АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3343/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/789/247/17 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

за участю апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобоми на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 07 березня 2017 року о 22 год. 40 хв. в смт. Бірки по вул. Грушевського, Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом марки "Opel Omega", реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатору Drager Alcotest 6810 чи огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі для визначення стану алкогольного спяніння категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2017 року, а справу закрити у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необєктивно розглянув адміністративну справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, оскільки працівники поліції підійшли вже до припаркованого автомобіля, тому і свідки, вказані в протоколі не були присутніми під час зупинки автомобіля. Посилається на те, що жоден із свідків у своїх поясненнях не зазначив часу та обставин вчинення адміністративного правопорушення. Вказує на порушення працівниками поліції вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції неправомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутності, чим порушив його право на захист, тому просить суд поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити та поновити строк на оскарження, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу скаржника слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 про те, він не керував транспортним засобом нічим не підтверджені та спростовуються наступною сукупністю доказів.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07 березня 2017 року №544336 інспектором Тернопільського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 зафіксовано факт керування 07.03.2017 року о 22 год. 40 хв. в смт. В. Бірки по вул. Грушевського, Тернопільського району Тернопільської області водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки "Opel Omega", номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, та факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатору Drager Alcotest 6810 та в медичному закладі.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належними доказом по справі.

Крім цього, у письмових поясненнях від 07.03.2017 року, ОСОБА_1 підтвердив факт керування 07.03.2017 року близько 22 год. 40 хв. транспортним засобом "Opel Omega", номерний знак НОМЕР_1. Відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння обґрунтував тим, що сильно поспішає.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан спяніння підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в поясненнях вказали, що 07.03.2017 року були свідками того, як водій ОСОБА_1, який керував транспортним засобом марки "Opel Omega", номерний знак НОМЕР_1 в смт. Бірки по вул. Грушевського, відмовився пройти тест на визначення степені алкогольного спяніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 та в медичному закладі в звязку з виявленням у нього ознак алкогольного спяніння.

Свої пояснення свідки подали 07.03.2017 року письмово.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан спяніння, його дії та ознаки спяніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що свідкам не було відомо чи керував він транспортним засобом є необґрунтовані, так як відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя України 09 листопада 2015 року №1452/735, свідки повинні бути лише присутні при огляді на стан спяніння водія.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.1 30 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадженні у справі - відсутні.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Каракуця проти України, права ОСОБА_1 на справедливий розгляд справи не були порушені. Він неодноразово, належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи, однак не проявив належної зацікавленості, не звертався до суду за інформацією щодо стану розгляду своєї справи, не знайомився з матеріалами справи.

Оскільки розгляд справи 10 квітня 2017 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 і копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 04.07.2017 року, то відповідно до ст. 289 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5