АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №647/1889/17 Головуючий в І інстанції: Корсаненкова О.О.
Провадження №33/791/510/17 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області Радченко С.В., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бериславського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 17.08.2017 року о 03-30 год. на а/д Херсон-Генічеськ 56 км+800м керував мотоциклом НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах парів алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя. На вимогу працівників поліції відмовився від продуття в прилад Драгер та від проходження медичного обстеження на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій наголошує, що визнає свою провину у вчиненому правопорушенні, щиро розкаюється та обіцяє в подальшому такого більше ніколи не допускати. Просить звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП , обмежитись усним зауваженням, а справу щодо нього закрити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так з протоколу по адміністративне правопорушення від 17.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 17.08.2017 року о 03-30 год. на а/д Херсон-Генічеськ 56 км+800м, керував мотоциклом НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах парів алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя. На вимогу працівників поліції відмовився від продуття в прилад Драгер та від проходження медичного обстеження на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків (а.с.3).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, поясненнями самого ОСОБА_2, написаних ним власноруч в протоколі, згідно яких він о 01-30 годині 17.08.2017 року випив 1л «Сомерсбі», після чого о 03-30 годині керував транспортним засобом, від продуття алкотестеру Драгер та проходження медичного огляду у лікарні відмовляється, оскільки вживав алкогольні напої,та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.4,5,6-7).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи судом першої інстанції у відсутності ОСОБА_2 оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 належним чином викликався в судове засідання, надавав свої клопотання та заперечення, тому справа розглянута з дотриманням вимог ст.268 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні постанови судом першої інстанції не враховано вимоги ст. 33 КупАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, як то передбачено ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Керування транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння на переконання апеляційного суду не являється правопорушенням, яке можна розцінити, як малозначне, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, ставить під загрозу не тільки своє особисте життя та здоров'я, але й життя та здоров'я інших учасників дорожнього руху та пішоходів.

Судом першої інстанції адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а також у виді позбавлення права керування транспортними засобами. В таких умовах, призначення менш тяжкого стягнення ніж встановленого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП закон про адміністративну відповідальність не передбачає.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 28 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко