Справа № 570/2901/17
Номер провадження 3/570/1152/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2> Рівненського району Рівненської області,

за ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

08 червня 2017 року близько 12 год. 20 хв. по вул.Живова, 45 в м.Тернопіль ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Камаз" д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не був уважним під час об'їзду перешкоди, не дотримався безпечного інтервалу, чим порушив вимоги п.2.3, 13.1 Правил дорожнього руху, та допустив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, який знаходився в нерухомому стані з правої сторони по ходу руху, якого припаркував водій ОСОБА_2, внаслідок чого "Субару Оутбек" отримав механічні пошкодження.

Крім того, в протоколі вказано, що після скоєння ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди, до якої був причетний, чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху,

В суді правопорушник свою вину за ст.124 КпАП України визнав та показав, що зовсім не помітив, що пошкодив припаркований автомобіль, про подію дізнався через тривалий час, коли його встановили по відеонагляду і викликали в патрульну поліцію м.Рівне, жодних ознак зіткнення на його авто не було, тому і не знав про ДТП. За таких підстав вважає, що не винен за ст.122-4 КпАП України.

Враховуючи, що справи відносно правопорушника надійшли до суду та розглядаються одночасно, відповідно до ст.36 КпАП України, вважаю необхідним поєднати їх в одне провадження.

Встановлені судом обставини не заперечуються правопорушником у своїх поясненнях, підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення серія БР №257002 від 23 червня 2017 року, схемою ДТП, поясненнями правопорушника і потерпілого.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у присутності правопорушника та йому вручено його копію, про що свідчить його власноручний запис та підпис. Відповідно до тексту протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз»яснено права, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КпАП України.

Відповідно ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. За правилами ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно положень ст.280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати,чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об'єкт; б) об'єктивну сторону; в) суб'єкт; г) суб'єктивну сторону.

Об'єкт - суспільні відносини у сфері власності.

Умовами настання такого виду юридичної відповідальності є: а) наявний причинний зв'язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (у випадку відсутності такого зв'язку особу може бути притягнуто до цивільно-правової відповідальності); б) немає наслідків діяння у вигляді спричинення або можливості спричинення аварії поїзда, судна або порушення нормальної роботи транспорту, або створення небезпеки для життя людей, або спричинення потерпілому середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень, або завдання великої матеріальної шкоди, чи настання інших тяжких наслідків (у такому випадку діяння кваліфікується як злочин за ст.277 Кримінального кодексу України). Об'єктивна сторона доповнена вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди, тобто склад правопорушень трансформується у формальний.

Відповідно до п.п."б" п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.13.1 цих Правил водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В п.26 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті» міститься роз'яснення, що суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, які пред'являються чинним законом до такого документу, визнано належним доказом та крім того, в матеріалах провадження наявні і інші беззаперечні докази, які підтверджують вину правопорушника. Вказані докази є такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості,

Аналізуючи зазначені докази, враховуючи характер отриманих автомобілями пошкоджень, місце зіткнення та розташування транспортних засобів на час зіткнення, вважаю, що вина правопорушника у порушенні вимог Правил дорожнього руху доведена повністю, а зважаючи на те, що в результаті цього порушення транспортні засоби отримали технічні пошкодження, в діях правопорушника наявні усі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та ст.122-4 КУпАП як залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Щодо відповідальності за ст.122-4 КпАП України, то матеріали адміністративної справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення дій, зазначених у диспозиції статті. Протокол про адміністративне правопорушення та його зміст не може сам по собі являтися доказом винуватості особи, оскільки являється процесуальним документом, у змісті якого особі висувається певне обвинувачення. Висновок про доведеність винуватості особи у вчиненні даного правопорушення не базується на жодному з доказів, які можна було б обґрунтовано визнати безсторонніми, неупередженими, й, таким чином - допустимими.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження. При таких обставинах, враховуючи засади законності та презумпції невинуватості, вважаю за необхідне провадження в справі закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

При визначенні розміру адміністративного стягнення враховую обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу правопорушника, тому вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що у відповідності до ст.23 КпАП Українибуде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішено питання про стягнення судового збору відповідно до ст.40-1 КУпАП.

На підставі ст.124 КпАП України, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

обєднати справу № 3/570/1151/2017 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України в одне провадження з справою 3/570/1152/2017 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України та присвоїти № 3/570/1151/2017.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України.

Стягнути з ОСОБА_1 (04.06.1984 р.н.) в прибуток Рівненського районного суду Рівненської області /№ рахунку 295, МФО 833017, ЄДРПОУ одержувача 38012756, код доходів 22030001, банк ГУДКСУ в Рівненській області ЄДРПОУ суду 26406260/ судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Кушнір Н.В.