Справа № 359/2882/17 Головуючий у І інстанції Гончаров О. М.
Провадження № 33/780/705/17 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 429 07.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Данілов О.М., за участю:

представника митниці: Захарова А.О.;

представника особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, місце роботи: пенсіонерка; проживає за адресою: АДРЕСА_1;

визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 2600 доларів США - повернуто ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2017 року о 11 год. 20 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», громадянка України ОСОБА_3, яка відлітала з України до Німеччини, м. Мюнхен, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом № 0415, обрала за формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор». Після перетину «білої лінії» у ОСОБА_3 було виявлено 13 110 доларів США, 1 250 російських рублів та 337 гривень, які знаходились в кишені куртки одягненої на пасажирці. За протоколом вилучено 2 600 доларів США, решту грошових коштів у розмірі 10 510 доларів США, 1250 російських рублів та 337 гривень пропущено пасажирці.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_3, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 №148, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2017 року, громадянку України ОСОБА_3, визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 2600 доларів США - повернуто ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі Державна фіскальна служба України Київська митниця ДФС просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2017 відносно громадянки України ОСОБА_3 в повному обсязі та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК, застосувавши до неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та конфіскації затриманої по справі валюти у розмірі 2600 доларів США.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Оцінюючи на правовій підставі докази, суд першої інстанції виходив із того, що громадянка України ОСОБА_3 своїми діями, які полягали у проходженні митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки в сумі, що не перевищує 10 000 євро, або еквівалент цієї суми в іншій валюті, порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації не надала, до моменту перетину нею «білої лінії» з приводу декларування до інспекторів митниці не зверталася.

Згідно вимог статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, прийшов до правильного висновку, що на правопорушника може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації вилученої валюти.

Під час розгляду апеляційної скарги знайшли своє підтвердження наступні обставини.

28 лютого 2017 року ОСОБА_3 прямувала до Німеччини м. Нюрнберг на прохання своєї доньки ОСОБА_4, що стверджується повідомленням останньої від 30.06.2017 року (а.с. 34-35). Мета поїздки полягала в переміщенні валютних коштів ОСОБА_3 її донці та допомога у вихованні малолітньої дитини, дані обставини стверджуються матеріалами справи, а саме: копією закордонного паспорту ОСОБА_4 (а.с. 36); витягом з актового запису про народження № G 803/2017 (а.с. 41); повідомленням ОСОБА_4 (а.с. 34-35).

Валютні кошти, які переміщувала правопорушниця, були отримані від продажу квартири в кінці 2013 року. Зберігалися у Приватбанку, однак після початку військових дій, та проблем з депозитами в банківських установах України, ОСОБА_4 видала 11.08.2014 року доручення на свою матір ОСОБА_3, що стверджується копією довіреності (а.с. 60-61), яким уповноважила її представляти інтереси у тому числі і у банківських установах та попросила поступово знімати грошові кошти з банківського рахунку і зберігати їх вдома. Крім того, вона дозволила матері частково використовувати кошти від продажу її квартири, оскільки з початком воєнних дій у Луганську, її матір втратила роботу та не мала коштів на прожиття.

Грошові кошти у сумі 13 110 доларів США ОСОБА_3 зняла з рахунку у ПАТ «Приватбанк» у період з 2014 по 2015 роки (а.с. 39).

На підставі наведеного, Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту, що вилучені валютні кошти є особистою власністю доньки правопорушниці ОСОБА_3 громадянки України ОСОБА_4, а саме коштами від продажу кваритри, мета їх переміщення стверджується матеріалами справи.

До адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_3 раніше не притягувалася, пояснила, наміру приховати гроші або уникнути декларування в неї не було, все сталось випадково через неуважність та незнання митного законодавства України, свою вину визнає в повному обсязі та щиро розкаюється.

Вина правопорушника стверджується, зокрема протоколом про порушення митних правил № 0108/125120101/17 від 28.02.2017 (а.с.2-5), який складено на місці виявлення правопорушення відповідно до норм чинного законодавства України та засвідчено підписом ОСОБА_3 щодо відсутності зауважень до змісту вищезазначеного процесуального документу (а.с. 5), протоколом опитування № 0108/125120101/17 від 28.02.2017 (а.с. 6-8).

Обтяжуючих відповідальність особи обставин апеляційним судом не встановлено.

Для вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Висновок про звільнення порушника від додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення можливий за сукупності умов, а саме: правопорушник здійснив правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; порушник перемістив предмет (грошові кошти) для власного використання (оплати проживання, харчування, лікування), і цей предмет має безсумнівно підтверджене законне походження та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

Враховуючи особу винного, природу походження та мету використання грошових коштів, майновий стан правопорушника, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушення положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на громадянку України ОСОБА_3 та її доньку ОСОБА_4, «індивідуальний надмірний тягар».

Приймаючи до уваги встановлені обставини та дані, на які послався суд при визначенні стягнення для громадянки України ОСОБА_3, Апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції, яка відповідає обставинам справи та стверджується матеріалами справи.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятої постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2017 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