скоєне адміністративне правопорушення не може вважатися малозначним, а рішення суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_2 процедури, передбаченої ст. 22 КУпАП, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню у цій частині, з винесенням нової постанови, якою до правопорушника належить застосувати адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З урахуванням фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення та особи винного; відсутності обставин, що обтяжують або пом'якшують його відповідальність згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП; інших обставин, що підлягають врахуванню, - суд апеляційної інстанції вважає справедливим та достатнім призначення ОСОБА_2 стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Належних підстав для закриття справи з передачею матеріалів органу досудового розслідування або прокурору в порядку ч. 2 ст. 284 КУпАП колегія судів не вбачає зважаючи на те, що надані апелянтом медичні документи не містять висновків про ступінь тяжкості заподіяних останньому тілесних ушкоджень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2017 року - скасувати в частині звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Прийняти у цій частині нову постанову, якою накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. (триста сорок гривень).

В решті постанову суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця