Справа№464/5715/17
пр.№ 3/464/2022/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Бойко О.М., при секретарі Кравс С.В., з участю прокурора Пандяка М.І., захисника ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого заступником директора з безпеки Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

- за ч.2 ст. 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, працюючи на посаді заступника директора з безпеки Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод», та відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», невчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, а саме придбавши 01.07.2017р. транспорний засіб, вартістю 117 657 грн. 79 коп., повідомив про суттєві зміни в майновому стані лише 11.08.2017р., тобто з пропуком 10 денного строку, визначеного ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_2 при розгляді справи вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 29.06.2017 року він дійсно придбав автомобіль марки «Renault Megan», 2012 року випуску. 01.07.2017 року вказаний автомобіль був зареєстрований за ним. В період з 02.07.2017 року по 12.07.2017 року він не повідомив НАЗК про зміну майнового стану, проте, вважає, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки умислу на несвоєчасне подання до НАЗК відомостей у нього не було. Зокрема, ним не було вчасно повідомлено про зміну майнового стану з обєктивних причин, а саме: він не був ознайомлений із вимогами атикорупційного законодавства; наказ про те, що зобовязаний подавати декларацію не був доведений до його відома, виконуючи обовязки директора підприємства, у звязку із значним робочим навантаженням він постійно перебував на робочому місці з 07-08.00 год. до 20-21.00 год. щодня, крім того, його робочий компютер був підданий вірусній атаці 26.06.2017 року, у звязку із чим до 13.07.2017р. була рекомендація не використовувати техніку для жодних цілей. Враховуючи те, що вартість майна, що було ним придбано не є значною, будь-якої шкоди його діями не було завдано, в подальшому допущене порушення було ним же усунуто вважає, що за відсутності його умислу відсутній склад адміністративного правопорушення. Проте, у випадку якщо суд прийде до переконання, що у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП за наведених вище обставин вважає, що вчинене ним діяння є малозначним, а тому просить звільнити його від відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Прокурор при розгляді справи зазначив що долученими до протоколу матеріалами підтверджується факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення та наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки останній відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, в силу займаної посади повинен був протягом 10 днів з моменту зміни майнового стану повідомити про це НАЗК, чого вчасно не зробив без поважних на те причин. Тому просить визнати ОСОБА_2 винним в чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП підтверджується наступним.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Як встановлено під час розгляду справи ОСОБА_2 згідно наказу директора ДП «Львівський бронетанковий завод» № 341 К (в) з 12 вересня 2016 року переведений на посаду заступника директора з безпеки ДП «Львівський бронетанковий завод», а відтак, згідно підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до субєктів відповідальності, на яких поширюється дія цього Закону, оскільки є заступником керівника державного підприємства.

Як вбачається із заяви № 121209915 від 01.07.2017 року «Про первинну реєстрацію легкових ТЗ, які ввезено з-за кордону» ОСОБА_2 01.07.2017 року придбав та зареєстрував автомобіль НОМЕР_1, вартістю 117 657 грн. 79 коп.

Згідно ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Однак, як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_2 повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про придбання ним 01.07.2017 року транспортного засобу 11.08.2017 року, тобто несвоєчасно, із пропуском 10-денного строку.

Суд не приймає до уваги покликання ОСОБА_2 та його захисника на наявність поважних причини пропуску строку подачі даних про суттєві зміни у майновому стані з огляду на те, що такі не підтвердженні жодними фактичними даними, оскільки наявність вірусних атак та кіберзагроза на ДП «Львівський бронетанковий завод» не позбавляли ОСОБА_2 можливості повідомити НАЗК про суттєві зміну у майновому стані із будь-якого іншого пристрою. Покликання на неознайомлення із наказом про необхідність декларування також не свідчать про поважні причини неповідомлення, оскільки ст.68 Конституції України закріплено положення про те, що незнання законів не звільняє від юридичної відсповідальності, крім того, посадовою інструкцією заступника директора з безпеки передбачено, що останній повинен знати чинне законодавство України, а відтак, твердження про його неознайомлення з антикорупційним законодавством не заслуговують на увагу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2002 та ІНФОРМАЦІЯ_3, одна із яких є інвалідом, ступінь його вини, вважаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, що згідно ст.23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Проте, адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_2, що передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП не може бути визнано малозначним, оскільки таке є корупційним правопорушенням, тяжкість якого обумовлена ступенем недовіри суспільства до посадових осіб державних органів. Ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальність за вчинення корупційного порушення. Тому твердження захисту про можливість застосування ст.22 КУпАП у даному випадкує безпідставним.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути 320 грн. судового збору.

На підставі ч.2 ст.172-6 КУпАП та керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 320 гривень судового збору.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, р/р 0001, банк: ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, , дохід бюджету: 22030106, МФО (код банку) 820019 (в порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

Реквізити для оплати штрафу: Одержувач: міський бюджет Сихівського району м.Львова, р/р 0008, банк: ГУ ДКСУ у Львівській області, Код , ЗКПО 26360233, МФО 825014 (в порядку виконавчого провадження: стягувач УДКСУ у Сихівському районі м.Львова, адреса: 79049, Львівська обл., м.Львів, пр.Ч.Калини, 66, ).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення предявляється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Бойко О. М.