П О С Т А Н О В А

18 жовтня 2017 р. Справа № 431/2639/14-п

Провадження № 3-в/431/26/17

Суддя Старобільського районного суду Луганської області Форощук О.В., розглянувши подання начальника Старобільського ВП ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 про вирішення питання, повязаного з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2017 року начальник Старобільського ВП ГУНП в Луганській області підполковник поліції ОСОБА_1 звернувся з поданням про вирішення питання, повязаного з давністю виконання постанови Старобільського районного суду Луганської області від 27 серпня 2014 року стосовно ОСОБА_2, посилаючись на те, що на протязі більше трьох років прийнятими заходами не вдалося виконати постанову про адміністративний арешт стосовно ОСОБА_2, оскільки останній є громадянином ОСОБА_3 та його місцезнаходження не відоме. Просив вирішити питання про заміну адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на інший вид адміністративного стягнення або припинити виконання постанови суду.

Суддя, дослідивши матеріали подання, дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 27 серпня 2014 року суддею Старобільського районного суду Луганської області було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України до адміністративного стягнення у вигляді 7 діб арешту (а.с. 7).

Постанова була звернута до виконання - направлена до Старобільського ВП ГУНП 09 вересня 2014 року, тобто в строк для виконання вказаної категорії постанов (а.с. 11). В матеріалах міститься квитанція про сплату судового збору, тобто ОСОБА_2 сплатив судовий збір в добровільному порядку.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 38 ч. 2, 39 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті; якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Сам по собі КУпАП не містить посилання про застосування строків давності судового рішення про адміністративну відповідальність, але, аналізуючи чинне законодавство, зокрема ст. 80 КК України, згідно якої передбачений дворічний строк для виконання покарання за нетяжкі злочини, суд приходить до висновку, що вказане питання відноситься до компетенції Старобільського районного суду Луганської області з огляду на положення статті 304 КУпАП.

Суддя вважає, що безстроковість виконання постанов про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується Європейським судом з прав людини (ЄСПЛ) при оцінці порушень державами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як відомо, ЄСПЛ за певних умов поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Прикладом такого застосування може слугувати справа «Лучанінова проти України», в якій ЄСПЛ за скаргою заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, розцінив це правопорушення як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке було порушено, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Щодо вказаної безстроковості виконання постанов по справі про адміністративне правопорушення сказано і в рішенні Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, згідно якої КСУ тлумачить принцип правової визначеності таким чином, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями.

Крім того, необмежений строк виконання своєчасно надісланої постанови про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам - членам стосовно адміністративних санкцій. Зокрема, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобовязаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Отже, постанова про справі про адміністративне правопорушення прийнята в межах компетенції Старобільського районного суду Луганської області, правопорушник повідомлений про час та місце розгляду вказаної справи, своєчасно надіслана на виконання до органу Старобільського ВП ГУНП в Луганській області. Через обєктивні причини постанова №3/431/420/2014 від 27 серпня 2014 року, а саме через відсутність інформації про місцезнаходження порушника, не виконана на даний час. Проте, на думку судді, вона не може знаходитися на виконанні безстроково, що суперечить Європейським принципам, а тому строк для її виконання з обєктивних причин закінчився.

На підставі викладеного, ст. 80 КК України, керуючись ст.ст. 38,39, 299,300,303, 304, 326 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Старобільського ВП ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 про вирішення питання, повязаного з виконання постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 27 серпня 2014 року № 3/431/420/2014 справа № 431/2639/14-п вважати такою, у якої закінчилися строки виконання.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Форощук