АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3443/16-п Номер провадження 33/786/233/17Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1

при секретарі Григоровій М.В.

за участю:

потерпілої ОСОБА_2,

захисника адвоката ОСОБА_3,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_4

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м.Полтави від 10 лютого 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, пенсіонер, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 б,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження по справі закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків для накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно постанови суду, ОСОБА_4 визнаний винуватим в тому, що 25.06.2016 року, близько 00.25 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул.Левицького в бік вул.Пушкіна, рухався з другорядної дороги на головну, де не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, під керування водія ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі та повертав ліворуч. Внаслідок допущених водієм ОСОБА_4 порушень п.п. 10.1, 13.3, 16.11, 16.13 Правил дорожнього руху України автомобілі отримали технічні пошкодження, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про визнання поважними причини пропуску строку на оскарження та поновлення пропущеного строку, з огляду на те, що під час розгляду справи присутній не був, а копію постанови суду отримав 20.02.2017 року, а тому не мав змоги, в передбачені законом строки, оскаржити вказану постанову.

Окрім того, просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Вказує, що притягнення його до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання вини у скоєному.

Так, суд, безпідставно не взяв до уваги висновок комплексної судової транспортно-трасологічної експертизи, де зазначено, що в діях ОСОБА_4, відсутні невідповідності вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з ДТП.

Розгляд справи судом проведено формально та не встановлено фактичних обставин правопорушення, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Вислухавши захисника ОСОБА_3, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, заперечення потерпілої ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

З огляду на положення ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності правопорушника та його захисника. Копію постанови суду ОСОБА_4 отримав лише 20.02.2017 року, а тому строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, повинен повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.124 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобі, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.13.3 ПДР під час обгону, випередження, обїзду перешкоди чи зустрічного розїзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки дорожнього руху.

Положення п.16.11 ПДР вказують, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Норми п.16.13 ПДР зазначають, що перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Суд першої інстанції, при прийнятті свого рішення, дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 скоїв порушення вказаних пунктів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постанову мотивував тим, що ОСОБА_4, рухаючись з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі та здійснював маневр руху ліворуч.

Вказав, що наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_4 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця пригоди, поясненнями самого правопорушника.

Однак, вказані висновки суду суперечать матеріалам справи та зібраним по справі доказам, про що вірно зазначив апелянт.

Так, відповідно до схеми місця ДТП від 25.06.2016 року, зафіксовано умовний рух автомобілів та місце їх подальшого зіткнення, по відношенню до якого автомобілю НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, завдано ушкодження в задній лівій стороні, а транспортному засобу „Suzuki grand vitara, д.н.з. НОМЕР_3, під керування водія ОСОБА_5, - ушкодження лівого боку.

Невинуватість ОСОБА_4 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, поясненнями самого правопорушника, який вказав, що рухаючись по вул.Н.Левицького, підїхав до перехрестя з вул.Пушкіна та зупинився. В цей час помітив, як по вул.Пушкіна рухався автомобіль „Suzuki grand vitara, який за 10 метрів до нього включив лівий показник повороту та почав здійснювати маневр руху вліво в його напрямку, після чого останній відчув удар в задню ліву частину автомобіля.

Свідок ОСОБА_6 зазначив, що на момент зіткнення перебував в салоні автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухаючись по вул.Н.Левицького зупинився на розі вул.Пушкіна, в цей час з вул.Пушкіна здійснював поворот ліворуч автомобіль „Suzuki grand vitara, який вказаним маневром зачепив транспортний засіб „ГАЗ 2705 СПГ.

Відповідно до висновку №839/840 комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 02.11.2016 року автомобіль НОМЕР_1, в момент зіткнення знаходився в нерухомому стані, тобто стояв. В даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_4 з технічної точки зору відсутні невідповідності вимогам „Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з ДТП.

З огляду на фототаблицю, додану до висновку експерта, пошкодження автомобілю НОМЕР_4, завдано в лівій задній частині крила транспортного засобу, що свідчить про унеможливлення зіткнення під час одночасного руху автомобілів в даній дорожній обстановці.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Водночас, у висновку експерта №1 від 26.01.2017 року не надано чіткої відповіді щодо руху транспортного засобу „Suzuki grand vitara та відповідності показів водія ОСОБА_4 відповідно до схеми місця ДТП, оскільки судом не вказано повної інформації відносно механізму зіткнення та не конкретизовано поставлених ним питань. Додаткових чи уточнюючих запитань до експертної установи судом не надсилалось.

Тому, вказаний висновок експерта не спростовує попередній висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи.

Окрім того, показання ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 стосовно порушення водієм ОСОБА_4А ПДР України, який не надав перевагу у русі та рухався на зустріч автомобілю „Suzuki grand vitara є суперечливими та такими, що не відповідають обставинам справи.

Відповідно до наданих ОСОБА_2 фото, автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, з огляду на уявний центр дороги по вул.Левицького, знаходився на зустрічній смузі руху, чим завдав перешкоду транспортному засобу „Suzuki grand vitara, під керування водія ОСОБА_5, який здійснював маневр повороту ліворуч з вул.Пушкіна, внаслідок чого виникла дорожньо-транспортна пригода. Відповідно, автомобіль „Suzuki grand vitara отримав пошкодження лівої частини кузову. Пошкодження автомобілю НОМЕР_4, завдано в лівій задній частині крила транспортного засобу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції експерт ОСОБА_8, оглянувши зазначені вище фото та дослідивши обставини справи, підтвердив, що автомобіль НОМЕР_1, в момент зіткнення знаходився в нерухомому стані, а в діях водія ОСОБА_4 з технічної точки зору відсутні невідповідності вимогам ПДР, що не ставить під сумнів висновки комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 02.11.2016 року.

З огляду на вказане, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_4 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що в подальшому призвело до дорожньо-транспортної пригоди, не узгоджується з матеріалам справи, в звязку з чим апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до положення ст.38 КУпАП, частина третя якої вказує, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складено 25.06.2016 року, а на момент розгляду справи, тобто 10.02.2017 року, строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, сплинув.

Тому, постанову районного суду не можливо визнати законною і вона підлягає безумовному скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м.Полтави від 10 лютого 2017 року відносно ОСОБА_4 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай