Справа №592/3026/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 33/788/237/17 Суддя-доповідач Макаровець А. М.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. ,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3, що діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року, за якою

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, житель АДРЕСА_1

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 320 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він о 01 год. 40 хв. 11 березня 2017 року керував транспортним засобом - мотоциклом Ява - 350 без д.н. з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, млява мова, не стійка хода, від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить:

- постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року - скасувати;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- суд в супереч вимогам п. б ст. 92 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» не зазначив в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторони щодо суті спору, так суд залишив без розгляду клопотання представника про закриття провадження у справі від 08 травня 2017 року, не навівши в постанові мотивів його відхилення;

- не прийнято до уваги судом, що ОСОБА_4 проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків, однак даних про свідків протокол взагалі не містить, тобто протокол про адміністративне правопорушення складено без обов'язкової участі двох свідків;

- акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, однак в порушення п. 4 розділу IX Інструкції № 1395 акт ОСОБА_4 не вручався, при цьому акт не містить даних, що свідчать про відмову ОСОБА_4 отримувати такий документ;

- суд в супереч вимогам ч. 2 ст. 9 п. б ст. 92 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» порушив засади рівності всіх учасників перед законом і судом, змагальність, свободи в наданні ними своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Так, в судовому засіданні від 08 травня 2017 року суддею задоволено клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак розглянув справу 25 травня 2017 року без заслуховування свідків, дослідження відеоматеріалів, що не спростовує позицію ОСОБА_4 про не керування ним транспортним засобом.

Вказане на думку захисника є порушенням порядку зібрання доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4, вислухавши захисника ОСОБА_3, особу, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, інспектора поліції ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №144243 від 11 березня 2017 року (а.с. 1), з якого вбачається, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом Ява - 350, без д.н. з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, не стійка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків;

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) з якого вбачається, що водій ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння та від підписання даного акту, при цьому в акті зазначено анкетні дані свідків, в присутності яких водій зазначив про свою відмову та наявні їх підписи;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 (а.п. 3), де свідок повідомив, що він був присутній, коли ОСОБА_4 працівники поліції запропонували пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатору Alkatest драгер однак останній відмовився від проходження газоаналізатору та від закладу охорони здоров'я;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 (а.с. 4), які за своїм змістом є аналогічними до показань свідка ОСОБА_6 та з яких вбачається, що ОСОБА_4 в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння;

- розпискою ОСОБА_4 (а.с. 5) з якої вбачається. що останній зобов'язався не керувати транспортним засобом до того часу, поки не вийде зі стану алкогольного сп'яніння;

- поясненнями інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Суми ОСОБА_7 (а.с. 27), яка повідомила, що ОСОБА_4 зупинили у зв'язку з керуванням мотоциклом без шолома, а потім виявилося, що він також перебуває в стані сильного алкогольного сп'яніння. Вказані пояснення зафіксовані та відображені були в постанові судді.

Підстав не брати до уваги вище зазначені докази у суду першої інстанції не було, оскільки, а ні ОСОБА_4, а ні його захисником жодних доказів на їх спростування надано не було, тому відсутні підстави для не врахування вище зазначених доказів і в суді апеляційної інстанції.

При цьому, позиція ОСОБА_4, зазначена у апеляційній скарзі, про не керування ним транспортним засобом, повністю спростовується змістом копії постанови серії БР № 433152 від 11.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наданою захисником ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, яка набрала законної сили і змістом якої підтверджується факт керування ОСОБА_4 11.03.2017 року о 01 год. 30 хв. в м. Суми по вул. Роменській транспортним засобом Ява 350 без номерного знака.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено вимоги п. б ст. 92 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є не зрозумілими оскільки зазначеною нормою, у редакції закону що діяла на час розгляду справи в суді, визначається статус Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

В той же час доводи апеляційної скарги щодо не зазначення в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторони щодо суті спору, оскільки суд залишив без розгляду клопотання представника про закриття провадження у справі від 08 травня 2017 року, не навівши в постанові мотивів його відхилення, то їх вважати обґрунтованими не можна, оскільки суд визнаючи ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП належним чином вмотивував своє рішення з посиланням на докази, що підтверджують його винуватість, що автоматично виключає підстави для задоволення клопотання представника про закриття провадження у даній справі.

Крім цього, ст. 283 КУпАП визначено вимоги до постанови судді, до вказаних вимог не віднесено відображення в постанові суті заявлених клопотань та результати їх розгляду з наведенням відповідних мотивів, при цьому досліджуючи постанову судді вбачається повне дотримання судом першої інстанції вимог вище зазначеної статті.

