Номер провадження: 33/785/255/17
Номер справи місцевого суду: 514/1711/16-п
Головуючий у першій інстанції Кравченко П.А.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 29.12.2016 року про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Тарутинського районного суду Одеської області від 29 грудня 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 28.12.2016 року, о 21.00 годині, в складі групи осіб перетнув лінію державного кордону України в напрямку с. Зорічка (Республіка Молдова) - с. Лісне (Україна) без документів, що посвідчують особу, а також вчинив злісну непокору законній вимозі прикордонного наряду "Прикордонний патруль", відмовившись надати для перевірки документи, що посвідчують особу.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що вважає постанову незаконною, просить її скасувати та закрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 вказує, що суд першої інстанції допустив неповноту та однобічність під час розгляду справи, не з'ясував усіх обставин, що мають значення для встановлення істини по справі, а викладені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що 28.12.2016 року, о 21.00 годині, ОСОБА_2 разом з друзями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходився біля Будинку культури в с. Лісне Тарутинського району Одеської області, коли до них підійшов чоловік, одягнений у камуфляжну накидку та спортивні штани, представився працівником прикордонного наряду, звинуватив їх у незаконному перетині державного кордону України та висунув вимогу надати для огляду документи, що посвідчують їх особи. Оскільки сам чоловік не показав документи, що посвідчують його посаду та приналежність до прикордонного наряду, ОСОБА_2 спочатку відмовився надати свої документи, але потім надав для огляду своє водійське посвідчення, оскільки паспорту в нього при собі не було. Після цього ОСОБА_2 з друзями були затримані.

Жодної непокори працівнику прикордонного наряду він не вчиняв, оскільки не був упевнений, що перед ним знаходиться саме представник прикордонного наряду.

Крім того, адміністративне затримання ОСОБА_2 відбулось без складення відповідного протоколу, права йому не роз'яснювались, родичі про його затримання не повідомлялись. затриманий ОСОБА_2 був біля Будинку культури с. Ліски Тарутинського району, а не біля державного кордону.

Суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованих йому правопорушень лише на підставі матеріалів, наданих працівниками Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПСУ. При цьому ані пояснень свідків, ані його письмових пояснень матеріали справи не містять.

Також ОСОБА_2 не визнав свою провину в суді, тому вказівка суду на визнання ним своєї вини не відповідає дійсності. Свідків суд не викликав та не допитував.

До апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що посадові особи Відділу прикордонної служби "Олександрівка" Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управленні Державної прикордонної служби України при оформленні адміністративних матеріалів, а суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримлись вищевказаних вимог КУпАП.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 29.12.2016 року з ВПС "Олександрівка" ДБПЗ ПРУ ДПС України до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 29.12.2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні вищевказаних правопорушень.

Суд мотивував доведеність винуватості ОСОБА_2 долученими до матеріалів справи доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, рапортами працівників прикордонної служби.

При цьому, з наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №096015 від 28.12.2016 року за ст.185-10 КУпАП та доданих до нього рапортів не вбачається, в чому полягала злісна непокора ОСОБА_2 законним вимогам працівників прикордонного загону, та які були законні вимоги таких працівників. Крім того, з матеріалів справи не вбачається місце вчинення адміністративного правопорушення. При цьому незрозуміло, яким чином ОСОБА_2 інкримінується відмова у пред'явленні документа, що посвідчує особу, якщо у матеріалах справи наявна ксерокопія його водійського посвідчення.

Аналогічним чином складені адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 і за ч.2 ст.204-1 КУпАП: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №096009 від 29.12.2016 року не вказані дата і час незаконного перетину ОСОБА_2 та іншими особами державного кордону України.

Також з долучених до матеріалів справи доказів не вбачається, яким чином ОСОБА_2 був затриманий працівниками прикордонної служби біля будівлі клубу в с. Лісне Тарутинського району.

Свідки адміністративного правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначені у протоколі серії ПдРУ №096015 від 28.12.2016 року за ст.185-10 КУпАП, в судове засідання не викликались та не допитувались судом з метою уточнення обставин вчинення адміністративного правопорушення. Апеляційний суд позбавлений можливості викликати та допитати зазначених свідків, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані їх повні адреси.

З вищевикладеного вбачається, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 складені з грубими порушеннями вимог ст.256 КУпАП.

Суд на вказані порушення уваги не звернув, чим допустив неповноту та однобічність розгляду справи, та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень на підставі неналежно оформлених доказів, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

При цьому апеляційний суд вважає, що на підставі долучених до матеріалів справи доказів взагалі неможливо дійти будь-якого висновку, в тому числі про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки вони не містять необхідної та достатньої доказової інформації щодо обставин вчинення цих правопорушень.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, оскаржувану постанову - скасувати, а матеріали справи - направити до ВПС "Олександрівка" ДБПЗ ПРУ ДПС України для дооформлення.

При повторному формуванні матеріалів справи посадовим особами ВПС "Олександрівка" ДБПЗ ПРУ ДПС України необхідно зазначити точні час і місце вчинення адміністративного правопорушення, зв'язок між місцем вчинення та місцем затримання ОСОБА_2 та інших осіб, конкретизувати, у чому саме полягала злісна непокора законним вимогам працівника прикордонного загону, в яких діях виявилась така непокора, які саме законні вимоги висувались до осіб працівниками прикордонного загону, в чому полягала зазначена в рапортах неадекватна та агресивна поведінка ОСОБА_2 та інших осіб.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 29 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб, - скасувати.

Матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП - повернути до Відділу прикордонної служби "Олександрівка" Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управленні Державної прикордонної служби України для дооформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб