Номер провадження: 33/785/653/17
Номер справи місцевого суду: 523/110/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 19 січня 2017 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість місяців).

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 19.12.2016 року о 21 годині 00 хв. керуючи автомобілем марки «Сузукі» д/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Добровольського, 122/1, не врахував дорожню обстановку та безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Мазда», д/н НОМЕР_2.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з заявою про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, обгрунтовуючи його тим, що він не був належним чино повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, в зв'язку з чим не був присутнім в судовому засіданні і не мав можливості вчасно оскаржити постанову суду першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що накладене стягнення є надміру суворим, наводить відповідні доводи та просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвали нову, якою змінити захід адміністративного стягнення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вона була розглянута за відсутності ОСОБА_2.

Крім того, відомості про своєчасне отримання ОСОБА_2 копії оскарженої постанови в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 об'єктивно не мав можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується розгляду апеляційної скарги по суті, на думку апеляційного суду апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - зміні з таких підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зокрема, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, тому апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

Між тим, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення стягнення.

Так, як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_2 не заперечуючи проти вчинення адміністративного правопорушення, вказує на те, що застосована до нього міра адміністративного стягнення є надто категоричною.

Зокрема, апелянт вказує на те, що він офіційно працевлаштовааний, має постійне місце роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та щиро розкаюється у вчиненому.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при накладенні адміністративного стягнення, взагалі не врахував всіх обставин, наведених у даній статті.

Так, з апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 визнав свою вину і щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2003 та 2011 року народження.

З матеріалів справи, а саме з характеристики наданої за місцем роботи ОСОБА_2 вбачається, що він за час роботи зарекомендував себе як дисциплінований та відповідальний працівник, до роботи ставиться серйозно, заслужив повагу з боку колег та керівництва.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді підлягає зміні в частині призначення адміністративного стягнення, з призначенням ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 19 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Змінити постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 19 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Призначити ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення в виді штрафу, в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

В решті зазначену постанову залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) О.Б. Джулай

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду

Одеської області О.Б.Джулай