АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/297/17 Справа № 712/1417/17-п Суддя в 1 інстанції - Чечот А. А.
Категорія:ч.1,ч.2 ст.172-7 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції - Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., за участю прокурора Лисика М.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 27 березня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого генеральним директором

Регіонального фонду підтримки підприємництва

по Черкаській області, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст.172-7 ч.2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100,00 грн.

Окрім того, стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп.

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він будучи генеральним директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області, не вжив заходів щодо недопущення можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно, у жодній із форм не повідомив свого безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення щодо виплати винагороди (премії) своєму синові ОСОБА_4 Крім того його визнано винним в тому, що він будучи генеральним директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області, не вжив заходів щодо недопущення можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно, у жодній із форм не повідомив свого безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення (підписання наказу №2 від 12.01.2016 року) щодо виплати винагороди (премії) своєму синові ОСОБА_4

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на те, що він не є суб'єктом правопорушення. При цьому зазначає, що засновниками Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області був укладений установчий договір від 07.04.1999 року про створення та діяльність Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області (далі Фонд). Зазначає, що відповідно до ст.87 ЦК України юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів, а тому Фонд є юридичною особою приватного права, і не може бути суб'єктом корупційного правопорушення. Суб'єктом корупційного правопорушення може бути лише юридична особа публічного права, яка створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законом. Отже, спеціального розпорядчого акта, яким було створено Фонд, або яким було затверджено положення про Фонд (Розпорядження, Наказ, Рішення тощо) не існує. Зазначає, що Указ Президента України від 12.05.1998 року «Про державну підтримку малого підприємництва» на який посилається суд першої інстанції, як доказ у справі, про те, що Фонд створений саме цим документом, який є розпорядчим актом, а тому є особою публічного права не відповідає дійсності. Оскільки в даному указі взагалі не зазначається про створення саме Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області. Крім того, вказаний Указ втратив чинність відповідно до п.4 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, проте, Фонд не припинив своє існування, не ліквідований, або реорганізований, після втрати чинності Указу Президента України від 12.05.1998 року «Про державну підтримку малого підприємництва» Фонд існує та здійснює діяльність у відповідності до установчих документів. Наголошує на тому, що суд першої інстанції проігнорував позицію управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, як єдиного і уповноваженого органу, якому, відповідно до закону, надано право реєстрації юридичних осіб, засвідчення факту наявності відповідного статусу юридичної особи та врегулювання відносин, пов'язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації. Так, листом про надання роз'яснення від 20.02.2017 року №43/06 37.2-08 підтверджено, що Фонд відноситься до юридичних осіб приватного права. Окрім того, на його думку, суд першої інстанції грубо порушив норму матеріального права, оскільки, при вирішенні справи керувався нормами Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», який на момент розгляду справи втратив чинність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, про підтримку вимог апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з наведених підстав, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити постанову суду без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1, 3 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідженням встановлено, що адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП, настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а за ч.2 ст.172-7 КУпАП у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки ст.172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Перевіривши матеріали справи приходжу до висновку, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що генеральний директор Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області ОСОБА_3 відноситься (прирівнюється) до посадової особи, юридичної особи публічного права. Як встановлено із матеріалів справи Регіональний фонд підтримки підприємництва по Черкаській області створений 07.04.1999 року засновниками Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області був укладений установчий договір від 07.04.1999 року про створення та діяльність Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області (далі Фонд).

Відповідно до ч.2 ст.81 ЦК України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Таким чином, законодавець чітко розмежував види юридичних осіб саме за порядком їх створення. З досліджених документів вбачається, що Регіональний фонд підтримки підприємництва по Черкаській області створений на підставі установчих документів в порядку ст.87 Цивільного кодексу України. Отже, в даному випадку, Регіональний фонд підтримки підприємництва по Черкаській області відноситься до юридичної особи приватного права, а тому ОСОБА_3, як генеральний директор Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», не являється суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією.

Окрім того, Указ Президента України від 12.05.1998 року «Про державну підтримку малого підприємництва» на який посилається суд першої інстанції, як доказ у справі, а саме що Регіональний фонду підтримки підприємництва по Черкаській області створений саме цим документом, який є розпорядчим актом, а тому є особою публічного права не відповідає дійсності. Оскільки в даному указі взагалі не зазначається про створення саме Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області.

Крім того, вказаний Указ втратив чинність відповідно до п.4 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, проте, Фонд не припинив своє існування, не ліквідований, або реорганізований, після втрати чинності Указу Президента України від 12.05.1998 року «Про державну підтримку малого підприємництва» Фонд існує та здійснює діяльність у відповідності до установчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи доказом того, що Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області є юридичною особою приватного права є:

- Статут Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області (а.с.63-71);

- Протокол загальних зборів засновників Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області №1 від 07.04.1999 року (а.с. 37);

- Установчий договір про подальшу діяльність Регіонального фонду підтримки підприємництва по Черкаській області (а.с.72-81).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_3 не являється суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, а тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.172-7 КУпАП за неповідомлення, у встановленому законом порядку, про наявність конфлікту інтересів.

За таких обставин, постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 27 березня 2017 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 27 березня 2017 року по справі про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко

апеляційного суду