Справа № 163/1617/17
Провадження №3/163/1046/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю представника Волинської митниці ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2

представника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3,

розглянувши направлені Волинською митницею ДФСУ матеріали справи за протоколом №1713/20500/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає в мікрорайоні Шахтарському 26/56 в місті Нововолинськ Волинської області, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, слідуючи 20.05.2017 року з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Фіат», номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму 147,6 кг покрівельної плівки у 18 рулонах загальною вартістю 11549,11 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою винуватість не визнав з тих підстав, що переміщувана плівка належала йому і пасажирам, польська фактура на плівку лише формально оформлена на нього. Митний контроль проводив інспектор митниці чоловічої статі, а не інспектор Антонюк В.В., яка вказана в протоколі. Тому вважає, що протокол складено неуповноваженою особою.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом огляду транспортного засобу, службовою запискою, польською фактурою.

Показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 про належність їм частини переміщуваної ОСОБА_2 плівки видаються сумнівними, оскільки в польській фактурі, яку останній подав до митного контролю, покупцем товарів зазначений саме ОСОБА_2 При цьому свідок ОСОБА_5 є його дружиною, ОСОБА_6 пасажиром автомобіля.

В судовому засіданні інспектор митниці ОСОБА_7 показала, що в проведенні митного контролю ОСОБА_8, його автомобіля і пасажирів їй надавали допомогу колеги-інспектори Волинської митниці. Тому якусь частину процесуальних дій проводили ці колеги, а протокол складала сама особисто. Для посвідчення обставин події і відмови ОСОБА_2 від підпису протоколу було запрошено двох осіб, що перетинали кордон. Хто давав їм для підпису протокол, за збігом часу не памятає.

Таким чином, факт переміщення ОСОБА_2 24 рулонів плівки, в тому числі, 18-ти понаднормових за вагою, по справі повністю доведено, а дії інспекторів Волинської митниці відповідали положенням ст.ст.490, 491 МК України.

В той же час дії ОСОБА_2 за ст. 472 МК України кваліфіковані зайво.

З досліджених доказів встановлено, що під час митного контролю порушник заявив про переміщувані товари і подав польську фактуру, що дає підстави для висновку про усне декларування. Письмова митна декларація порушнику для заповнення не надавалась.

Згідно з рекомендованим правилом 9 розділу 1 спеціального додатку J Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який на-брав чинності для України з 15.09.2011 року, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об'єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Таким чином, з огляду на такі положення міжнародного договору та вимоги ч.6 ст.366 МК України у випадку усного декларування товарів на смузі спрощеного митного контролю працівник митниці мав право вимагати письмову декларацію, що в даній справі не було зроблено.

Відтак системний аналіз ст.ст.257, 366, 472 МК України приводить до висновку, що за умови усного декларування переміщуваних товарів при проходженні митного контролю на «зеленому коридорі» і ненаданні можливості чи відсутності вимоги зі сторони працівника митного органу заповнити письмову декларацію немає підстав для кваліфікації дій особи додатково за ст.472 МК України, оскільки відсутні підстави для висновку як щодо факту недекларування товарів, так і щодо заявлення неточних чи недостовірних відомостей про них.

Отже, з огляду на доведеність перевищення порушником норми ввезення товарів його дії слід кваліфікувати за ст.471 МК України, а провадження за ст.472 МК України підлягає закриттю.

Враховуючи доведеність вини порушника та відсутність обмежень чи заборон щодо переміщуваного товару, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу, вилучені товари повернути володільцю.

З порушника згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню такий збір у відповідному розмірі. Оскільки товари були вилучені з огляду на їх можливу конфіскацію за ст.472 МК України, а провадження в цій частині закривається, відсутні законні підстави для стягнення витрат митниці на їх зберігання.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за цим законом накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження в даній справі за ознаками ст.472 МК України щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу порушення митних правил.

Вилучені за даним протоколом 147,6 кг покрівельної плівки у 18 рулонах повернути ОСОБА_2 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320(триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_9