Доводи апеляційної скарги про складення протоколу про адміністративне правопорушення без обов'язкової участі двох свідків також вважати обґрунтованим не можна, оскільки як вбачається з пояснень інспектора поліції ОСОБА_7, свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 були присутні під час складення протоколу, у них було відібрано пояснення, які були долучені безпосередньо до протоколу, в якому прямо зазначено про наявність таких пояснень. Не зазначивши прізвища свідків у протоколі, про те зазначивши їх анкетні дані у доданих до протоколу поясненнях вона просто припустилась технічної помилки, що не спростовує наявність свідків тих обставин, які зазначені у протоколі.

Відповідно до другого речення частини 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не були досліджені раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З урахуванням зазначеного та з урахуванням доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції задовольнивши клопотання про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянув справу 25 травня 2017 року без їх заслуховування, судом апеляційної інстанції, з урахуванням того, що сам ОСОБА_4 та його захисник не заперечували проти цього, було допитано свідка ОСОБА_5 та з участю захисника ОСОБА_8 допитано свідка ОСОБА_6.

Зазначені свідки в суді апеляційної інстанції підтвердили, те що ОСОБА_4 в їх присутності відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння на Alkotest драгер та відмовився д проходження огляду в закладі охорони здоров'я. До цього вони не були знайомі з ОСОБА_4 і у них відсутні підстави його оговорювати.

Таким чином, наявність свідків при обставинах зазначених в протоколі підтверджується письмовими поясненнями (а.с. 3,4) актом (а.с. 2), які містять анкетні дані свідків та їх підписи, показаннями самих свідків у суді апеляційної інстанції. Поряд з цим, жодних доказів ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_8 на спростування автентичності даних документів, а також того, що вказані особи не були присутні при складані протоколу про адміністративне правопорушення надано не було.

При винесенні даної постанови судом апеляційної інстанції також приймається до уваги, що з урахуванням положень передбачених ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту положень зазначеної статті також вбачається, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням всіх добутих доказів у справі, сам факт не зазначення прізвищ свідків у протоколі не спростовує їх присутності під час його складення, оскільки з урахуванням положень передбачених ст. 251 КУпАП протокол є лише одним з доказів.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доводи апеляційної скарги з приводу не дотримання вимог ч. 2 ст. 9 п. б ст. 92 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та порушення засад рівності всіх учасників перед законом і судом, змагальності, свободи в наданні ними своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, оскільки суддя зробив виклик в судове засідання свідків, однак справу розглянув без вказаних свідків та дослідження відеоматеріалів, то їх вважати обґрунтованим також не можна, оскільки суддею в порядку задоволення клопотання сторони було вжито заходів та направлено повістки про їх виклик в судове засідання, що підтверджується розписками (а.с. 23- 26).

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються у п'ятнадцяти денний строк з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, а справа до суду надійшла 24 березня 2017 року з метою забезпечення права ОСОБА_4 на захист та об'єктивний судовий розгляд, судові засідання неодноразово відкладалася: 27 березня 2017 року; 08 травня 2017 року.

Однак, з метою не допущення пропуску строків накладення адміністративного стягнення передбаченого ст. 38 КУпАП справа була розглянута на підставі наявних доказів в матеріалах справи.

При цьому, судом першої інстанції при винесенні постанови обґрунтовано було враховано письмові пояснення вказаних свідків, які відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з доказів. Відповідність цих пояснень фактичним обставинам у суді апеляційної інстанції безпосередньо підтвердили і самі свідки, а тому відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції допущено такі порушення, які б могли суттєво вплинути на правильність судового рішення.

Крім іншого, не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги з приводу порушення п. 4 розділу IX Інструкції № 1395, а саме не вручення під підпис примірника акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_4

Відповідно до п. 4 вище зазначеної інструкції огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп'яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Оскільки ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто за порушення п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому в даному випадку має застосовуватися п. 6 вище зазначеної інструкції.

Пункт 6 передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, п. 6 не передбачає окремої процедури для складання і вручення акту, при відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, в такому випадку складання протоколу про адміністративне правопорушення є головною умовою, а вже фіксування результатів в акті є факультативною вимогою, тому в даному випадку порушень п. 4 інструкції в даному випадку бути не може, оскільки фіксування стану алкогольного сп'яніння не відбулося, а тому застосуванню підлягає п. 6 вище зазначеної інструкції.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ньому знайшли повне відображення вимоги передбачені п. 6 вище зазначеної інструкції.

Як зазначає апелянт, судом першої інстанції були допущені певні порушення, однак жодних доказів на спростування існуючих в матеріалах справи доказів ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 не надав як до суду першої інстанції так і до апеляційного суду.

З урахуванням всіх досліджених матеріалів, пояснень учасників справи та показань свідків, судом апеляційної інстанції приймається до уваги, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин зазначених у протоколі жодним чином не спростовуються доводами апеляційної скарги, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251,252, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року, якою на ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.

З оригіналом згідно

суддя Апеляційного суду

Сумської області А.М. Макаровець