Провадження № 33/772/267/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Ващук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 р. м. Вінниця

31 березня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Ващук В.П.

з участю секретаря: Міхневич І.А.

захисника - адвоката: ОСОБА_2

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУ п АП:

ОСОБА_2 ,

народження ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України,

не працюючого, проживаючого:

АДРЕСА_1

за апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від «28» листопада 2016 року, -

В с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 909400 від 28.11.2016 року, водій ОСОБА_2, 03.09.2016 року о 06 год. 40 хв., в м. Вінниці по вул. Лебединського, буд. 1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 11022» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер» №6810 в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2016 року, ОСОБА_2 ставить питання про поновлення строку даної постанови, в зв'язку з тим, що він не був присутнім при винесенні постанови щодо нього, тобто суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності. Крім того зазначив, що постанова суду на адресу йому надійшла лише 09.02.2017 року. Також вказує на те, що ним подавалось клопотання про відкладення розгляду справи, так як він знаходився на стаціонарному лікуванні у Вороновицькій районній лікарні що підтверджується листом непрацездатності. Також зазначає, що він подавав апеляційну скаргу 16.02.2017 року, однак ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.02.2017 року , повернено його апеляційну скаргу, в зв'язку з тим, що ним не подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2017 року щодо нього, та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

Свої вимоги захист мотивує тим, що викладені в постанові суду обставини скоєного ним адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються лише на протоколі, складеному поверхово, з істотними порушеннями законодавства. Вказує, що йому не було запропоновано проїхати до медичного закладу для огляду його на стан вживання алкоголю. Зазначив при цьому, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння, а покази драгера досить невеликі, а тому на його думку прилад був несправний.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст. 286 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Вказана вище норма Кодексу про адміністративне правопорушення, передбачає та гарантує реалізацію судом прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Більш того, тією ж ч. 1 ст. 268 КУпАП, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч вимогам ст. 268 КУпАП справа розглянута у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 було встановлено, що гр. ОСОБА_2 дійсно проходив лікування в терапевтичному відділенні №2 Вороновицької лікарні з 23.11.2016 року по 02.12.2016 рік, відповідно довідки головного лікаря Вінницької ЦРКЛ, а тому вважаю що строк на оскарження постанови суду першої інстанції, виходячи зі змісту ст.289 КУпАП, підлягає поновлення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Судом, в порушення вищезазначених вимог, не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 11.11.2015 року від № 1431/27858, передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Статтею 266 Кодексу про адміністративні правопорушення визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу використовуються спеціальні технічні засоби, які мають зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку.

Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має функції. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння працівник поліції інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу зобов'язаний надати свідоцтво про державну реєстрації та свідоцтво про його повірку.

Слід зазначити, що відповідно до частини 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд в закладах охорони здоров'я проводиться у випадках незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Слід зазначити, що лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однією та єдиною підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння у медичному закладі є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Відповідно до п.22 вищезазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складенні з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 показав, що 03.09.2016 року близько 06 год. 40 хв. його зупинив працівник поліції, які не повідомили йому причину зупинки , а лише сказав , що йому необхідно пройти тест на визначення вмісту алкоголю та оскільки він був впевнений, що він не вживав алкогольних напоїв , погодився пройти тест. Після проходження тест показав вміст алкоголю 0,24 % та інспектор повідомив, що допустима норма 0,20%. З таким висновком він не погодився, та виявив бажання проїхати до медичного закладу, але інспектор поліції зазначив, що він почав складати протокол. Крім того, ОСОБА_2 вказав, що ніяких свідків при цьому не було.

Тобто ОСОБА_2 був не згоден з результатом тесту за допомогою використання спеціального технічного засобу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_2 відносно якого складено протокол, оспорює факт того, що він відмовлявся пройти огляд на стан сп'яніння, а навпаки наполягав на цьому, але інспектор поліції відмовив йому. Крім того оспорює присутність свідків, на місці пригоди, таким чином , в суду відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1408/27853 від 10.11.2015 року «Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції», що працівниками поліції зроблено не було, а тому всі докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вважаються побічними

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку із чим провадження в даній справі підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. П.1 СТ. 247, 293, 294 КУ п АП, суд -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2016 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

Згідно з оригіналом: