АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/846/17Суддя 1 інстанції Суботіна С. А.
Номер провадження 33/774/105/К/17Суддя- доповідач Воловик Н. Ф.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Воловик Н.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника, правопорушника ОСОБА_2- адвоката Залюбовського В.В. на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно до положень ч. 2 ст. 36 цього ж Кодексу, накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

за участю:

правопорушника ОСОБА_2

захисника Залюбовського В.В.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 23.04.2017, о 22:00 годині, керуючи автомобілем ВАЗ 21061, р/н НОМЕР_2, по вул. Зелена, в с. Шевченківське (Орджонікідзе) Криворізького району Дніпропетровської області, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану завчасно звуковим сигналом з увімкненим проблисковим маячком та командами в ЗГУ, не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, р/н НОМЕР_3.

Крім того, ОСОБА_2, 23.04.2017, о 22:00 годині, керував автомобілем ВАЗ 21061, р/н НОМЕР_2, по вул. Зелена, в с. Шевченківське (Орджонікідзе) Криворізького району Дніпропетровської області, у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується оглядом на стан сп'яніння, який проведено зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду від 21 липня 2017 року скасувати та провадження по справі закрити. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не змогли чітко пояснити спільну версію їх знаходження в зазначений час на зазначеній території;патрульний автомобіль поліції знаходився практично «в засідці» - в темний час доби без включених світлових і сигнальних вогнів;абсолютно ніяких законних підстав для зупинки, а тим паче переслідування автомобіля під керуванням ОСОБА_2, у патрульних поліції не було.В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені прізвища та адреси свідків, немає їх підписів в протоколі, ОСОБА_6 не було роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, як це зазначено в протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення БР №152355 від 23.04.201р. чітко зазначено, що до протоколу додаються: копія протоколу за ст. 122 КУПАП, пояснення свідків, результат Драгеру. Про наявність акту огляду на стан алкогольного сп'яніння в протоколі взагалі не зазначено.

Результати огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння в порушення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені.

Також захисник посилається на те, що свідки ОСОБА_7 ,ОСОБА_8 дійсно підписували, але не читали і не писали пояснення. Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння вони не читали, не підписували і підпис в акті огляду від їх імені виконано не ними, а іншою особою, захисником було заявлене клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, але в задоволенні його клопотання було відмовлено.

Також, за результатами перегляду даних в судовому засіданні відеофіксації, здійсненої працівниками поліції, не встановлено абсолютно ніяких підтверджень ні встановлення у ОСОБА_2 1,13% проміле алкоголю, ні навіть його огляду на стан алкогольного сп'яніння та підпису акту огляду свідками чи ознайомлення їх з актом, протокол складено раніше огляду.

Більше того, згідно відеофіксації, в період з 23год.30хв. по 23год.50хв. зі слів невідомих осіб, які знаходилися за межами об'єктиву, проводились не зафіксовані об'єктивом огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння та підписання учасниками огляду не зафіксованих об'єктивом документів.Вказує на те , що не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів не запропонували пройти медичний огляд у закладі охорони здоров'я ,тому ними було допущено порушення як вимог ст. 266 КУпАП так і Інструкції від 07.11.2015 № 1395.

В судовому засіданні ОСОБА_2. та адвокат Залюбовький В.В., що представляє інтереси ОСОБА_2, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили задовольнити її, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_2 закрити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2, захисника Залюбовського В.В. передивившишь відеозаписи у порядку підготовки до справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов проводиться у межах апеляційної скарги.Ніяких додаткових клопотань заявлено у апеляційному суді не було .

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Даючи оцінку доказам, апеляційний суд приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2. адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Як видно з матеріалів справи, вина ОСОБА_2підтверджується:-

протоколами про адміністративне правопорушення серії БР № 152355 від 23.04.2017 та серії БР № 152354 від 23.04.2017

-показами свідків щодо проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», за результатами якого у останнього встановлено 1,13% проміле алкоголю, підтверджується даними відео фіксації, здійсненої працівником поліції на підставі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» на місці цієї події, що містяться на відповідному диску, долученому до матеріалів справи та переглянутому в судовому засіданні.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у присутності яких інспектор роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенант поліції провів тест на наявність алкоголю у видихаємому повітрі ,

Окрім того, під час підготовки до судового засідання у суді апеляційної інстанції було перегляду відео, на якому було зафіксовано вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень за ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, де чітко зафіксовано факт переслідування працівниками патрульної поліції транспортного засобу ВАЗ 21061 р/н НОМЕР_1, проходження ОСОБА_2 в добровільному порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, ознайомлення всіх учасників з результатами огляду та підписання процесуальних документів за результатами його складання.

Вказаний відеозапис дає підстави для висновку про те, що поліцейські пропонували зупинитися видієві,вимогу про зупинку подавали звуковим сигналом з увимкненими проблисковими маячками наздоганяли ОСОБА_2,який у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції не заперечував того , що він ,може, не включив показчики повороту , що за ним їхав поліцейський автомобіль з проблисковими маячками та подавав звукові сигнали про зупинку ,але він був у стресовому стані ,тому не зупинявся,також показав , що підписував протоколи , була перевірка на приладі стану алкогольного сп'яніння ,були свідки, що він вказував на те , що випив пива ,тобто огляд водія на стан алкогольного сп'яніння відбувся з дотриманням положень ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735.Крім того вищезазначене беззаперечно доводить винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених як ст.122-2, так і ч.1 ст.130 КУпАП .

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії БР № 152355 від 23.04.2017 та серії БР № 152354 від 23.04.2017р., як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

В суді апеляційної інстанції, під час підготовки справи до розгляду, досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_2 добровільно пройшов огляд на стан сп'яніння у присутності двох свідків, від проходження огляду за допомогою газоаналізатору на місці події не відмовлявся, будь-яких зауважень щодо сертифікації прибору не заявляв, документів щодо сертифікації для огляду не вимагав, оскільки такі надаються на його вимогу згідно з вищезазначеної Інструкції від 09 листопада 2015 року №1452/735, результати огляду не оскаржував, погодився з ними, а тому доводи його апеляційної скарги щодо порушень його прав не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду.

Крім того, апеляційним судом було встановлено, що на відеозапису зафіксовано, як сам правопорушник ОСОБА_2 пояснював поліцейським, які його зупинили, що він дійсно випив пива і що алкотестер це обов'язково покаже, був згоден сплатити штраф та намагався умовити працівників поліції не складати протокол відносно нього та не забирати у нього водійське посвідчення.

Зазначені висновки узгоджуються з постановою суду першої інстанції щодо підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст..122-2 , ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст.266 КУпАП, підтверджують винність ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним судом не встановлено порушень закону під час складання протоколів у тому числі і Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника- адвоката Залюбовського В.В.залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції стосовно ОСОБА_2 -без змін.

Керуючись ст.ст.7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника, правопорушника ОСОБА_2- адвоката Залюбовського В.В. - залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно до положень ч. 2 ст. 36 цього ж Кодексу, накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.Ф. Воловик