постанова набрала чинності ___________20____р.
може бути пред`явлена до ___________20____р.
Справа № 665/1442/17

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 року

Суддя Чаплинського районного Херсонської області Пилипенко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Військової служби правопорядку Херсонського відділу Військової служби правопорядку про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кремінка, Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 172-20 ч.3 КУпАП, -

встановив:
11.10.2017 р. начальником групи Військової служби правопорядку капітаном ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.172-20 КУпАП, відносно солдата ОСОБА_1 , за те, що він будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за контрактом та проходячи її у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується в АДРЕСА_2 , 09.10.2017 року діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби на порушення своїх статутних обов`язків, виконуючи обов`язки військової служби знаходився в стані алкогольного сп`яніння вчинені в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-20 КУпАП.

Однак, визначення «особливого періоду», «воєнного стану» містяться в статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII, у якій передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку цих обмежень.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абзац 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, дія особливого періоду обмежується строками, встановленими для проведення мобілізації, або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

17 березня 2014 року виконуючим обов`язки Президента України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 303/2014, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VІІ.

Згідно пункту 8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Закон України від 17 березня 2014 року №1126-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності з дня його опублікування, а саме - 18 березня 2014 року.

Відповідно до пункту 3 зазначеного Указу мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» та абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав особливий період, тривалість якого пов`язується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено пунктом 3 Указу, тобто 45 діб.

Отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в. о. Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 становила 45 діб: з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року.

Указом виконуючого обов`язки Президента України від 6 травня 2014 року №454/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України № 1240-VІІ від 06.05.2014 року, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Закон України № 1240-VІІ від 6 травня 2014 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 7 травня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в. о. Президента України від 6 травня 2014 року № 454/2014 становила 45 діб: з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року.

Указом Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014, який затверджено Законом України від 22 липня 2014 року № 1595-VІІ, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Закон України від 22 липня 2014 року № 1595-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 24 липня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014 становила 45 діб: з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року.

Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15, який затверджено Законом України від 15.01.2015 року № 113-VІІІ, з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено: «Оголосити та провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом».

Закон України від 15.01.2015 року № 113-VІІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 20 січня 2015 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 становила 210 діб: з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.

Таким чином, оскільки воєнний стан не оголошувався особливим періодом є - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації. Тому особливий період в Україні діяв: - з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; - з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; - з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; - з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.

Однак, в протоколі наявні розбіжності, а саме у вступній частині протоколу зазначено, що його складено за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а в резолютивній частині протоколу зазначено що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-20 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відсутність в протоколі про адміправопорушення зазначених даних без належного оформлення уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою протоколу унеможливлює повний та всебічний розгляд справи відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та позбавляє суд можливості з`ясувати всі обставини справи.

Керуючись ст.ст.7, 256, 276, 278 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
Протокол про адміністративне правопорушення №000076 від 11.10.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та додані до нього інші матеріали справи повернути начальнику групи Військовій служби правопорядку Херсонського відділу Військової служби правопорядку ОСОБА_2 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Пилипенко