АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/106/17Головуючий у 1-й інстанції Шміло В.І.
Провадження № 33/789/153/17 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 р. м.Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Галіян Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, приватного підприємця, уродженця АДРЕСА_2, жителя АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 19 січня 2017 року об 14 год. 00 хв. в м. Бережани, по вул. Івана Франка, Тернопільської області керував транспортним засобом марки "ВАЗ -2103", д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп"яніння, різкий запах алкоголю з рота. На вимогу працівника поліції продути технічний прилад "Драгер" та пройти медичний огляд в медичному закладі для встановлення степені алкогольного сп"яніння відмовився в присутності свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 п.2.9.а ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції порушено права апелянта, оскільки його не повідомили про час судового засідання і справу розглянуто без його участі, без з'ясування усіх обставин.

Звертає увагу, що в стані алкогольного сп"яніння він не перебував, а працівники поліції не запропонували йому на місці зупинки транспортного засобу продути технічний прилад "Драгер" та пройти медичний огляд в медичному закладі, як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказує, що пояснення до протоколу ним були написані під моральним та психологічним тиском працівників поліції.

Зазначає, що cудом першої інстанції не взято до уваги його клопотання про витребування доказів, зокрема відеозапису із відеореєстратора поліцейського автомобіля, а також з нагрудних відеокамер працівників поліції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Щодо суті оскаржуваної постанови суду першої інстанції, то згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858.

Як вбачається з письмових поянень ОСОБА_1 останній зазначив, що вживав спиртне, після чого керував автомобілем. Вину свою у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні визнав, у зв'язку із чим відмовився їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №048973 від 19.01.2017 року, вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та в присутності свідків відмовився їхати в лікарню для встановлення стану алкогольного сп'яніння та продуття спеціального технічного засобу "Драгер".

Тому суд першої інстанції повно та всебічно, відповідно до вимог ст.280 КУпАП України, дослідив матеріали про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до встановленого порядку огляду.

Так, при оцінці доказів суд вірно зіслався на дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 від 19.01.2017 року й вірно зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, з приводу недостовірності даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичним обставинам справи чи неправомірних дій з боку працівників поліії, ОСОБА_1 зі скаргою у правоохоронні органи не звертався.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1, то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його матеріальне становище, місце роботи та визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов'язує призначення стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 березня 2017 року - залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 березня 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Є. Галіян