А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

Справа № 33/777/35/17

19.04.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С. з участю представника митного органу Закарпатської ДФС ОСОБА_1, представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2016 року.

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 531 675, 00 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил чоловічого та жіночого взуття різних торгових марок виробників Італії торгової марки "Stokton", "Stefano Gamba", "Dino Moretti", "Zero 571," "Barneys Neuyork", "S^X", "Poeblo "загальною кількістю 133 пари, загальною вартістю 531 675, 00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 275, 60 грн.

За постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що 30 травня 2016 року о 10 год. 12 хв. будучи пасажиром автомобіля марки «Fiat» моделі «Ducato», реєстраційний номерний знак України ВС0760ВА та їдучи з Італії в Україну, в зоні митного контролю на ділянці «Вїзд», митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, обравши порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор» не задекларував за встановленою формою переміщуваний товар, не вказав його у митній декларації, а саме: чоловіче та жіноче взуття, іноземного виробництва, різних торгових марок, загальною кількістю 133 пари, вагою 120 кілограмів , загальною вартістю 531 675 грн.00 коп. , які були виявлені у восьми картонних коробках в багажному відсіку автомобіля, доступ до яких нічим не утруднювався та став можливим після відкриття задніх дверей.

Вину ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме недекларуванні товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення митному органу за встановленою формою точних та достовірних відомостей про переміщувані ним через митний кордон товари, суд обґрунтував протоколом про порушення митних правил №0932/30500/16 від 30.05.2016, актом проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі від 30.05.2016, митною декларацією, актом проведення зважування від 30.05.2016, поясненнями ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду необґрунтованою та незаконною, такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що не мав наміру вчиняти правопорушення, переміщуваний товар не приховував і вказав його у митній декларації. Пояснює, що при заповненні декларації він вказав, що переміщує багаж загальною кількістю 10 місць, оскільки не знав, що всі речі мають бути зазначені у декларації поіменно, таку інформацію йому було повідомлено після огляду автомобіля, після виявлення коробок з речами, не зважаючи на те, що в ході заповнення декларації він намагався зясувати у працівників митниці порядок заповнення декларації, однак така йому надана не була. Окрім того, на його прохання відкоригувати декларацію та внести в неї повні дані про переміщуваний товар працівники митниці відхилили, натомість склали протокол про порушення митних правил, чим порушили порядок заповнення митних декларацій. Вказує також, що не був присутнім під час складання акту огляду речей, що вилучались і його не було повідомлено, що такий складався. Вказує, також на порушення, які були допущенні судом першої інстанції при розгляді справи, зокрема, що суд не перевірив повноваження працівника митниці на складання протоколу щодо нього , що сам протокол не відповідає вимогам закону, оскільки містить суперечливі та не правдиві відомості. Так у протоколі зазначено, що при його складанні нібито був присутній свідок ОСОБА_4, однак ця інформація не відповідає дійсності, у звязку з чим просить викликати у судове засідання цю особу для дачі пояснень. ОСОБА_3 ставить під сумнів також оцінку вартості переміщуваних ним товарів. Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки суд першої інстанції в супереч вимог закону про розгляд справи його не повідомив, таку розглянув у його відсутності. Вказує, що не зважаючи на його численні дзвінки до канцелярії суду з приводу зясування хоч якоїсь інформації щодо розгляду справи щодо нього, йому лише було запропоновано звернутись у письмовій формі, на що він, як мешканець іншої області подав 19.10.2016 телеграму з проханням повідомити про час та місце розгляду справи, проте не зважаючи на це суд 20.10.2016 розглядає справу без його участі, постанову суд отримав лише 04.11.2016.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_5. про підтримання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та про підтримання апеляційної скарги, заперечення представника митного органу проти її доводів, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що строк апеляційного оскарження слід поновити як пропущений особою з поважних причин, а апеляційна скарга частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено матеріалами справи, суд розглянув її без участі ОСОБА_3, маючи його розписку про належне повідомлення про час і місце судового засідання ( а.с. 55 ). Разом з тим, убачається, що у справі наявні телеграми Романіва, в яких він прохав відкласти розгляді справи. З урахуванням цього, апеляційний суд вважає, що апелянт не міг знати про винесення рішення щодо нього. Разом з тим, копію постанови він отримав поза межами строку апеляційного оскарження, але відразу після її отримання - 04.11.2016 подав апеляційну скаргу ( згідно штемпелю на конверті а.с. 65). З наведених підстав апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, як пропущений з поважних причин.

