Справа № 337/2717/17
Провадження № 3/337/904/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши матеріали по протоколу БР № 270110, що надійшли з Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі ДПП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у с.Куйбишево, Куйбишевського району Запорізькій області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 за ст. 130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 23.07.2017 року, о 02 годині 15 хвилин, рухаючись по вул.Воронезькій, 10 у м.Запоріжжі, керував автомобілем «ВАЗ 210994», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 Д,В., ОСОБА_3 чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Відносно нього складений протокол за ст.130 ч.1 КпАП України.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_2 Д,В., ОСОБА_3, вони 23.07.2017 року були запрошені працівниками поліції у якості свідків, та в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння на місті з використанням технічного засобу «Драгер» та у медичному закладі.

У складеному відносно ОСОБА_1 протоколі, працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд протоколу у суді 31.07.2017 року ( а.с.1). У призначене судове засідання ОСОБА_1 не зявився.

Крім того, судом ОСОБА_1 викликався повісткою у судове засідання на 22.08.2017 року, яка ОСОБА_1 не отримана, конверт повернуто суду з відміткою поштового відділення звязку « адресат за отриманням не зявився» ( а.с.18).

Повістку з викликом ОСОБА_1 до суду на 13.09.2017 року, ОСОБА_1 також не отримав, вона повернута суду з відміткою поштового відділення звязку « адресат за отриманням не зявився» ( а.с.17).

13.09.2017 року до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_4 від 12.09.2017 року про ознайомлення з адміністративним матеріалом та зняття фотокопій з матеріалів адміністративної справи і 13.09.2017 року адвокат був під особистий підпис ознайомлений з усіма матеріалами справи та зняв фотокопії документів ( а.с.22).

Зявившись у судове засідання 13.09.2017 року ОСОБА_1 вину не визнав. Суду пояснив, що його транспортний засіб стояв біля магазину на стоянці, він підвіз туди знайомого, зупинився і, приблизно через пять хвилин підїхав наряд поліції, та йому пояснили, що мешканці будинку поскаржилися, що в автомобілі гучно грає музика та їм заважає. Йому було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, але він відмовився, оскільки був тверезий, та не керував транспортним засобом, автомобіль стояв на стоянці. Потім наполягав на тому, що автомобіль стояв на стоянці біля магазину до приїзду патрульної поліції, протягом трьох годин.

У наступні судові засідання: 18.09.2017 року, 05.10.2017 року, 20.10.2017 року ОСОБА_1 не зявлявся.

04.09.2017 року від адвоката ОСОБА_4 до суду надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи та виклику свідків і працівника поліції, який складав протокол.

Повістка з викликом до суду ОСОБА_1 була передана через адвоката ОСОБА_4

19.10.2017 року від адвоката ОСОБА_4 до суду надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 перебуває на лікарняному, але жодного доказу хвороби ОСОБА_1 та знаходження його на лікарняному, суду не надано.

Крім того, не зявившись у призначене судове засідання 05.10.2017 року ОСОБА_1, через адвоката, 19.10.2017 року через канцелярію суду, надав копію лікарняного листка, згідно якого він три дні знаходився на лікуванні- з 04.10.2017 року по 06.10.2017 року, саме у час, коли судом до слухання було призначено вказану справу.

У судове засідання 20.10.2017 року ні ОСОБА_1, який не повідомив про причину свої неявки, та не надав доказів поважної причини неявки до суду, ні адвокат ОСОБА_4, який надав через канцелярію суду заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи для виклику працівника поліції та свідків, у судове засідання не зявилися.

При цьому і ОСОБА_1 і адвокату ОСОБА_4 було відомо про те, що 23.10.2017 року спливає строк притягнення особи до адміністративної відповідальності за даним протоколом.

З вказаного вище вбачається, що ОСОБА_1 обізнаний про наявність на розгляді Хортицького районного суду м.Запоріжжя адміністративного матеріалу по протоколу, складеного відносно нього за ст. 130 ч.1 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності, як сам, так і через адвоката, неодноразово звертався до суду з заявами про відкладення розгляду справи судом, через хворобу, яка не дає йому змоги зявитися до суду, доказів хвороби саме 20.10.2017 року суду не надав, а також не надав доказів того, що за станом здоровя, він не може зявитися до суду у будь-який інший день.

