ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м.Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі Свіягіна І.М.,

при секретарі Меркулової Я.О.,

прокурора Костюченка М.В.,

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

захисника адвоката Захарової Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання протидії корупції прокуратури Донецької області Костюченко М. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 січня 2017 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП, щодо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрито, у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

в с т а н о в и л а :

12 жовтня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов протокол, складений 10 жовтня 2016 року старшим оперуповноваженим відділу УЗЕ в Донецькій області ДЗЕ НП України Мороз Е.Т. про скоєння адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП відносно ОСОБА_2, яка будучи провідним лікарем ветеринарної медицини хіміка-токсиколога Маріупольської міської державної лабораторії ветеринарної медицини, тобто посадовою особою державного органу та особою, уповноваженою на виконання функцій держави, відповідно до п.п. «и» п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, 29.02.2016 р. уклала договір №С2-1/20995-01-Н-16 субпідряду на виконання робіт з моніторингу шляхом здійснення нагляду з головою національного агентства з акредитації України Горицьким В.М., в наслідок чого, після виконання робіт, отримала готівкою плату за виконані роботи на загальну суму 5155,75 грн. (без урахування відрахувань). Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.1 ч.1 ст.25 ЗУ «Про запобігання корупції» щодо обмеження займатися іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, а саме вчинила правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП України.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 січня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП, щодо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 закрито, у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На зазначену постанову від прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання протидії корупції прокуратури Донецької області Костюченко М. надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04.01.2017р. щодо ОСОБА_2, прокурор просить прийняти по справі нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 не є суб'єктом, зазначеним у п.п. «и» п.1 ч.1 ст.3 Закону «Про запобігання корупції», не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки вона, перебуваючи на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини, входила до системи державної служби ветеринарної медицини, її посада була визначена штатним розписом установи, в якій вона працювала, отримувала заробітну платню із державного бюджету, та не зважаючи на те, які саме обов'язки на нею покладено, вона є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», а саме посадовою особою іншого державного органу, передбаченого п.п. «и» п.1 ч.1 ст.3 Закону «Про запобігання корупції».

Перевіривши матеріали справи, заслухавши прокурора Костюченко М., який підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити; ОСОБА_2 та її захисника адвоката Захарову Є.В., які відстоювали законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення, просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, постанову суду без змін; вважаю, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи суд, відповідно до вимог ст.245 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини справи, надав аналіз доказам, що містяться в матеріалах справи, протоколу про адміністративне правопорушення та прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-4 ч.1 КУпАП України.

Свій висновок суд обґрунтував тим, що ОСОБА_2, діючи відповідно до посадової інструкції від 20 січня 2014 року, не повинна була виконувати державний ветеринарний нагляд та державний контроль в області ветеринарної медицини, внаслідок чого, не є відповідно до п.п. «и» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Працюючи провідним лікарем ветеринарної медицини хіміка-токсиколога Маріупольської міської державної лабораторії ветеринарної медицини та укладаючи цивільно-правові договори з головою національного агентства з акредитації України Горицьким В.М. на виконання відповідних робіт та послуг, та отримуючи відповідний дохід за виконані роботи у розмірі 5155,75 гривень, ОСОБА_2 не порушувала вимоги п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції», у зв'язку з чим не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-4 ч.1 КУпАП.

З даним висновком не можливо не погодитися.

Так, у відповідності до ч.1 ст.172-4 КУпАП відповідальність настає за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики зі спорту) або підприємницькою діяльністю.

Спеціальним законом, який встановлює зазначені в ч.1 ст.172-4 КУпАП обмеження є Закон України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється: займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики зі спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України;

У розумінні підпункту и ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», тільки посадові та службові особи інших державних органів можуть бути суб'єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП.

Посадові та службові особи інших державних органів уповноважені на виконання функції держави, а саме на функції, пов'язані з контролем та наглядом.

Відповідно до Закону України «Про ветеринарну медицину», державний ветеринарно-санiтарний контроль - функцiї, що виконуються державними iнспекторами ветеринарної медицини та/або уповноваженими лiкарями ветеринарної медицини i полягають у постiйному забезпеченнi виконання встановлених чинним законодавством ветеринарно-санiтарних заходiв та технiчних регламентiв;

державний ветеринарно-санiтарний нагляд - функцiї, що виконуються державними iнспекторами ветеринарної медицини та/або уповноваженими лiкарями ветеринарної медицини i полягають у перiодичнiй перевiрцi дотримання вимог чинного законодавства в галузi ветеринарної медицини;

державний інспектор ветеринарної медицини - лiкар ветеринарної медицини, який працює в державнiй службi ветеринарної медицини або уповноважений Департаментом на здiйснення iнспектування товарiв, потужностей (об'єктiв), засобiв ветеринарної медицини та супутнiх об'єктiв з метою захисту здоров'я людей та/або здоров'я тварин i за необхiдностi - сертифiкацiї їх ветеринарно-санiтарного стану згiдно з вимогами вiдповiдних мiжнародних органiзацiй та здiйснення iнших функцiй державного ветеринарно-санiтарного контролю та нагляду;

Таким чином, відповідно до діючого законодавства, державний ветеринарно-санiтарний контроль та нагляд виконуються державними iнспекторами ветеринарної медицини та/або уповноваженими лiкарями ветеринарної медицини i полягають у постiйному забезпеченнi виконання встановлених чинним законодавством ветеринарно-санiтарних заходiв та технiчних регламентiв.

З матеріалів справи вбачається, що наказом в.о. начальника Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини № 25 - к від 01 квітня 2008 року, ОСОБА_2 було переведено на посаду провідного лікаря ветеринарної медицини хіміка-токсиколога Маріупольської міської державної лабораторії ветеринарної медицини з 02 квітня 2008 року, на якій вона працює до теперішнього часу.

З посадової інструкції провідного лікаря ветеринарної медицини хіміка-токсиколога Маріупольської міської державної лабораторії ветеринарної медицини від 20.01.2014 р. затвердженої Начальником ММДЛВМ та з посадової інструкції провідного лікаря ветеринарної медицини хіміка-токсиолога Маріупольської міської державної лабораторії ветеринарної медицини від 01.08.2016 р., затвердженої начальником ММДЛВМ, з якими ОСОБА_2 була ознайомлена під підпис, вбачається що до її завдань та обов'язків не входить здійснення та виконання державного ветеринарного нагляду та державного контролю.

Таким чином, ОСОБА_2, працюючи на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини , здійснювала свою роботу, пов'язану з хіміко-токсилогічними дослідженнями харчової продукції та сировини тваринного і рослинного походження, води та кормів на вміст токсичних елементів та ніяких функцій, пов'язаних із здійсненням ветеринарно-санітарного нагляду і контролю не виконувала, оскільки такі повноваження їй Головним державним інспектором ветеринарної медицини не надавалися. ОСОБА_2 не є посадовою особою, також не являється державним інспектором.

При таких обставинах доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, є помилковими та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Переглядаючи матеріал, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суддя районного суду, правильно оцінивши викладені вище обставини, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1ст.172-4 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 не повинна була виконувати державний ветеринарний нагляд та державний контроль в області ветеринарної медицини, внаслідок чого, не є відповідно до п.п. «и» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, і доводи,викладені прокурором в апеляційній скарзі, таких висновків не спростовують.

Порушень ст.ст.279,280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального або процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, судом апеляційної інстанції при перегляді виявлено не було.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання протидії корупції прокуратури Донецької області Костюченко М. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 січня 2017 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП, щодо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 закрито, у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області І.М. Свіягіна