Справа № 462/3009/17 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/783/1001/17 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

непрацюючого, проживаючого на АДРЕСА_1

на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 25 липня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 25 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення - одну тисячу двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 26 квітня 2017 р., о 21 год. 05 хв., керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz ML 280 CDI», номерний знак НОМЕР_1, у м. Львові на перехресті вул. Кульчицької - Виговського в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КМКЛ ШМД підтверджується результатом токсикологічного дослідження № 3271 від 28.04.2017 року, результат - 2,06 %, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10. 10. 2001 р.

Не погодившись з даною постановою судді правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального і матеріального права, і з тих причин підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази незгоди ОСОБА_1 на проведення на місці зупинки транспортного засобу поліцейським огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведення поліцейським огляду водія у присутності двох свідків, а також доказів його відмови від результатів такого оглялу. Відомості про свідків цієї події також відсутні у матеріалах справи. Крім того, зазначає, що передбачене постановою Залізничного районного суду м. Львова адміністративне стягнення не підлягає до застосування у зв`язку із закінченням строків накладення такого.

Просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 25 липня 2017 року відносно нього та закрити провадження у даній справі

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що не позбавляє суд можливості розгляду апеляційної скарги у його відсутності.

А тому, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 070126 від 03 липня 2017 року, результатом токсикологічного дослідження № 3271 від 28 квітня 2017 року, згідно якого в сечі ОСОБА_1 виявлено 2,06 % етанолу, висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані клінічно алкогольного сп`яніння, витягом з постанови Залізничного районного суду м. Львова від 07 листопада 2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 07 листопада 2017 року притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та іншими матеріалами справи.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Що ж стосується доводів апелянта про те, що накладене постановою Залізничного районного суду м. Львова на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не підлягає до застосування у зв`язку із закінченням строків накладення такого, то такі не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Водночас, ч. 2 ст. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

А як вбачається з матеріалів справи правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП було вчинено ОСОБА_1 26 квітня 2017 року, тобто на момент прийняття суддею рішення про притягнення останнього до відповідальності та накладення на нього стягнення, а саме 25 липня 2017 року, не закінчився трьохмісячний строк накладення такого стягнення, а одже таке накладене у відповідності до вимог закону.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно нього залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 25 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк