Справа № 525/640/17
Провадження №3/525/199/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2017 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши матеріал, який надійшов від Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого трактористом-машиністом в ТОВ «Великобагачанський комбікормовий завод», ідентифікаційний номер суду невідомий, до адміністративної відповідальності на протязі року не притягувався, -

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

17 червня 2017 року о 17 год. 15 хв. в селі Бехтерщина Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, хитка хода) та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків. Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав повністю і суду пояснив, що 17.06.2017 року він спиртного не вживав; близько 17 год. до ОСОБА_1 зателефонував знайомий ОСОБА_2 та запропонував купити в нього 2 каністри солярки, на що ОСОБА_1 погодився і близько 17 години приїхав на автомобілі НОМЕР_2 до знайомого ОСОБА_2, який поклав в багажник його автомобіля дві каністри солярки, після чого ОСОБА_1 поїхав. Через декілька хвилин його машину наздогнали генеральний директор ТОВ «Великобагачанський комбікормовий завод» ОСОБА_3 та головний агроном товариства ОСОБА_4 і стали вимагати пояснень про те, де він взяв солярку та обвинувачувати його в крадіжці солярки. Він сказав, що солярку йому продав ОСОБА_2 Також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викликали працівників поліції. Коли прибула поліція, вони запитали у нього де останній взяв солярку і він показав їм знайомих, в яких він купив солярку. Працівники поліції сказали, що заберуть в нього машину. Один з працівників поліції сів за кермо його автомобіля, а він, ОСОБА_1 сів на заднє сидіння автомобіля НОМЕР_2, побачив там пляшку горілки, яка лежала біля нього, вирішив зняти стрес та випив близько 30 грам горілки. Після цього близько 21 год. 30 хв. працівники поліції вже на території тракторної бригади вимагали від ОСОБА_1 поставити підпис на протоколі, на що ОСОБА_1 підписав всі документи, які йому були запропоновані на підпис. Вказав, що після підписання протоколу інспектор поліції ОСОБА_5 запропонував йому проїхати до медичного закладу в сел. ОСОБА_6 для медичного огляду, однак він відмовився, так як перед цим в автомобілі, коли його переганяв ОСОБА_5, він вжив близько 30 г горілки, щоб зняти стрес, при цьому він не керував транспортним засобом, тому сенсу їхати не було.

Не дивлячись на невизнання по суті своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2017 року серія БР №040616, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вказано, що 17 червня 2017 року о 17 год. 30 хв. в с. Бехтерщина Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_3 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, хитка хода) та відмовився від будь-якого обстеження на стан спяніння в присутності двох свідків; вказаний протокол підписаний уповноваженою особою (інспектором СРПП №4 ОСОБА_5В.), а також свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також самим ОСОБА_1 без будь-яких застережень чи зауважень (а.с.1); в даному протоколі у своїх поясненнях ОСОБА_1 вказує про те, що 17.06.2017 року він випив 100 г горілки, після чого керував транспортним засобом (в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що даний напис та підпис біля цього напису зроблені ним особисто);

-письмовими поясненнями громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що датовані 17.06.2016 року про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 17.06.2016 року в с. Бехтерщина Великобагачанського району Полтавської області на пропозицію працівників поліції пройти медичний огляд відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння; вказують, що факт вживання алкоголю та керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечував і в їх присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.а.с.2,3);

-постановою серія БР 978395 від 17.06.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, з якої вбачається, що гр. ОСОБА_1 17.06.2017 року о 17 годині керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії (а.с.4). Про те, що даний факт мав місце ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував та вказав, що не оскаржував дану постанову у справі про адміністративне правопорушення;

-показаннями свідка ОСОБА_4, який вказав про те, що 17.06.2017 року близько 17-17 год. 30 хв. він з генеральним директором ТОВ «Великобагачанський комбікормовий завод» обїжджали поля і на польовій дорозі зупинили автомобіль ВАЗ-2105 під керуванням працівника товариства ОСОБА_1 Даний автомобіль був зупинений з приводу підозри в участі у викраденні дизельного палива з тракторів. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, відкрив багажник і там було виявлено каністри з дизельним паливом. Близько 18 год. прибули за викликом працівники поліції, які почали проводити огляд місця події, зясовувати обставини справи та опитувати присутніх. Зазначив, що візуально йому здалося, що ОСОБА_1 «випивший», одна близько він з ним не спілкувався. В подальшому працівники поліції разом з ОСОБА_1 поїхали на ПТО; також даний свідок вказав, що пояснення свої він писав на полі і ОСОБА_1 пропонували працівники поліції пройти медичний огляд на стан спяніння, однак не зміг пояснити, яким чином це зафіксовано, допустивши, що це могло бути на полі.

-показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків інспекторів Великобагачанського відділу поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які, будучи попередженими судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, підтвердили відомості, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 17.06.2017 року відносно ОСОБА_1; також вказали, що 17.06.2017 року ОСОБА_1 не заперечував факту вживання спиртного і йому було запропоновано проїхали до Великобагачанської ЦРЛ на медичний огляд, однак останній відмовився від цієї пропозиції. Також, свідко ОСОБА_5 вказав про те, що під час перегонки автомобіля ОСОБА_1 з поля, де він був затриманий з викраденим дизельним паливом на територію ПТО, за кермом був він ОСОБА_5, ОСОБА_1 перебував в салоні автомобіля, однак при ньому спиртного не вживав і погоджувався з ним, що перебуває в стані алкогольного спяніння; також даний свідок заперечив те, що він та інший поліцейський надиктували у протоколі необхідні написи, які зробив ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_1 добровільно ставив свої підписи та робив записи і не заперечував факту керування автомобілем в стані спяніння; також, свідок ОСОБА_8 підтвердив, що протокол про адмінправопорушення складався на полі, він ОСОБА_1 було чути запах алкоголю (перегар).

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) (про порушення якого водієм ОСОБА_1 складено уповноваженою особою протокол про адміністративне правопорушення від 17.06.2017 року), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, має підстави вважати, що особа за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Отже, аналіз положень п.2.5 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозвязку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 17.06.2017 року на польовій дорозі в с. Бехтерщина Великобагачанського району Полтавської області з участю водія ОСОБА_1, відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку інспектор СРПП №4 Великобагачанського ВП ОСОБА_5В.) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння водія ОСОБА_1 запропонувати йому пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння як на присторої алкотестер (якого в патрульному автомобілі на той час не було), так і у медичному закладі у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення), який посвідчено відповідними написами, а також вбачається зі змісту письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також підписано і самим ОСОБА_1 Тобто, водій ОСОБА_1, з огляду на характер його дій, добровільно відмовився від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі для встановлення наявності-відсутності стану спяніння.

В сукупності досліджених доказів у справі, а також з урахуванням вищевикладених обставин, а також показань ОСОБА_3 (його письмових пояснень) та допитаного судом свідка ОСОБА_4, а також допитаних в якості свідків працівників Нацполіції, які попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо обставин події, яка мала місце 17.06.2017 року, в т.ч. і про те, що нібито він вжив 30 г горілки в салоні автомобіля з метою зняти стрес, коли працівник поліції ОСОБА_5 переганяв автомобіль ВАЗ-2106 на ПТО з поля, суд повинен оцінити як спосіб захисту і намагання у такий спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Також, посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 на ту обставину, що протокол відносно нього від 17.06.2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП складений безпідставно, виходячи з сукупності досліджених та встановлених судом обставин справи, у їх взаємозвязку, не заслуговують на увагу, оскільки дані, що викладені у протоколі стосуються вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке мало місце 17.06.2017 року (саме щодо порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України) і стосується саме правопорушення у сфері транспорту, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 17.06.2017 року, знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового розгляду вказаного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1

Сукупність аналізу доказів у справі, в їх взаємозвязку свідчить про те, що версія особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що спиртне він вживав для зняття стресу в салоні автомобіля НОМЕР_2, яким керував працівник поліції ОСОБА_5 (коли переганяв його з поля) є неконструктивною і не підтвердилася в ході розгляду справи, оскільки свідок ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_1 перебував з ознаками спяніння на час його зупинення в полі ОСОБА_3 та ним (ОСОБА_4О.), тобто ще до прибуття працівників поліції; а вже в присутності цих осіб, після прибуття працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в лікарняному закладі; при цьому, як вказав свідок ОСОБА_5, при ньому в салоні автомобіля ОСОБА_1 спиртного не вживав під будь-яким приводом, в тому числі і для так званого «зняття стресу». Отже, сукупність цих обставин, а також зміст показань допитаних свідків вказує на неспроможність версії ОСОБА_1 про те, що він вживав спиртне вже після приїзду працівників поліції 17.06.2017 року.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_9 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, наявність такої помякшуючої відповідальність обставини як вчинення правопорушення вперше, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдино можливий.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 320 грн. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В.Хоролець