Справа № 520/4105/17
Провадження № 3/520/2268/17
ПОСТАНОВА

24.04.2017 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія АА №613906 від 16.03.2017 року, складений старшим ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_1 щодо громадянина України

ОСОБА_2, який народився 27.12.1926 року, пенсіонер, є інвалідом 1-ї групи, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і Петрова, буд.55/2, кВ.38,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

На ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення про те, що він 09.03.2017 року о 17.00 години, перебуваючи в квартирі за місцем мешкання за адресою: м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова, буд.55/2, кВ.38, здійснив сварку та висловлювався нецензурною лайкою на адресу громадянки ОСОБА_3

Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані інспектором поліції за ст.173-2 ч.1 КпАП України.

ОСОБА_2, приймаючи участь у розгляді справи не визнав провину у скоєному правопорушенні і пояснив, що він проживає у квартирі за адресою: м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова, буд.55/2, кВ.38, яка належить йому на праві власності. У звязку зі скрутним матеріальним становищем він здавав кімнату своєї квартири громадянки ОСОБА_3, яка сплачувала йому незначні кошти за оренду кімнати. 09.03.2017 року біля 17.00 год. під час раптово виниклого обоюдного конфлікту, він, ОСОБА_2, сварився на адресу ОСОБА_3 та наполягав, щоб вона покинула його квартиру. ОСОБА_2 зауважив, що сумісного господарства з ОСОБА_4 вони не вели, вона не є його цивільною дружиною, сумісних дітей у них не має, ОСОБА_3 просто винаймала у нього кімнату.

Незважаючи на не визнання ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його винність у вчиненому підтверджується сукупністю доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_3 тощо.

Так, з пояснень потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_2, 09.03.2017 року близько 17.00 год. за місцем їх спільного мешкання за адресою: м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова, буд.55/2, кВ.38, через конфлікт з сином ОСОБА_2 громадянином ОСОБА_6, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, кидався до неї в бійку.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив насильство в сімї психологічного характеру у відношенні своєї співмешканки, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоровю потерпілої, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Відповідно до ч.3 ст.30-1 КпАП України адміністративне стягнення у виді громадських роботів не застосовуються до громадян старше 60 років.

Відповідно до ч.2 ст.32 КпАП України адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту не застосовується до осіб, які є інвалідами першої та другої груп.

Санкція ч.1 ст.173-2 КпАП України передбачає адміністративні стягнення у виді громадських робіт та адміністративного арешту.

З урахуванням викладених обставин справи, тривалості і характеру вчиненого правопорушення, з урахуванням даних про особу винного, вимог законодавства щодо неможливості призначення адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.173-2 КпАП України, оскільки правопорушник досяг віку 91 років, є інвалідом 1-ї групи, дійшов висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

У звязку з неможливістю застосування адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.173-2 КпАП України, провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.