Номер провадження: 33/785/1091/17
Номер справи місцевого суду: 3-3077/10
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 26 серпня 2010 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, що не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду, ОСОБА_2 07 липня 2010 року о 05:45 год. на 70 км автодороги Одеса-Рені керував транспортним засобом - мопедом «YAMAHA» з явними ознаками алкогольного спяніння, проте, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку відмовився.

Таким чином,своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього був складений незаконно, оскільки він не вживав алкогольних напоїв, тому від проходження медичного огляду відмовився, а в протоколі про адміністративне стягнення під диктовку працівника поліції зазначив, що вживав пиво тому, що дуже поспішав у сусіднє село.

Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що в ході складання протоколу він не був ознайомлений зі своїми правами, а в графі «свідки» зазначеного протоколу вказані невідомі йому особи, які були відсутні під час складання протоколу.

Також ОСОБА_2 зазначив, що про існування оскаржуємої постанови йому стало відомо 30.05.2017 року під час проведення іспиту на отримання посвідчення водія, в звязку з чим він не був допущений до складання іспиту, проте, оскільки він у свій час не був повідомлений судом про час та місце розгляду справу, він був позбавлений права надати свої пояснення та скористуватися юридичною допомогою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, якій підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до таких висновків.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута судом у відсутності ОСОБА_2, при цьому ОСОБА_2 не звертався до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, як зазначено в постанові судом, ОСОБА_2 був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але не зявився у судове засідання з невідомих причин.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про своєчасне та належне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, як то передбачено ст. 277-2 КПК України.

За таких обставин твердження суду в постанові про те, що ОСОБА_2 був повідомлений про час та місце розгляду справи не відповідає фактичним обставинам справи.

Також з матеріалів справи вбачається, що, всупереч вимогам ст. 285 КУпАП, копія постанови суду ОСОБА_2 взагалі направлена не була.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 про поважність пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови суду та вважає, що строк на оскарження постанови ОСОБА_2 може бути поновленим.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктиному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 у судове засідання належним чином не викликався та справа була розглянута без його участі, вважаю, що суддя районного суду грубо порушив право ОСОБА_2 на захист, а також інші його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Крім того,з постанови суду вбачається, що судом першої інстанції до ОСОБА_2 було застосовано найбільш суворе адміністративне стягнення, яке було передбачено санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, у редакції, що діяла на час розгляду даної справи судом першої інстанції.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до ст.321 КУпАП водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права ухиляються від здачі документів, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх обчислюється з дня здачі або вилучення такого документу.

У відповідності до п.28 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судоми України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 листопада 2005 року зі змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа не отримувала такого права.

Відповідно до довідки регіонального сервісного центру в Одеській області №5143/1231 від 20 червня 2017 року ОСОБА_2 взагалі ніколи не отримувала водійського посвідчення, а отже не був наділений правом керувати транспортними засобами.

В порушення вказаних норм КУпАП та рекомендацій Пленуму Верховного Суду України суд першої інстанції не зясував всіх обставин справи та застосував до ОСОБА_2 найбільш суворий вид адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, позбавивши спеціального права керування транспортними засобами особу, яка не була наділена таким правом.

За таких обставин приходжу до висновку, що постанова судді Біляївського районного суду м.Одеси від 26 серпня 2010 року підлягає скасуванню.

При цьому, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути порушення закону, допущені судом першої інстанції, оскільки, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 07 липня 2010 року. Таким чином, на момент апеляційного перегляду закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

Положеннями п.7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин, приходжу до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Враховуючи закінчення строку накладення адміністративного стягнення та необхідність закриття справи з цих підстав, апеляційний суд не розглядає інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 38, 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя апеляційного суду Одеської області,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 26 серпня 2010 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 26 серпня 2010 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 на підставі п.7 ч.1 247 КУпАП, у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4