Неявки у судові засідання ОСОБА_1 та адвоката, суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1, оскільки свої пояснення щодо складеного відносно нього протоколу, останній надав у судовому засіданні 13.09.2017 року, з метою дотримання строків розгляду справи, встановлених ст. 38 КУпАП.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративного стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня виявлення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 23.07.2017 року, о 02 годині 21 хвилина, керував автомобілем «ВАЗ 21099», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 Д,В., ОСОБА_3 чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_5, які додані до матеріалів справи, 23.07.2017 року ОСОБА_1, перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння, в їх присутності, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Драгер» та у закладі охорони здоровя (а.с. 5, 6 ).

Допитаний у судовому засіданні 20.10.2017 року у якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_6, суду пояснив, що 23.07.2017 року він знаходився на чергуванні у складі екіпажу № 114, коли надійшло повідомлення, що біля магазину «Бридж» дуже шумить компанія. Коли екіпаж підїхав до магазину, побачили, що біля магазину стоїть автомобіль ВАЗ девятої моделі, у якому сиділо три чоловіки. Усі знаходилися у стані алкогольного спяніння, дуже гучно грала музика. До того, як екіпаж патрульної поліції приїхав до магазину «Бридж», вони вже бачили вказаний автомобіль, під керуванням цього ж водія, коли той автомобіль рухався зі сторони вулиці Воронезької, вони почали рухатися за автомобілем, який через деякий час повернув ліворуч та заїхав на стояну біля магазину «Бридж». Патрульні підійшли до автомобіля, який вже знаходився на стоянці біля магазину, водій автомобіля знаходився у стані алкогольного спяніння, шатався, пасажири були такі ж. Оскільки водій та пасажири були великої статури, вони викликали додатковий екіпаж поліції, і тоді повідомили водія, що є підозра про те, що він знаходиться у стані алкогольного спяніння, перевірили документи. На пропозицію пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», водій відмовився, а потім відмовився і від проходження огляду на стан алкогольного спяніння і медичному закладі. Було запрошено двоє свідків, у їх присутності водій також відмовився від проходження огляду на стан спяніння, про що було складено протокол. Коли працівники поліції опитували свідка і той надавав письмові пояснення, водій та особи, які знаходилися у автомобілі, стали погрожувати свідку.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян( 10 200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п. 12 зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

При цьому у відповідності до п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: відомостями, які зазначені в протоколі про адмінправопорушення, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі у присутності свідків; поясненнями самого ОСОБА_1 у судовому засіданні, який підтвердив, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як на приладі «Драгер» так і в медичному закладі; відеозаписом подій, які сталися 23.07.2017 року, диск з якими долучено до матеріалів адміністративної справи; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5, долученими до адмінматеріалу; поясненнями інспектора ПП ОСОБА_6, наданими у судовому засіданні.

Судом вживалися усі заходи, передбачені законом для виклику за клопотанням адвоката свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5, проте зазначені особи за викликами не зявились.

Незважаючи на це, на переконання суду, докази, наявні в матеріалах справи, є достатніми для висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення при обставинах, викладених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, сам ОСОБА_1, після того, як надав пояснення суду, а також після задоволення клопотання адвоката про виклик свідків, перестав зявлятися до суду.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, спростовуються його ж поясненнями про те, що він, керуючи даним автомобілем підїхав на автомобілі до магазину «Бридж» за пять хвилин до того, як до них підїхали працівники патрульної поліції та сидів в автомобілі; поясненнями інспектора ПП ОСОБА_6, що до того, як екіпаж приїхав за викликом до магазину «Бридж», автомобіль ВАЗ, девятої моделі, вони бачили під керуванням того ж водія, поїхали за автомобілем, який звернув на стоянку до магазину «Бридж»; крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово запитував працівників поліції: »За що Ви мене зупинили?» та іншими доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 130 ч.1 КпАП України, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з довідки архіву правопорушень ДАІ, ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП не притягався (а.с. 10).

Відповідно до ст.. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України та призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень (отримувач УК у Хортицькому районі, м. Запоріжжя, код , Код МФО: 813015, рахунок: 0001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу «адміністративний штраф»), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 320 грн. (Державна судова адміністрація України (01601, м.Київ, вул. Липська 18/5 ), Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Рахунок отримувача: 0001, ОСОБА_6 отримувача: Головне управління Державної казначейскої служби України у м.Києві, Код банку отримувача: 820019, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У разі несплати у встановлений законом пятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.