Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/1439/17 Головуючий в 1 інст. Нещеретна Л.М.
Провадження №33/778/561/17 Доповідач в 2 інст. Городовенко В.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В., при секретарі Лопух Ю.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з апеляційною скаргою останнього на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14 квітня 2017 року о 00-10 год., керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», д/н НОМЕР_1, по вул.Центральній в с.Канівське Запорізького району Запорізької області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, оскільки суд всупереч вимог ст.252 КУпАП не допитав свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не врахував його пояснення, які спростовують вину, а тому незаконно притягнув його до відповідальності. Вказує, що під час складання протоколу у поліцейських були відсутні докази стосовно зупинки та обшуку автотранспортного засобу, та їх діями було порушено Закон України «Про Національну поліцію». Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення він змушений був підписати, оскільки поліцейські погрожували забрати автомобіль.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

До початку апеляційного розгляду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, пов'язано з тим, що він буде перебувати за межами м.Запоріжжя. У зв'язку з тим, що у клопотанні відсутнє посилання на поважність причин неявки, та докази, які б підтверджували цей факт, суд вважає за можливе, на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 173114 від 14 квітня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що він засвідчив своїм особистим підписом (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з яких вбачається, що останні підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння (а.с.3, 28-29).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні, суд допитав інспектора поліції ОСОБА_5, який склав протокол про адміністративне правопорушення, свідка ОСОБА_6, та інші докази які наявні в матеріалах справи, та які були долучені учасниками процесу у судовому засіданні, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, судом першої інстанції здійснені всі можливі заходи щодо виклику у судове засідання свідків, які були заявлені у клопотанні ОСОБА_2, однак вони так і не з'явились.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на незаконність дій працівників поліції є також безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні, та до початку апеляційного розгляду ОСОБА_2 не надано відомостей про те, що ним були оскаржені в установленому Законом порядку ці дії працівників поліції.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, та наклав стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, є безпідставними, та вони правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.В. Городовенко