Справа № 305/452/17
Номер провадження 3/305/152/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017 року. ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управліня держпраці у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-ки України,

мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, не заміжню, ІНФОРМАЦІЯ_3, директора ПП "Маріко-М",-

за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 07-15-020/93 від 16 березня 2017 року вбачається, що при проведенні перевірки 13 березня 2017 року готельного комплексу "Маріко" розташованого в смт. Ясіня, полонина "Драгобрат", де здійснює свою господарську діяльність ПП "Маріко-М" о 14 годині 55 хв. в ресторані на кухні згаданого закладу виявлено двох найманих працівників, які виконували трудову функцію по приготуванню страв, а саме: гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканку м. Рівне та гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6. У своєму письмовому поясненні ОСОБА_3 зазначила, що працює в ПП "Маріко-М" 4 дні на кухні та займається виготовленням страв. Станом на 13.03.2017 року трудовий договір або цивільно-правовий договір з нею не укладався. У зв"язку з тим, що працює 4 дні заробітна плата за ці дні не виплачувалася. У письмовому пояснені від 13.03.2017 року гр. ОСОБА_4, Є.О. зазначив, що працює в ПП "Маріко-М" 3 дні на кухні та займається виготовленням страв. Станом на 13.03.2017 року трудовий договір або цивільно-правовий договір з ним не укладався. У зв"язку з тим, що працює 3 дні заробітна плата за ці дні не виплачувалася. Таким чином, директор ПП "Маріко-М" ОСОБА_2 в період з 10.03.2017 року по 13.03.2017 року використовувала працю гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7 та гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, без укладення з вищевказаними особами трудових договорів, чим порушила вимоги ч.1, ч.3 ст. 24 КЗпПУ. Таким чином, ОСОБА_2 вчинила адміністративе правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.3 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, однак її представник за довіреністю ОСОБА_5 надала клопотання в якому просила закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч.3 ст. 41 КУпАП у зв"язку із відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Взявши до уваги клопотання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Частина 3 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (ст.9 КУпАП) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об'єднаються у чотири групи (елементи): об'єкт адміністративного правопорушення, об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб'єкт адміністративного правопорушення та суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов'язковими. Суб'єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб'єктивної сторони.

Судом встановлено, що 10.03.2017 року між ПП «Маріко-М» як Замовником та громадянкою ОСОБА_3 як Виконавцем укладено цивільно-правовий договір. Відповідно до предмету вказаного договору, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання виконати такі роботи (надати послуги): прибирання приміщення кухні, чищення кухонного обладнання та інвентаря ресторану «Маріка» в строк з 10.03.2017 року до 19.03.2017 року.

Також, 11.03.2017 року між ПП «Маріко-М», як Замовником та громадянином ОСОБА_6 як Виконавцем укладено цивільно-правовий договір. Відповідно до предмету вказаного договору, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання виконати такі роботи (надати послуги): прибирання приміщення кухні, чищення кухонного обладнання та інвентаря ресторану «Маріка» в строк з 11.03.2017 року до 19.03.2017 року.

Відповідно до п. 2.1. та 2.2. розділу 2 договорів від 10.03.2017 року та 11.03.2017 року за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду у розмірі 1 100 грн. та 1 000 грн. відповідно. Оплата виконується не пізніше 5 ти календарних днів з дня прийняття Замовником роботи за актом.

Як слідує зі змісту цивільно-правових договорів від 10.03.2017 року та 11.03.2017 року, метою їх укладення є виконання сторонами певного визначеного обсягу робіт. Предметом договору є виконання конкретних послуг з прибирання приміщення кухні, чищення кухонного обладнання та інвентаря ресторану «Маріка». Виконавці ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виконували індивідуально визначену роботу.

Крім того, винагорода за виконану роботу виплачена Виконавцям одноразово по закінченню наданих послуг із відрахуванням сплачених податків, передбачених чинним законодавством, що стверджується бухгалтерською довідкою позивача № 2 за березень 2017 року

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься в ст. 626 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відтак, цивільно-правовий договір це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

За договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобовязується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Тому цивільно-правові договори застосовуються, як правило, для виконання разової конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів і у разі досягнення цієї мети, договір вважається виконаним і дія його припиняється.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами завдання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться її оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться. Водночас відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, що яка відрізняє трудові відносини від підрядних є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

За трудовим договором працівник має виконувати вимоги внутрішнього трудового розпорядку, встановлені адміністрацією підприємства, де він працює, дотримуватися трудової дисципліни (ст. ст. 139-152 КЗпП України), на роботодавця покладається ряд обовязків щодо працівника, які підлягають виконанню незалежно від змісту трудового договору, а за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України). При цьому у цивільно-правових відносинах діє принцип свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 327 ЦК України).

Умовами цивільно-правових договорів, укладеними між сторонами, передбачено, що Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Замовник забезпечує Виконавця усім необхідним для виконання роботи, передбаченої цим договором. Замовник зобовязаний своєчасно прийняти й оплатити виконану Виконавцем роботу. Документ, який підтверджує виконання робіт Виконавцем за цим договором є акт здавання-приймання виконаної роботи. Зазначені умови притаманні саме договору підряду.

Так, під час перевірки інспекторам надано цивільно-правові договори від 10.03.2017 року та 11.03.2017 року.

Актами здавання-приймання виконаних робіт від 20.03.2017 року та видатковими касовими ордерами від 24.03.2017 року стверджується, що Виконавцям виплачена винагорода одноразово із відрахуванням суми податку.

У відповідності до ч. 3 ст. 24 КЗпП України не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, саме найманий працівник, тобто особа, яка перебуває у фактичних трудових відносинах з працедавцем.

Однак, у разі виконання робіт (надання послуг) на підставі цивільно-правового договору, трудові відносини не виникають, отже, в такому разі особа, котра виконує роботу не набуває статусу найманого працівника.

При складанні протоколу № 07-15-020/93 від 16 березня 2017 рокуголовним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю ОСОБА_7 не взято до уваги всіх наданих документів, у звязку із чим останній прийшов до передчасного висновку про порушення ОСОБА_2 ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

За таких обставин, вважаю, що у діях ОСОБА_2 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП судовий збір в сумі 320 грн. слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 247 ч.1 п.1, 251, 256, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_2 - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв"язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір в сумі 320 гривень віднести за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.