АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 33/774/1/К/17 Суддя 1 інстанції Ткаченко С.В.
Категорія :ч.1 ст.130 КУпАП Суддя-доповідач Воловик Н.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Воловик Н.Ф.

за участю апелянта ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 10200 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції.

11.03.2017 року, о 04 годині 15 хв. в м. Кривому Розі по вул. Водоп»янова, біля будинку № 4, водій ОСОБА_2, керував автомобілем марки «CHERY», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини , почервоніння очей, нечітка мова, огляд на стан сп»яніння пройшов на місці за допомогою приладу Драгер 0267 у присутності двох свідків. Результат - 0,72 проміль. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а»ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, посилаючись на те , що протокол був складений неправильно, внесені в протокол дані не відповідають дійсності : автомобілем не керував у стані алкогольного сп'яніння,знаходився зовні, керувала автомобілем жінка,слухати його ніхто не став ,бо він заїкається, вказівка суду у постанові про визнання вини не відповідає дійсності,тест на сп'яніння проведений з порушенням, на медичне обстеження не направляли, аналізи крові не брали. При призначенні покарання не враховано майновий стан, просить призначити значно меншу суму штрафу .

В судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі мотивуючи тим, що автомобілем не керував, тільки переїхав через дорогу.

Крім того зазначив, алкоголіні напої вживав напередодні, він є пінсіонер, матеріальне становище скрутне, і не може заплатити так суму штрафу, протокол підписал, зауважень не робив, на алкотестері його перевіряли.

Захисник підтримала апеляційну скаргу прохала її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги ,перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Так, як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2.підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 145481 від 11 03 2017 року (а.с.1), рапортом інспектора Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Корж С.А.., в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_2, інкримінованого правопорушення, огляд на стан сп`яніння пройшов на місці за допомогою приладу Драгер 0267 у присутності двох свідків. Результат - 0,72 проміль . В ході перевірки було встановлено, що прилад сертифіковано У протоколі будь яких заперечень ОСОБА_2 немає,з протоколом був ознайомлений, протокол підписав без будь-яких зауважень, протокол затверджений підписами свідків(а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 які підтвердили той факт, що в їх присутності водій пройшов огляд на алкотестері, було зафіксовано стан сп`яніння, та не заперечував той факт, що був у стані спніння, не заперечував факту керування автомобілем (а.с.3-4), підьвеждується також актом огляду (а.с.2). Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 145481 від 11 03 2017 року, як доказ ніким не спростовувався, а навпаки, він підтверджується наявним в матеріалах справи та дослідженим відеозаписом з нагрудного відеорегістратора поліцейських.Доказів які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано. Огляд на стан сп`яніння а алкотестером є доказом згідно Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо доводів ОСОБА_2 про те, що він не керував автомобілем марки «CHERY», державний номерний знак НОМЕР_1 ,а перебував в якості пасажира, то вони є необгрунтованими і надані з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки спростовуються не тільки вище переліченими матеріалами справи , але й тим , що в суді апеляційної інстанції останній підтвердив, що саме він був за кермом при перетинанні дороги у протоколі найвний його власноручний підпис.

Крім того ОСОБА_2 проходив огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру у присутності двох свідків та не заперечував вживання алкогольних напоїв напередодні та знаходженні за кермом авто.

В звязку з чим довід в апеляції з цього приводу є безпідставним.

Отже, вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП, підтверджують винністьОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, що в апеляційного суду не викликає сумніву.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

При розгляді справи в апеляційному суді не встановлено, що суддею при розгляді справи були допущені порушення вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для справи, суддя встановив і правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Обираючи вид і міру стягнення, суддя відповідно до вимог ст. 33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та обґрунтовано наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік

Щодо вимоги ОСОБА_2 про призначення значно меншої суми штрафу , то виходячи з вимог закону закріпленго на даний час в КУпАП та відповідно до п. 28 Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортну, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року КУпАП не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми

Санкція ст.130 ч.1 КупАП не містить альтернативного покарання , стягнення є основним і обов`язковим для виконання.

Стосовно заяви ОСОБА_2 щодо звільнення від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги, то відповідно до частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову районного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Довгінцевського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.Ф. Воловик