АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1630/17-пГоловуючий у 1-й інстанції Мостецька А.А.
Провадження № 33/789/96/17 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тернопільського міськрайонного суду від 10 березня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду від 10 березня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. Живова, 28.01.2017 року о 18.55 год., керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARAM-2250, повірка дійсна до 13.12.2017 року, на табло якого висвітлило показник -1.79%, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову судді Тернопільського міськрайонного суду від 10.03.2017 року скасувати, а матеріали адміністративної справи направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. Вважає, що суд першої інстанції поверхнево дослідив матеріали справи та не з'ясував інші обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Посилається на те, що суд першої інстанції залишив без задоволення його клопотання про залучення адвоката. Посилається на те, що справа була розглянута за його відсутності, чим було порушено його право на захист.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 28.01.2017 року серії БР № 250659, згідно з яким інспектором роти №4 батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП, лейтенантом поліції ОСОБА_2 зафіксовано факт керування ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. Живова, 28.01.2017 року о 18.55 год., автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest 6810 в присутності двох свідків.

Як вбачається із результату тесту, проведеного за допомогою застосування технічного приладу Drager Alcotest 6810, рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,79 %о (проміле).

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані спяніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: диском з відео фіксацією вчинення правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 28.01.2017 року, які вказали, що 28.01.2017 року були свідками при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння на технічному приладі газоаналізаторі драгер, який показав результат 1.79%(проміле).

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Щодо посилання апелянта на порушення його прав на захист є необґрунтованими, так як 27 лютого 2017 року суд, задовольняючи його заяву відклав розгляд справи на 10 березня 2017 року в звязку з тим, що апелянт бажав укласти договір з адвокатом. Разом з тим, в судове засідання 10 березня 2017 року ні ОСОБА_1, ні його адвокат не зявилися. Інших клопотань ОСОБА_1 в суд першої інстанції не подавав.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП України, а тому підстав для скасування постанови суду і закриття справи немає, а направлення справи на новий судовий розгляд, чинним законодавством, в справах про адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 294 КУпАП - не передбачено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Тернопільського міськрайонного суду від 10 березня 2017 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5