Справа № 428/3714/17
Провадження № 33/782/108/17
П О С Т А Н О В А

21 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області Рябчун О.В., у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ст. 178 КУпАП,

встановила:

Постановою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_2 06.04.2017 року о 17-30 год., в м. Сєвєродонецьку, по вул. Гагаріна 54-г, у приміщенні кафе-бару «П'яний рак», висловлювався нецензурною лайкою відносно відвідувачів цього закладу, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

На зазначену постанову суду ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, у якій він просить постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Вважає, що суд розглянув справу поверхово, без ретельної перевірки обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що в судовому засіданні не встановлено, що він висловлювався нецензурною лайкою, судом не були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, протокол оформлено з порушеннями Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав свою апеляційну скаргу, підтвердив, що, дійсно, був увечері у кафе-барі «П'яний рак», пив пиво та намагався проводити опитування у присутніх з приводу питань прав та працевлаштування біженців та переселенців.

Між ним та присутніми виник конфлікт, він нікого не ображав та не висловлювався нецензурною лайкою.

Підтверджує також, що його забрали працівники поліції, привезли додому, щоб він міг взяти там свій паспорт, опитали у відділку поліції. Вважає, що працівники поліції не склали протокол адміністративного затримання і, тому, порушили його права.

Зазначає, що суд не міг покласти у постанову суду показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки вони безпосередньо не давали показань судді, не з'явились у судове засідання. Письмові ж їх пояснення, на його думку, не повинні враховуватись.

Стверджує, що у його діях не було складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України, оскільки у постанові суду зазначено, що він не виражався нецензурною лайкою на адресу громадян, отже, не скоїв хуліганства.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зміст апеляційної скарги, вважаю, апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а, також, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону виконані судом у повному обсязі.

Так, судом встановлено та належним чином умотивовано, що 06.04.2017 року ОСОБА_2 чіплявся до громадян, які йому були незнайомі та відпочивали у кафе-барі «П'яний рак», а також порушував їх спокій, тобто своїми діями вчинив дрібне хуліганство.

Наведені обставини підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення, а також показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були досліджені у судовому засіданні, згідно з якими 06.04.2017 року приблизно о 17-30 годині, коли вони знаходились у приміщенні кафе-бару «П'яний рак», до них у нетверезому стані, почав чіплятися невідомий громадянин, висловлюючись нецензурною лайкою. Пізніше було встановлено, що це ОСОБА_2 На неодноразові прохання припинити вищезазначені дії ОСОБА_2 не реагував, після чого вони викликали поліцію. На неодноразові вимоги поліцейських припинити правопорушення ОСОБА_2 також не реагував.

Інспектор поліції лагерь Д.Ю. у судовому засідання пояснив, що 06 квітня 2017 року з бару «П'яний рак» надійшов виклик про те, що відвідувач бару поводиться неадекватно. Коли вони під'їхали, ОСОБА_2 сидів на сходах та пив пиво. Вони опитали свідків, забрали ОСОБА_2 додому, щоб за паспортом встановили його особу. ОСОБА_2 від надання пояснень відмовився.

Доводи апеляції ОСОБА_2 про те, що він не висловлювався нецензурною лайкою і тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, які порушують громадський порядок і спокій громадян, що і було встановлено в судовому засіданні судом першої інстанції.

Також є безпідставними посилання ОСОБА_2 в апеляції на те, що судом не були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Як вбачається з протоколу судового засідання, судом першої інстанції викликались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, судом першої інстанції були досліджені їх письмові пояснення, які були додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи апеляції, в яких ОСОБА_2 вказує на те, що протокол було складено з порушенням порядку, так як в ньому зазначено, що до нього додаються пояснення, хоча він таких пояснень не надавав.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що до протоколу додані пояснення понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили обставину відмови ОСОБА_2 відмовився від пояснень, про що не заперечує сам правопорушник.

Таким чином, протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, складений уповноваженим суб'єктом, у межах наданих повноважень, а викладені у протоколі обставини підтверджені зібраними матеріалами, які були предметом дослідження у суді першої інстанції.

Адміністративне стягнення для ОСОБА_2 визначене у межах санкції ст. 173 КпАП України з урахуванням обставин справи та особи правопорушника, і накладене відповідно до строків, визначених у ч. 3 ст. 38 КпАП України.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції за обставинами, викладеними у апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст. 280, 294 КпАП України, суддя,

постановила:

Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн., залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції є остаточною та такою, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя: О.В. Рябчун