Справа № 182/2221/17
Провадження № 3/0182/741/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.07.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

суддя Борисова Н.А.

при секретарі Величко Л.П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від взводу супроводу ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв..2,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №181731 від 31.03.2017 року, зазначено, що 31.03.2017 р. о 09.35 год. в м. Нікополі вул. Електрометалургів Жигульовськагр. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, невнятна мова) від проходження медичного огляду у медичному закладі або за допомогою приладу „Драгер відмовився у присутності двох свідків. Внаслідок чого своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Суд, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, свідка, вважає що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не доведена з огляду на наступне.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав своєї провини та не заперечував, що в той день він вживав зранку після робочої зміни алкогольні напої, але він не керував належним йому автомобілем. На його прохання автомобілем керував його знайомий ОСОБА_3, який власне і забрав його на зупинці автотранспорту біля Центрального Універмагу. Там же в автомобіль сів і ОСОБА_4, який їхав з роботи і перебував на зупинці громадського транспорту. По ходу руху вони зустріли на зупинці в районі вул..Некрасова ОСОБА_5, який також повертався додому з роботи і вони запропонували підвезти його. При цьому ОСОБА_5 сів спереду на пасажирському сидінні, а він особисто і ОСОБА_4 сиділи позаду в салоні автомобіля. Коли проїхали міст, він помітив екіпаж співробітників поліції, з якими колись працював і попросив ОСОБА_3 зупинити автомобіль, щоб вийти привітатися. Коли він підійшов до поліцейських і в цей момент біля них зупинився автомобіль ОСОБА_6 звідки вийшли співробітники управління внутрішньої безпеки Бриндак і Ковальов, які почали ставити йому запитання чому він не на робочому місці в робочий час та ще і в цивільному одязі. Для з»ясування саме тієї обставини чи повинен він бути на робочому місці в цей час його доставили в Нікопольський ВП, а саме в каб. №1, де співробітники УВБ з»ясували, що вночі було етапування арештованих у зв»язку з чим особовий склад відпрацював уночі та їх відпустили додому. Після чого, саме Бриндак повернув йому ключі від його ж автомобіля, який якимось чином опинився на зупинці біля відділу поліції і запропонував пройти медичний огляд на виявлення тану алкогольного сп»яніння, але він відмовився, оскільки не він керував транспортним засобом. При цьому ОСОБА_1, розуміючи, що стосовно нього склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, копію якого йому ніхто не вручив та підпис його відсутній у протоколі, оскільки йому не надавали його для підпису, звернувся протягом кількох годин самостійно до медичного закладу для встановлення стану сп»яніння. Про що надав суду акт медичного огляду, а саме висновок № 263 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, відповідно до якого станом на 12 год. 45хвилин 31 березня 2017 року результат хіміко-токсилогічного аналізу крові ОСОБА_1 на вміст алкоголю негативний.

В судовому засіданні інспектор взводу супроводу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7, який склав протокол стосовно ОСОБА_1 повідомив, що він особисто не зупиняв автомобіль ОСОБА_1 Причина зупинки автомобіля його напарником, йому невідома та він не бачив хто знаходився за кермом автомобіля. Коли ОСОБА_1 знаходився біля його напарника під»їхав автомобіль із співробітниками УВБ, які наказали скласти протокол стосовно ОСОБА_1 Тому вони на службовому автомобілі поїхали до лікарні, але у ОСОБА_1 не було при собі документів і їх не прийняли для проходження медичного огляду. Після чого ОСОБА_1 доставили у Нікопольський ВП, де хтось із співробітників УВБ приніс заяву Ф-1 на підставі якої були записані дані про правопорушника у протокол. В його присутності в приміщенні Нікополського ВП ОСОБА_1 дійсно відмовлявся від проходження медичного огляду, пояснюючи, що він не керував належним йому транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 31.03.2017 року зранку він повертався з роботи і випадково зустрівся з ОСОБА_1 на зупинці в районі ЦУМа, де останній чекав на друга і запропонував його підвезти в район вул. Жуковського на що він погодився. За кермом перебував знайомий ОСОБА_1 на ім.»я ОСОБА_3, прізвище йому невідоме, а він і ОСОБА_1 сиділи позаду як пасажири. По ходу руху автомобіля , на вул. Некрасова, саме на зупинці, вони побачили свого співробітника ОСОБА_5, який сів на переднє пасажирське видіння автомобіля. Коли спустилися з мосту, то ОСОБА_1 попросив ОСОБА_3 зупинити автомобіль, бо побачив співробітників поліції, які патрулювали місто, з якими він знайомий. Він вийшов з автомобіля, а водій ОСОБА_3, пішов у бік кафе ніби то за водою, бо сказав, що це надовго. Він і ОСОБА_5 перебували автомобілі. Потім двері автомобіля відчинив співробітник УВБ Петрович і вигнав їх з автомобіля, забравши ключ від автомобіля з замку запалення. Тому він і ОСОБА_5 далі пішли пішки, а за кермо автомобіля сів співробітник ДАІ, який відігнав автомобіль. Приблизно через пару тижнів співробітники УВБ особисто у нього відбирали пояснення з цього приводу. Але він повідомив, що запаху алкоголю від ОСОБА_1 він навіть і не міг чути, бо сам перебував у стані сп»яніння. В його присутності стосовно ОСОБА_1 жодних протоколів не складали і пояснень не відбирали.

