П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2017 Справа №607/2553/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянки України, фізичної особи-підприємця, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 41, ч. 7 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2017 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з Управління держпраці у Тернопільській області після дооформлення надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41 КУпАП (справа № 607/2553/17-п (провадження № 3/607/1966/2017) та справа № 607/2553/17-п (провадження № 3/607/1967/2017).

Як зазначено в протоколі № 19-01-61/042 про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2017 року, ОСОБА_1 здійснюючи підприємницьку діяльність у період з лютого 2016 року по лютий 2017 року вчинила адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 41 КупАП, а саме: всупереч вимогам ч. 1, ч. 2 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам в період з лютого 2016 року по листопад 2016 року виплачувалась єдиним платежем без виплати авансу; трудовий договір між ФОП ОСОБА_1 та працівником ОСОБА_2 розірвано 25 серпня 2016 року за ст. 38 КЗпП України, а виплату належних йому сум остаточного розрахунку у день звільнення не проведено, що є порушенням ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Документів, які підтверджують письмове повідомлення ОСОБА_2 про нараховані суми, належні йому при звільненні, під час перевірки не надано; усупереч вимогам ч. 1 ст. 83 КЗпП України, звільненому ОСОБА_2 не нарахована і не виплачена грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. На день здійснення перевірки зазначена виплата не проведена. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Окрім того, згідно протоколу №19-01-61/043 про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2017 року, ОСОБА_1 здійснюючи підприємницьку діяльність, в порушення вимог ч. 3 ст. 119 КЗпП України, призваному на військову службу ОСОБА_2 нараховано, але не виплачено належний йому середній заробіток (з серпня 2015 року по серпень 2016 року) в сумі 9572,95 гривень. Таким чином ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 41 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Беручи до уваги, що в провадженні судді знаходиться дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 та ч. 7 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути обєднанні в одне провадження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала та щиро розкаялася, просила суворо не карати та оголосити їй усне зауваження.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41, ч. 7 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведена наступними оголошеними, зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними, які містяться у протоколах №19-01-61/042 , №19-01-61/043 про адміністративні правопорушення від 16 лютого 2017 року, витягом з акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №19-01-61/067, письмовими поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 15 лютого 2017 року, копіями платіжних відомостей, копією трудового договору №2905 від 14 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, копіями карток рахунків №663, №661 за 2015 рік, №661 за 2016 рік.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 41 КУпАП, а саме, - порушення встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обовязків, передбачених законами України «Про військовий обовязок і військову службу», «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З цих підстав її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції ч. 7 ст. 41 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчинених правопорушень, обставини справи, наявність кількох епізодів протиправної діяльності, особу порушника, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись 33, 34, 35, 36, 40-1, 41, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Обєднати в одне провадження справу № 607/2553/17-п (провадження № 3/607/1966/2017) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та справу № 607/2553/17-п (провадження № 3/607/1967/2017) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 41 КУпАП та присвоїти обєднаній справі єдиний номер - № 607/2553/17-п (провадження № 3/607/1966/2017).

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41, ч. 7 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1020 (однієї тисячі двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_3