Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/1748/17 Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Немировського В.І., який діє в інтересах ОСОБА_3, на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Черемошне Погребищенського району Вінницької області, проживаючого у АДРЕСА_1

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

адвоката Немировського В.І.,

В С Т А Н О В И В:

вказаною постановою ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 02 квітня 2017 року біля 03.00 години по вул. Вінницькій у м. Погребище Вінницької області керував автомобілем марки "ВАЗ 2105", реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, порушивши пункт 2.9-а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Немировський В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладання стягнення, замінивши його на менш суворе, а саме передати матеріали на розгляд трудового колективу, застосувавши до нього захід громадського впливу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою застосування занадто суворого стягнення.

Зазначив, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було дотримано вимог ст.268 КпАП України, а саме при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Послався на те, що судом першої інстанції не дотримано загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення передбачених ст.33 КУпАП.

Крім того зазначив, що на утриманні в ОСОБА_3 знаходиться чотири неповнолітніх дитини, що негативно може вплинути на матеріальне забезпечення сім'ї ОСОБА_3 , адже єдиним джерелом його доходу є робота водієм в ОСОБА_4 ОСОБА_5.

Зазначає, що відповідно до ст.21 КУпАП особа яка вчинила адміністративне правопорушення звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Вказує, що ОСОБА_3 дійсно керував транспортним засобом після того, як випив горілки, але він вимушений був це зробити оскільки необхідно було терміново доставити до лікарні громадянку ОСОБА_6, його бабусю, яка раптово занедужала і їй необхідно було надавати кваліфіковану медичну допомогу, а викликати швидку не було часу й можливості, тобто діяв в стані крайньої необхідності.

Заслухавши пояснення апелянта на підтримку вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення під час розгляду справи в суді першої інстанції його права на надання правової допомоги, висновків суду не спростовують.

Як вбачається з матеріалів справи, що не заперечувалось і самим ОСОБА_3, він приймав участь у судовому засіданні Коростенського міськрайонного суду, надавав пояснення з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 скористався своїм правом на правову допомогу, надану адвокатом Немировським В.І., який склав від його імені апеляційну скаргу та разом з ним приймав участь під час її розгляду в апеляційному суді.

Доводи апелянта щодо застосування занадто суворого виду адміністративного стягнення є неспроможними.

Згідно вимог ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Вирішуючи питання про міру адміністративної відповідальності, суд першої інстанції врахував встановлені обставини справи у їх сукупності з характеризуючими даними, та призначив адміністративне стягнення у межах санкції ч.1ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10200грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Клопотання апелянта щодо звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності із застосуванням щодо нього заходів громадського впливу з передачею на поруки колективу ФОП ОСОБА_5, задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1ст.21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення може бути звільнена від адміністративної відповідальності у разі, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №178457 від 02.04.2017 року ОСОБА_3 керував транспортним засобом у населеному пункті - м. Погребище в стані алкогольного сп'яніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 02.04.2017 року №29 встановлено, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння 1ст. Зміст алкоголю відповідно до медичного освідування становить 1,27 проміле ( а.с.2,3).

Відповідно до змісту вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги , апеляційний суд вважає, що призначений судом першої інстанції вид адміністративного стягнення відповідає загальним засадам, передбаченим ст.33 КУпАП і завданням визначеним у ст.1 цього Кодексу, та буде сприяти запобіганням вчинення інших правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання законів України та відповідальності перед суспільством.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що при розгляді справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Немировського В.І. який діє в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2017 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області В.Ю. Шевченко