Щодо доводів про відсутність події і складу правопорушення, апеляційний суд вважає їх необгрунтованими. Суд першої інстанції ретельно перевіривши докази у справі, дав їм правильну юридичну оцінку, а при вирішенні питання про доведеність вини, вказав на достатність доказів про вчинення правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, наявність складу правопорушення та його вину у діях ОСОБА_3

Постанова суду відповідає вимогам ст. 245, ст.280 КУпАП та є обгрунтованою.

Не грунтується на фактичних обставинах доводи апелянта про відсутність події і складу правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що у митній декларації ОСОБА_3 вказав, що везе 10 місць ( особисті речі). Під час митного огляду виявлено окрім цих 10 місць, ще 8 картонних коробок, у яких знаходилося взуття, зазгальною кількістю 133 пари, вагою 120 кг. Відповідно до ч.1 ст. 374 МК України, декларуванню не підлягають товари вагою до 50 кг та вартістю до 500 Євро. З пояснень інспектора митниці ОСОБА_6 ОСОБА_3 усно підтвердив, що у декларацію вніс усі відомості про переміщувані товари, це ж і підтвердив у письмовому поясненні гр. ОСОБА_4 як очевидець ( а.с. 16-19). Тому твердження апелянта, що він намагався дізнатися у працівника митниці про порядок заповнення декларації і внесення у неї відомостей, не відповідає фактичним обставинам, Протокол про порушення митних правил складений уповноваженою особою, у ньому перелічено вилучене на підставі ст. 511 МК України взуття, даний протокол ОСОБА_3 вручений, ним підписаний, у ньому також вказано місце розгляду протоколу та ймовірну дату. До протоколу додане письмове пояснення ОСОБА_3 та інші письмові докази у відповідності до ст. 494, ст. 495 МК України. А тому вважати, що запровадження справи про порушення митних правил не узгоджується з митним законодавством та порушенням прав особи, як про це зазначив у своїй апеляційній скарзі, апелянт, апеляційний суд вважає, що підстав немає.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що апелянт обгрунтовано поставив під сумнів оцінку вилученого товару. За клопотанням захисника, підтриманого представником митного органу, з метою об`єктивного вирішення справи, апеляційним судом постановою від 08.12.2016 було прийнято рішення про проведення судово-товарознавчої експертизи на предмет вартості вилученого товару, оскільки виникли сумніви у визначенні оцінки, проведеної спеціалістом спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, а дана обставина впливає на правильність накладеного стягнення. Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № О-18 від. 03.01.2017, проведеної експертом Закарпатської торгово-промислової палати, підтверджено, що надане на дослідження взуття є оригінальною продукцією виробників Італії, відноситься до колекції 2016 року, його оцінка визначена відповідно до цін на торговому ринку за межами митної території України, загальна вартість якого складає 235018 грн. ( 8372 Євро). Даний висновок підтверджений в судовому засіданні експертом, який його проводив - ОСОБА_7

Апеляційний суд надає перевагу зазначеному експетному висновку, оскільки він є обгрунтованим, напротивагу експертному висновку проведеного спеціалістом спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС за 153 від 23.06.2016( а.с.30-40), у якому вартість взуття визначена на ринках України та при умові його оригінальності, а також висновок не містить обгрунтувань проведеної методики дослідження. Оскільки санкція статті передбачає накладення штрафу у розмірі вартості предметів порушення митних правил, тому постанова в частині накладення розміру штрафу підлягає зміні, а апеляційна скарга ОСОБА_3 з наведених підстав - частковому задоволенню.

Інших підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_3 змінити в частині накладення стягнення у виді штрафу.

Накласти на ОСОБА_3 за ст. 472 МК України штраф в сумі 235 018 грн. 00 коп.( двісті тридцять п`ять тисяч вісінадцять гривень ).

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя :