АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/282/17 Головуючий у першій інстанції: Дружинін К.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Іванченко О.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2017 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: правопорушника ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що водій ОСОБА_3, 16.01.2017 року о 03 годині 20 хвилин, по вул. Академіка Янгеля в м. Дніпро, передав керування транспортним засобом Renault номерний знак НОМЕР_2 водію ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння (1,64 проміле), чим порушив п. 2.9г Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та такою, що спростовується матеріалам та обставинам справи.

При цьому вказує, що обставини викладені у протоколі та в постанові суду не відповідають обставинам справи.

Так зазначає, що він не вчиняв данне правопорушення та взагалі йому не було відомо про находження ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в неї були відсутні будь-які зовнішні ознаки сп`яніння.

В судовому засідання у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 просили апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити та справу відносно нього по страві закрити.

При здійсненні апеляціного розгляду свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що 06.01.2017 року о 03 годині 20 хвилин, по вул. Академіка Янгеля в м. Дніпро дійсно керувала автомобілем Renault номерний знак НОМЕР_2 який належить ОСОБА_3 з наявними ознаками алкогольного сп'яніння, про те в момент передачі автомобіля вона не сказала ОСОБА_3, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вважає необгрунтованим накладення стягнення саме на ОСОБА_3.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дані вимоги Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 порушив.

Однак не визнання вини ОСОБА_3. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1); письмовими поясненнями саме ОСОБА_3, в яких він визнав свою провину (а.с. 2).

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки згідно тестування на алкоголь у ОСОБА_5 виявлено 1,64% проміле алкоголю, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги апелянта проте, що він не знав про те, що ОСОБА_5 перебувала в стані алкогольного сп`яніння спростовуються матеріалами справи.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Ю. Іванченко

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