Справа № 453/398/17 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 33/783/872/17 Доповідач: Танечник І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді Танечника І.І., з участю представника гр.ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 22.06.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 25.03.2017 р. о 00год.45 хв. , на автомобільній дорозі Київ-Чоп /642км+500м/ , керував автомобілем НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп»яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп»яніння, у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі .

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що місцевий суд, постановляючи рішення, належним чином не з»ясував фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають наявним у справі доказам, протокол про адмінправопорушення складений з численними порушеннями. Зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є суперечливими та протилежні один одному, на місці зупинки інспектори поліції вимагали у ОСОБА_1 виключно документи для встановлення особи, а не надання страхового полісу. Жодного процесуального документу на місці зупинки складено не було. З відеозапису з нагрудних камер поліцейських не чути пропозиції ОСОБА_1 пройти перевірку на стан алкогольного сп»яніння, така пролунала вже у райвідділі поліції. Також зазначає, що після зупинки автомобіля водій покинув своє місце і воно було вільним, а двоє пасажирів, в тому числі ОСОБА_1, залишились в автомобілі. ОСОБА_1 дійсно в присутності двох свідків відмовився від проходження перевірки на стан сп»яніння, оскільки зазначав, що не був водієм. Проте пропозиція пройти огляд на стан сп»яніння була не на місці зупинки транспортного засобу, а в райвідділі поліції при складанні протоколу за ст..126 ч.1 КУпАП та ст.121 ч.6 КУпАП, чим було порушено порядок проведення відповідного огляду. В матеріалах справи немає жодних даних про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу.

За таких обставин вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом неповно з»ясовано всі обставини, які мали значення по справі.

Заслухавши мотивовані пояснення представника гр.ОСОБА_1 ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку і навів у постанові.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №168302 від 25.03.2017р. /а.с.1/; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп»яніння як в медзакладі так і за допомогою приладу «Драгер» / а.с.4,5/.

Під час розгляду справи суд належним чином дослідив всі обставини справи, особу правопорушника, підставно визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та наклав на нього стягнення, яке відповідає тяжкості скоєного та особі правопорушника.

Що стосується покликання ОСОБА_1 про те, що протокол про адмінправопорушення було складено з порушенням вимог чинного законодавства, то, на думку суду, такі покликання не дають підстав вважати, що 25.03.2017р. ОСОБА_1 не керував своїм транспортним засобом, не відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння у встановленому порядку та не спростовують висновків місцевого суду з цього приводу, а тому не є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сколівського районного суду Львівської області від 22 червня 2017р. відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Танечник І.І.