Справа № 464/2789/17 Головуючий у 1 інстанції - Борачок М.В.
Провадження № 33/783/930/17 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - Бенцарука Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 липня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 липня 2017 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає

за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 19 квітня 2017 року о 21 год. 59 хв. на пр. Червоної Калини, 81 у м. Львові керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить судове рішення скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: справу розглянуто з істотним порушенням його процесуальних прав, вимог КУпАП і ст. 19 Конституції України. Всупереч вимогам ст. 268 КУпАП його позбавлено можливості знайомитися з матеріалами справи, надавати суду пояснення та докази у свою користь, приймати участь у їх дослідженні за участю обраного адвоката; судом не було забезпечено можливості реалізації права користуватись юридичною допомогою. 08 червня 2017 року під час чергового судового засідання він висловив потребу у необхідності безпосереднього дослідження судом за його участі наявних у справі доказів. 03 липня 2017 року він письмово через канцелярію суду повідомляв головуючого суддю у справі про неможливість участі в судовому засіданні, призначеному на 09.00 год. 05 липня 2017 року, у зв'язку з лікуванням та просив оголосити перерву, проте суддею 05 липня 2017 року завершено розгляд справи та постановлено рішення за його відсутності. Постанова судді не відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення, проте усі ці аспекти не досліджувалися та не враховувалися судом. В матеріалах справи немає документів, які б містили характеристику особи, його сімейний та майновий стан, наявність утриманців тощо. Розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги ст. 245 КУпАП. Істотним порушенням також є відсутність прокурора при розгляді даної справи, у зв'язку з чим суд фактично перебрав на себе повноваження сторони обвинувачення. Відповідно до ст. 38 КУпАП стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення стає неможливим після закінчення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Бенцарук Р.А. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви.

ОСОБА_1 пояснив, що 19 квітня 2017 року він їхав з роботи, його зупинили поліцейські і сказали, що надійшов телефонний дзвінок про керування автомобілем водієм у стані сп'яніння. Він заперечив, оскільки алкоголю не вживав. Поліцейські дали прилад «Драгер», сказали, що треба продути; він продув, розписався і поліцейські забрали права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1, його захисника - адвоката Бенцарука Р.А. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2017 року серії БР № 259269 (а.с.2);

роздруківкою з приладу «DRАGER», відповідно до якої результат тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння - 0,42%о, що засвідчив своїм підписом ОСОБА_1 (а.с.1);

актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного приладу «DRАGER», згідно з яким огляд проведений у зв'язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками: нечітка вимова, різкий запах з порожнини рота, нестійка хода; результат огляду на стан сп'яніння: проба позитивна, кількісний показник - 0,42%о. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, в чому і розписався (а.с.3);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 19.04.2017 про те, що 19 квітня 2017 року о 22.33 год. на пр. Червоної Калини, 81 вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 В їхній присутності водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «DRАGER», що вони засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 259269. Результат тесту показав 0,42%о (а.с.6);

долученим до матеріалів справи оглянутим в суді першої та апеляційної інстанцій відеозаписом події від 19 квітня 2017 року, з якого вбачається, що огляд на стан сп'яніння проводився поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «DRАGER» в присутності двох свідків. З результатом огляду було ознайомлено ОСОБА_1 і останній з ним погодився.

Доводи апелянта та його захисника про незаконність судового рішення, неповноту та необ'єктивність судового розгляду, істотні порушення судом вимог КУпАП, ст. 19 Конституції України та процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, неврахування судом вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допущено не було.

З матеріалів справи вбачається, що справа неодноразово призначалася суддею місцевого суду до розгляду: на 15 травня, 29 травня, 08 червня, 05 липня 2017 року (а.с.8, 9, 14, 15).

29 травня 2017 року ОСОБА_1 було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи терміном не менше семи робочих днів у зв'язку з його бажанням скористатись правовою допомогою адвоката, й розгляд справи в зв'язку з цим було відкладено на 08 червня 2017 року (а.с.13).

З постанови судді від 05 липня 2017 року вбачається, що 08 червня 2017 року ОСОБА_1 брав участь у судовому розгляді, давав пояснення і не заперечив, що 19 квітня 2017 року керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння (а.с.30).

Отже ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні суду першої інстанції й мав змогу користуватися усіма наданими йому законом процесуальними правами.

Те, що ОСОБА_1 (не дивлячись на задоволення його клопотання судом) на стадії судового розгляду в суді першої інстанції не скористався послугами захисника, є його правом і не може розцінюватись як порушення права на захист.

08 червня 2017 року розгляд справи знову було відкладено на 05 липня 2017 року та витребувано з Управління патрульної поліції м. Львова відеозапис події від 19 квітня 2017 року з камер патрульних (а.с.19).

Відеозапис надійшов до суду 23 червня 2017 року. 03 липня 2017 року ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з його перебуванням на лікарняному; при цьому при виборі дати просив надати йому приблизно 21 календарний день з дня його захворювання, тобто до 24 липня 2017 року - на строк, за спливом якого уже неможливо було б накласти адміністративне стягнення у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення в зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

У той же час з долученого до апеляційної скарги копії листка непрацездатності ОСОБА_1 перебував на лікарняному по 12 липня 2017 року, отже його клопотання про відкладення розгляду справи на 21 день можна розцінити як намагання уникнути відповідальності (а.с.40).

Щодо реалізації свого права на захист, то договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 уклав з адвокатом лише 13 липня 2017 року (а.с.41).

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 був обізнаним із своїми процесуальними правами і давав пояснення в суді першої інстанції, закінчення розгляду справи в його відсутності не перешкодило судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Покликання апелянта на те, що відсутність прокурора при розгляді справи є істотним порушенням закону, суперечить положенням КУпАП та Закону України «Про прокуратуру», які не передбачають участь прокурора при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті.

Твердячи про недотримання судом вимог ст. 33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин тощо при накладенні адміністративного стягнення, апелянтом не враховані зміни, внесені до ч.2 ст. 33 КУпАП Законом України № 596-VІІІ від 14.07.2015, за змістом яких при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Вимоги апелянта щодо закриття провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Правопорушення ОСОБА_1 вчинене 19 квітня 2017 року, а стягнення накладено 05 липня 2017 року, тобто з дотриманням трьохмісячного строку, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 липня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк