Справа № 266/4200/17
Провадження № 3/266/1560/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2017 року м.Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Дзюба М.В.,

з участю:

секретаря Петрухіної Т.Л.,

перекладача ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

представників органу доходів та зборів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил, передбачене ч. 1ст. 482 МК України, відносно

ОСОБА_5 Бахшалі Огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Масал (ОСОБА_6), громадянина ОСОБА_6, не працюючого, мешкає та зареєстрований за адресою: ОСОБА_6, м. Ленкоран, вул. Тофіга Ісмаілова, буд. 87,

ВСТАНОВИВ:

Донецькою митницею Державної фіскальної служби України відносно громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5 Бахшалі Огли складено протокол про порушення митних правил за ч.1 ст.482 МК України, а саме переміщення поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів, і без виконання митних формальностей, товару - транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ E200», реєстраційний номер 99НА644, країна реєстрації транспортного засобу ОСОБА_6, VIN код (номер кузова) WDB2100071B348675.

У протоколі зазначено, що 26.09.2017 року, о 13 годині 30 хвилин, працівниками Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області на пункті вїзду - виїзду «Мар?янка» зупинено транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ E200», реєстраційний номер 99НА644, країна реєстрації транспортного засобу ОСОБА_6, VIN код (номер кузова) WDB2100071B348675, під керуванням громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, який слідував з міста Донецьк до міста Одеса та надав для перевірки паспорт громадянина ОСОБА_6 Р №3658847 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АС №896525. В ході перевірки було встановлено, що 18.08.2017 року зазначений транспортний засіб було ввезено на митну територію України через пункт пропуску для автомобільного сполучення «Довжанський Новошахтинськ», через який відповідно до протоколу №94 засідання Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 року припинено рух.

З огляду на такі обставини, у протоколі був зроблений висновок про вчинення ОСОБА_5 переміщення транспортного засобу через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів і без виконання митних формальностей, тобто порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 482 МК України.

В суді ОСОБА_5 Бахшалі Огли провину не визнав та пояснив, що він є громадянином ОСОБА_6 та приїздив до міста Донецька на весілля родичів та завжди вважав, що Донецьк є територією України. Автомобіль належить йому на праві власності. Намагаючись повернутись додому, він під час перетину кордону дізнався про те, що йому заборонено вїзд на територію Російської Федерації. Зі слів інших осіб він дізнався про те, що єдиний спосіб повернутись до ОСОБА_6 це дістатись Одеси та продовжити рух на паромі. Для цього він намагався проїхати через територію України, однак не знав дороги та за порадою малознайомих осіб поїхав до Луганської області. Однак у пункті пропуску «Довжанський» його також не пропустили та повернули, тому він вирішив їхати через найближчий до нього пункт пропуску «Мар?янка», де його затримали, вилучили в нього автомобіль та відмовили у пропуску через кордон. Української він взагалі не розуміє, російську мову розуміє погано. Залишившись у тяжкому становищі, він підписав всі складені працівниками митниці документи, оскільки вони пообіцяли йому у разі якщо він все підпише пропустити його через кордон.

Захисник ОСОБА_2 зазначив про те, що в діях ОСОБА_5 не має складу правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, оскільки ч.1 ст.482 Митного кодексу України передбачено відповідальність за переміщення товарів або транспортних засобів комерційного призначення. Автомобіль належить ОСОБА_5 на праві власності та використовується ним для особистих потреб, а тому не є транспортним засобом комерційного призначення. Крім того, ОСОБА_5 є громадянином ОСОБА_6 та не володіє ані українською мовою, якою проводилось його опитування, ані російською в достатньому обсязі для того, щоб повністю усвідомлювати зміст того, що відбувається. Отримання пояснень від нього відбулось із порушенням його прав, оскільки не розуміючи зміст написаного, він поставив свої підписи у всіх місцях, де зазначив працівник митниці, оскільки йому пообіцяли що після того, як він підпише документи, його вільно пропустять через кордон та він поїде додому. Однак після того, які він все підписав, не розуміючи змісту, його повернули назад та вилучили автомобіль. Просив закрити провадження по справі за відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні представники Донецької митниці ДФС ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили визнати ОСОБА_5 Бахшалі Огли винним у порушенні митних правил, передбаченому ч.1 ст.482 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачені санкцією цієї статті. В обґрунтування зазначили, що транспортний засіб «Мерседес», на якому пересувався ОСОБА_5, є товаром в розумінні вимог Митного кодексу України, а тому в його діях є склад правопорушення, а саме він здійснив переміщення поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів, і без виконання митних формальностей, товару - транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ E200». Крім того, просили стягнути витрати митного органу на зберігання транспортного засобу, сума яких станом на 27.10.2017 року становить 10089,38 гривень.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити з таких підстав.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст.486, 489 МК України при розгляді справи про правопорушення митних правил підлягають зясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення (тобто час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з дотриманням вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та обєктивного зясування обставин кожної справи.

Частиною 1 ст. 527 МК України визначено, що однією з постанов, яку може бути винесено у справі про порушення митних правил, є постанова про закриття провадження у справі (зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

По-перше, під час складання протоколу про порушення митних правил №0108/70000/17 від 26.09.2017 року та протоколу опитування від 26.09.2017 року відповідною посадовою особою порушено право ОСОБА_5 на захист, а саме виходячи з того, що він є громадянином іншої держави та не володіє державною мовою, не забезпечено належним чином участі перекладача під час складання документів та не забезпечено право мати захисника. Так, під час складання протоколу опитування ОСОБА_5 заявив про те, що він є громадянином ОСОБА_6 та взагалі не володіє українською мовою, а тому потребує послуг перекладача. Однак зазначене було проігноровано посадовою особою, яка складала матеріали, та замість того залучено іншу посадову особу митного органу, яка є зацікавленою особою, як перекладача для начебто здійснення перекладу з української на російську мову.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною ОСОБА_2 України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред'явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред'явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Таким чином, нероз'яснення належним чином доступною мовою особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент опитування та складання протоколу про адміністративне правопорушення її процесуальних прав або не забезпечення можливості їх реалізації, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи.

Не дивлячись на це, всі процесуальні документи були складені українською мовою, без участі перекладача, без забезпечення права користуватись правовою допомогою, при цьому характер правопорушення, процесуальні права та обовязки, а також наслідки вчинення порушення митних правил для ОСОБА_5 в достатньому обсязі та зрозумілою для нього мовою йому розяснені не були, про що він зазначив у судовому засіданні, посилаючись на те, що всі підписи він поставив за вказівкою працівників митниці у вказаних ними місцях, оскільки вони пообіцяли йому після цього пропустити його через кордон.

По-друге, за змістом ст. 458 МК України, ст.. 9 КУпАП протиправне діяння, вчинене певною особою, визнається порушенням митних правил лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності, наявність вини є невідємною ознакою субєктивної сторони будь-якого адміністративного правопорушення.

Виходячи з конструкції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 482 МК України, а також розяснень, що містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», субєктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю в особи вини у формі прямого умислу.

При цьому, за змістом ст. 10 КУпАП наявність умислу є необхідною у всіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно, вина у формі умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні її шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків.

Крім того, як зазначено у вказаній вище постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №8, особи, що вчиняють контрабанду та порушують митні правила, посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України, внаслідок чого завдають шкоду економіці держави, її культурній спадщині, здоровю населення та громадській безпеці, сприяють розширенню тіньового сектора економіки.

Однак, матеріали, зібрані органом, працівник якого склав протокол про правопорушення митних правил відносно ОСОБА_5, з урахуванням пояснень останнього, наданих при складенні цього протоколу, не містять як переконливих даних про те, що мав місце факт заподіяння інкримінованими йому діями будь-якої шкоди, а також достатніх даних для прийняття рішення про умисне вчинення ним того діяння, яке ставиться йому у вину.

В-третє, відповідальність особи за ч.1 ст. 482 Митного кодексу України настає за умисну поведінку, направлену на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто :

-поза місцем розташування органу доходів і зборів;

-поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей;

-з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів.

Предметом правопорушення є товари або транспортні засоби комерційного призначення.

Згідно п.57 ч.1 ст. 4 МК України товари це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Пункт 58 вказаної статті Митного кодексу дає визначення транспортним засобам - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі.

Відповідно п. 60 ч.1 ст. 4 МК України транспортні засоби особистого користування це наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Посилання представників Донецької митниці ДФС про належність транспортного засобу, на якому ОСОБА_5 перетинав кордон України, до товарів, є безпідставним, оскільки виходячи з наведених норм Митного кодексу України, законодавець чітко розмежовує поняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та транспортних засобів особистого користування.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 товар - будь-яка продукція, послуги, роботи, права інтелектуальної власності та інші немайнові права, призначені для продажу (оплатної передачі).

Пунктом 24 ст.1 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» від 22.12.1998 визначено, що товар - це будь-яка продукція, призначена для продажу.

Таким чином, вказаний транспортний засіб є для ОСОБА_5 предметом особистого користування, тобто не є товаром або транспортним засобом комерційного призначення в розумінні ч.1 ст.482 МК України, і це повністю спростовує його умисел на незаконне переміщення власного автомобіля через митний кордон України поза митним контролем. Крім того, внаслідок його дій не було завдано ніякої матеріальної шкоди державним інтересам, а його дії були вимушеними, оскільки він позбавлений можливості повернутись до свого постійного місця проживання через відмову уповноважених органів РФ у в?їзді до РФ..

Оскільки умисел на протиправне переміщення автомобіля, як товару, через митний кордон України у ОСОБА_5 не доведений і ніякої шкоди державі не заподіяно, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 482 МК України, у звязку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 527 МК України, ст. 247 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_5 Бахшалі Огли закрити у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 482 МК України.

Транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ E200», реєстраційний номер 99НА644, країна реєстрації транспортного засобу ОСОБА_6, VIN код (номер кузова) WDB2100071B348675, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АС №896525 повернути ОСОБА_5 Бахшалі Огли.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд міста Маріуполя.

Суддя Дзюба М. В.