АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/3521/17Суддя 1 інстанції Щеняєва І. Б.
Номер провадження 33/774/82/К/17Суддя- доповідач Мажара С. Б.
П О С Т А Н О В А

07 серпня 2017 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мажара С.Б., за участі захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, 04.06.2017 року о 04.30 год. в м. Кривий Ріг по б-ру Вечірньому біля будинку №13 керував автомобілем марки Опель Кадет р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, червоні очі, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та у медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

Рішення про визнання винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5. рапорту інспектора роти №2 батальйону 2 УПП в м. Кривий Ріг ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6. акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04.06.2017 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_3 скасувати та прийняти нову постанову у справі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції прийняв рішення про визнання ОСОБА_3 винним за ч.1 ст. 130 КУпАП без повного всебічного дослідження обставин справи. Так, як зазначає апелянт, розгляд справи судом першої інстанції проводився без участі самого ОСОБА_3, який не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді першої інстанції і зазначене підтверджується відсутністю в матеріалах справи підтвердження належного повідомлення останнього про судове засідання у зв'язку із чим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки копію постанови ним було отримано 29 червня 2017 року у зв'язку із чим причини пропуску строку на оскарження просить визнати поважними.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді справи захисник ОСОБА_2 пояснив, що як йому відомо зі слів ОСОБА_3, останній 04 червня 2017 року в 04-30 год. не керував автомобілем марки Опель Кадет, а лише знаходився поряд з автомобілем. Напередодні, 03 червня 2017 року, ОСОБА_3 та його батько ОСОБА_7 домовилися вранці, 04 червня 2017 року, поїхати на рибалку. Приблизно о 04 год. ранку батько, керуючи автомобілем, забрав ОСОБА_3 на б-рі Вечірньому, але, проїхавши декілька метрів, автомобіль став глохнути, і вони вирішити припаркувати його у кармані біля автосервісу. Після цього батько пішов додому, а ОСОБА_3 попросив побути біля автомобіля в якості охоронця до того, як почне світати, задля уникнення угону автомобіля. Сам ОСОБА_3 автомобілем не керував і документів на автомобіль при собі не мав.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_4, допитані судом апеляційної інстанції, кожен окремо пояснили, що вранці 04 червня 2017 року в районі б-ру Вечірнього в м. Кривому Розі вони були запрошені працівниками поліції бути понятими при відмові чоловіка від огляду на стан сп'яніння. Останній відмовлявся проходити медичний огляд, пояснюючи, що автомобілем він не керував. Під час того, як їх було запрошено в якості понятих чоловік не перебував за кермом автомобіля, а знаходився поряд з ним, пояснював, що чекав біля автомобіля свого батька.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції пояснив, що ОСОБА_3 є його сином. 04 червня 2017 року вони вранці вирішити їхати на рибалку і він забрав сина, близько 04 години ранку на б-рі Вечірньому в м. Кривому Розі. Проїхавши декілька метрів він зрозумів, що автомобіль має технічні несправності і вирішив його припаркувати у парувальному кармані навпроти автосервісу. Так як було ще на вулиці темно попросив сина залишися з автомобілем для уникнення його угону. Автомобілем ОСОБА_3 не керував і документів на автомобіль не мав.

Вислухавши захисника ОСОБА_2, свідків, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського інспектора, долучену до матеріалів справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про обґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю за наступних висновків.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, ОСОБА_3 при винесенні згаданої постанови не був присутній, а захисником ОСОБА_2 її копія була отримана лише 26 червня 2017 р., підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ОСОБА_3 з поважної причини.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Матеріали адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_3 не містять будь-яких повідомлень останнього про день, час та місце розгляду справи в суді першої інстанції. Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено дату, час та місце розгляду справи, то на думку апеляційного суду, таке повідомлення ОСОБА_3 не можна вважати належним, оскільки останній відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення і його копія йому вручена не була.

З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що підстави вважати, ОСОБА_3 повідомленим належним чином про день та час розгляду справи в суді першої інстанції відсутні, у зв'язку із чим доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 є слушними та такими, що заслуговують на увагу, а постанова суду першої інстанції є постановленою з порушенням вимог ст.245 КУпАП, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Крім того, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в іх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами з огляду на зазначене.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 076951 від 04 червня 2017 року ОСОБА_3, 04.06.2017 року о 04.30 год. в м. Кривий Ріг по б-ру Вечірньому біля будинку № 13 керував автомобілем марки Опель Кадет р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, червоні очі, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та у медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Як на доказ винуватості ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які не були безпосередньо допитані судом першої інстанції, а в суді апеляційної інстанції не підтвердили факт перебування ОСОБА_3 за кермом автомобіля 04 червня 2017 року під час відмови останнього від огляду на стан сп'яніння, натомість свідки підтвердили, що ОСОБА_3 відмовлявся від проходження медичного огляду оскільки він не керував транспортним засобом.

Відповідно до запису з нагрудної камери поліцейського інспектора вбачається, що 04 червня 2017 року 04-35 год. ОСОБА_3 знаходиться біля автомобіля марки Опель Кадет, і відмовляється від проходження огляду на стан сп'яніння на підставі того, що він не керував автомобілем, а лише перебував біля нього. Доказів того, що ОСОБА_3 04 червня 2017 року о 04-30 год. керував автомобілем марки Опель Кадет відеозапис не містить.

Інших доказів керування ОСОБА_3 автомобілем 04 червня 2017 року матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність

підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за чю.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції від 14 червня 2017 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

На підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області С.Б.Мажара