АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» серпня 2017 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Струбіцька О.М., за участю ОСОБА_2 розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 320,00 грн.

Згідно постанови районного суду ОСОБА_2 22.05.2017 року о 08 год. 30 хв. керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110557, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Заставнянській, 7, в м. Чернівці, в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою м. Чернівці, вул. Миколаївська, 30-А. своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 130 ч. 1 КпАП України.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження оскільки не було його належним чином повідомлено, щодо часу та місця проведення судового засідання чим порушено його право на захист, постанову районного суду отримав 07.07.2017 року.

При цьому вказує, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства, без повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального закону.

Вважає, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому є недопустимим доказом.

Також звертає увагу суду на те, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить останнього у дуже скрутне матеріальне становище, іншого способу заробітку у нього немає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновлені строку відмовлено.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження, з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що вона була розглянута суддею у відсутності правопорушника, оскільки останній належним чином був повідомлений про час і місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, однак, апелянт отримав копію постанови районного суду 07.07.2017 року, за таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про можливість визнати причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови районного суду поважними та поновити йому вказаний строк.

Що стосується винесеної постанови по справі, вважаю, що висновок районного суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення та повністю доведений наявними у справі доказами і суд дав його діям вірну юридичну оцінку.

Так, дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серії АП1 № 213142 від 22.05.2017 року свідчать про те, що ОСОБА_2 22.05.2017 року о 08 год. 30 хв. в м. Чернівці по вул. Заставнянській, 7, керував автомобілем ЗАЗ 110557, д.н.з. НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Чернівці, вул. Миколаївська, 30-А. чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР України, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1)

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено суть правопорушення.

Постанова районного суду є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Дані, які містяться у висновку № 1324 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.05.2017 року, який виданий та скріплений печаткою та підписом лікаря-нарколога Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, свідчать про те, що ОСОБА_2 під час огляду перебував в стані наркотичного сп'яніння. (а.с.2)

Із даних, які містяться в розписці від 22.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 зобов'язується не допускати до керування автомобілем водія ОСОБА_2 (а.с.3)

Відповідно до п. 2.9. ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз зазначених доказів переконливо свідчить, що в діях ОСОБА_2 є невідповідність до пункту 2.9 ПДР та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння.

Будь-яких підстав не довіряти наведеним вище доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об'єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють картину вчиненого.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то суд вважає їх непереконливими, оскільки апелянт не навів жодних підстав на підтвердження того, що останній в стані наркотичного сп'яніння не перебував, а тільки порушується питання щодо порушення його права на захист та визнання неналежним доказом протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність складання протоколу про адміністративне правопорушення, діючому законодавству, спростовується тим, що в зазначеному протоколі вказані відомості відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, в ньому зазначено дата і місце його складання, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Оскаржуваний протокол оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала та чітко викладено суть правопорушення ОСОБА_2, факт погодження з обставинами зазначеними в протоколі засвідчений власним підписом ОСОБА_2 (а.с.1)

Апеляційним судом витребувано акт №1324 від 22.05.2017 року КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» на підставі якого зроблено висновок про стан сп'яніння ОСОБА_2, в наслідок вживання амфетаміну та марихуани.

Акт та висновок №1324 від 22.05.2017 року - складені компетентною особою у спеціальному закладі, із наданням повних науково-обґрунтованих відповідей, із зазначенням способів дослідження, тому відсутні підстави сумніватись у його правильності.

Також апеляційним судом витребувано з УПП в м. Чернівці відеозаписи з нагрудних відеокамер, якими користувались інспектори роти №1 батальйону УПП м. Чернівці, які оформляли протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, з яких вбачається, що порушень при оформлені протоколу та обстеження на стан сп'яніння ОСОБА_2 не виявлено, зауваження зі сторони останнього відсутні.

Доводів на спростування правильності висновку, акту апелянтом не наведено, апеляційним судом не здобуто. ОСОБА_2 погодився на проходження обстеження в наркодиспансері, тому його доводи про залучення двох свідків при оформлені протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними.

З огляду на наведене, вважаю, що висновок районного суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами, особою, яка перебуває у стані наркотичного сп'яніння, ґрунтується на Законі.

Не допустив суд порушення і при призначенні адміністративного стягнення, дотримався вимог ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП.

Апеляційний суд надав ОСОБА_2 можливість реалізувати права передбачені ст. 268 КУпАП, а саме надавати пояснення, заявляти клопотання, однак вказане не спростувало того, що останній вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі, в тому числі і щодо своєї невинності у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є не обґрунтованими та повністю спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, правильними висновками районного суду.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень вимог матеріального чи процесуального права, які дають підстави змінити чи скасувати оскаржувану постанову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 30, 33, ч. 1 ст. 130, 252, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області О.М. Струбіцька

Згідно з оригіналом:

суддя О.М. Струбіцька

09.08.2017 року

(дата засвідчення копії)