Номер провадження: 33/785/506/17
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 21.02.2017 року,-

встановив
Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, вища освіта, одружений, офіцер відділу захисту інформації та криптології військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, будучи офіцером відділу захисту інформації та криптології, 01.12.2016 року, приблизно о 10 годині, знаходячись у секретній частині відділу захисту інформації та криптології в/ч НОМЕР_1 , обробляв секретну інформацію в ПЕОМ зав BL R8SX1(ноутбук DELL модель 3737), яка підключалась до інформаційно-телекомунікаційної системи, типу Інтернет, яка має вихід не захищеними каналами зв`язку за межі контрольованої зони, за відсутності атестату відповідності на комплесну систему захисту інформації, внаслідок чого виникає реальна загроза порушення її конфіденціальності та витоку технічними каналами - не виконав вимог ст.8 ЗУ «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» та п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.1988 року № 180 «Положення про забезпечення режиму секретності під час обробки інформації, що становить державну таємницю в автоматизованих системах», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п.9 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови. Вважає, що судом не встановлені обставини, які мають значення для справи та недоведені та неповно з`ясовані ці обставини.

В обгрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що факт правопорушення був виявлений ще 17.10.2016 року і 18.01.2017 року постановою Приморського суду м. Одеси було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 320 гривень. Вважає, що за одне і те саме правопорушення було складено два протоколи і передано до суду для прийняття рішення про накладення адміністративного стягнення, а тому трьохмісячний термін передбачений для накладення адміністративного стягнення сплинув.

Також апелянт посилається на те, що ані інспектором Держспецзв`язку в Одеській області, ані співробітниками УСБУ в Одеській області не було знайдено та зафіксовано дійсних (реальних) наслідків витоку інформації, її розповсюдження, чи оприлюднення.

Крім того, зазначив, що в резолютивній частині постанови Приморського районного суду м. Одеса від 21.02.2017 року суд визнав винним апелянта у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, хоча протокол про адміністративне правопорушення був складений за порушення вимог п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Просить постанову Приморського районного суду м. Одеса від 21.02.2017 року скасувати, провадження у справі закрити в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Особа, відносно якої прийнята оскаржувана постанова - ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд апеляційної скарги, у судове засідання апеляційного суду не прибув, в зв`язку з чим, у відповідності до положень ч.6 ст.294 КПК України, апеляційний суд вважає за можливим та необхідним розглянути справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, прийнявши до уваги доводи ОСОБА_1 , викладені ним в апеляційній скарзі вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміненню за наступних підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктиному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
З матеріалів справи вбачається, що суд, керуючись вимогами ст.ст. 245,252 КУпАП, дійшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 9 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
Так з матеріалів адміністративної справи вбачається, що наказом командувача повітряних сил збройних сил України від 20.03.2016 року за №125 майор ОСОБА_1 був призначений на посаду офіцера відділу захисту інформації та криптології штабу / а.с. 11/.
Наказом командира військової частини № НОМЕР_1 від 20.05.2014 року майору ОСОБА_1 було надано доступ до секретної інформації, яка має відомості державної таємниці / а.с. 12/.
Витяг з акту по результатам позапланово перевірки стану технічного захисту інформації в інформаціно-телекомунікаційних системах Управління Повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Повітряних Сил ЗС України / в/ч НОМЕР_1 / підтверджує порушення з боку ОСОБА_1 правил виконання норм роботи з секретною інформацією / а.с. 5 /.
Цього факту не заперечував і сам ОСОБА_1 в своїх поясненнях від 01.12.2016 року під час перевірки / а.с. 1 /.
На підставі цього відносно ОСОБА_1 було складено протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого п. 9 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП / а.с.2 /.
Встановивши ці факти суд першої інстанції прийшов до висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного право рушення, передбаченого саме п. 9 ч. 1 ст. 212-2КУпАП про що вказав в мотивувальній частині постанови.
Посилання суду в резолютивній частині постанови на визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП є технічною помилкою, яка може бути виправлена апеляційним судом, в зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню.
Суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 в тій частині, що за вказані дії його вже було притягнуто до адміністративної відповідальності, так як суд першої інстанції, під час розгляду адміністративної справи ці доводи перевірив і встановив, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за право рушення скоєні 17.10.2016 року, 21.11..2014 року та 01.02.2015 року.
Також не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку строк для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП сплинув, так як судом встановлено, що порушення правил секретності було вів явлено під час перевірки 06.12.2016 року, що підтверджується актом / а.с. 5-7 /.
На підставі цього слід визнати, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулось в строки, передбачені ст. 38 КУпАП і суд першої інстанції їх не порушив.
Враховуючи наведені обставини, вважаю, що постанова суду першої інстанції підлягає зміненню в її резолютивній частині.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -
постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 9 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень - змінити.

Виключити з резолютивної частини посилання суду на скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, зазначивши, що мале місце скоєння адміністративного право рушення, передбаченого п. 9 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду
Одеської області В.М.Прібилов.