Аналогічні пояснення надав суду свідок ОСОБА_5, повідомивши, що випадково на зупинці його підібрали ОСОБА_1 та ОСОБА_4 і він сидів попереду де палив. За кермом був чоловік, якого він особисто не знає, А ОСОБА_1 і ОСОБА_4 сиділи на задньому пасажирському сидінні. Під час руху водій сказав «ОСОБА_4 твої друзі стоять» і ОСОБА_1 попросив його зупинитися. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, а через десять хвилин їх попросили вийти з автомобіля співробітники УВБ. Про обставини складання адміністративного правопорушення йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_3, в судовому засіданні не заперечував того, що є кумом ОСОБА_1 Оскільки у нього зламався власний автомобіль, ОСОБА_1 обіцяв його повозити. Але, коли вони зустрілися на стоянці в районі ЦУМу, то у ОСОБА_1 були червоні очі, бо він ніч не спав був на роботі і тому він сів, з його дозволу за кермо автомобіля. По ходу руху в автомобіль сіли співробітники ОСОБА_1, які їхали разом з ними. Потім вони зупинилися, коли з»їхали з мосту і ОСОБА_1 пішов розмовляти із співробітниками поліції, а він скориставшись часом пішов в магазин. Коли повернувся то машини не було, пасажирів також і ОСОБА_1 із співробітниками поліції також не було. Пізніше він дізнався, про те що ОСОБА_1 забрали у Нікопольський ВП, а автомобіль поставили на паркувальний майданчик.

Судом були витребувані матеріали службового розслідування за фактом складання 31.03.2017 року протоколу про адміністративне правопорушення відносно поліцейського відділення №1 взводу конвойної служби ІТТ№3 ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 від 10.10.2017 року. Згідно висновків службового розслідування комісія вважає такими, що знайшли своє об»єктивне підтвердження відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР№181731 за ч.1 ст.130 КУпАП та винесення постанови серії БР№419384 за ч.1 ст.126КУпАП відносно ОСОБА_1 При цьому, під час проведення службового розслідування був опитаний ОСОБА_3, який підтвердив факт керування особисто ним автомобілем належним ОСОБА_1

Крім того, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Згідно пояснень свідків, які були запрошені працівниками поліції під час складання протоколу ОСОБА_8, ОСОБА_9 останні підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, однак в поясненнях відсутні відомості про те чи бачили вони взагалі, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, і взагалі не відомо в звязку з чим свідки запрошувались лише через дві години після зупинки та у іншому місці а саме за адресою : м. Нікополь, вул. Станіславського , 1 тоді, як правопорушення скоєно в м. Нікополь на перехресті вул.. Електрометалургів - Жигулівська.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно ч.1ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіямист. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій вст.62 Конституції Українипрезумпції невинуватості.

Згідно ч.3ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Всупереч наведеному, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, зокрема, що саме він, керуючи транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суду не надано жодного доказу.

До того ж, згідно висновку № 263 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння станом на 12год.45 хвил. 31.03.2017 року у гр. ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння не виявлено за наслідками хіміко-токсилогічного аналізу крові на вміст алкоголю № 3015.

Оскільки субєктом інкримінованого правопорушення є водій транспортного засобу, то за таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставіст.247 ч.1 КУпАП- за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП. У зв»язку з чим судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_10