АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа №33/796/174/2017 Суддя суду 1-ї інст. - Тарасюк К.Е.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя суду апел. інст. - Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 21.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 21.10.2016 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано її стягненню у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 275,6 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_4 25 липня 2016 року, приблизно о 14 год. 00 хв., керуючи автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_2 на перехресті вул. Є. Коновальця та бульвару Лесі Українки в м. Києві, всупереч вимогам п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України здійснила проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Хюндай д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Печерського районного суду міста Києва від 21.10.2016 року щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити із підстав, передбачених ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_4 вказує, що суд першої інстанції розглянув справу із порушенням вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з'ясував усі обставини вчиненого, не дав належну оцінку доказам у їх сукупності, не перевірив наявність усіх складових ознак складу правопорушення, внаслідок чого дійшов помилкового і належним чином необґрунтованого висновку щодо винуватості особи у вчиненні порушення правил дорожнього руху, передбачених ст. 124 КУпАП.

Вважає, що наявні у справі докази свідчать про відсутність в діях ОСОБА_4 ознак адміністративного правопорушення, а також й про відсутність в її діях вини, як обов'язкової ознаки будь-якого складу правопорушення, що буде доведено під час апеляційного провадження належними засобами доказування, у тому числі висновком автотехнічної експертизи.

Посилається на ст. 62 Конституції України та вказує, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана «покаранню», доки її вину не буде доведено в законному порядку, а тому апелянт переконана, що вона не зобов'язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, що є підставою для закриття провадження.

На апеляційну скаргу ОСОБА_4 подав заперечення ОСОБА_6, в яких, посилаючись на повноту та всебічність розгляду справи судом першої інстанції та на обґрунтованість висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4, просив апеляційний суд постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_4 та її захисника, які, підтримавши апеляційну скаргу, просили її задовольнити з наведених підстав, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, допитавши свідків та дослідивши додаткові матеріали, представлені сторонами провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за таких обставин.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів та з'ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону суддею, як убачається з матеріалів справи, належним чином не виконані, внаслідок чого залишились нез'ясованими обставини, які мають значення для її правильного вирішення.

Ухвалюючи постанову про наявність в діях ОСОБА_4 ознак порушень ПДР, суддя районного суду обґрунтував своє рішення фактично поясненнями учасника ДТП ОСОБА_6 та його свідка ОСОБА_7, на підставі чого прийшов до висновку про порушення ОСОБА_4 п. 8.7.3 «є» ПДР України. При цьому, суддя, фактично відхилив інші, представлені у справі докази, у тому числі схему ДТП, пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративні правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності, проте, при розгляді даної справи суддя вийшла за межі протоколу про адміністративні правопорушення, адже в зазначеному процесуальному документі було вказано про порушення ОСОБА_4 п. 8.7.3. «е» ПДР України, а суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у порушенні п. 8.7. 3. «є» ПДР України.

Усі ці обставини беззаперечно свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального закону, більш того про помилковість таких висновків судді, у зв'язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Під час апеляційного розгляду ніким з учасників ДТП не оспорювався той факт, що дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Мерседес д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Хюндай Елантра д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 трапилась на перехресті вул. Є Коновальця та бульвару Лесі Українки в м. Києві.

З пояснень в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 вбачається, що вона керуючи автомобілем Мерседес рухалася проїзною частиною бул. Л.Українки в напрямку Печерського мосту із площі Бесарабської. На перехресті вул. Коновальця - бул. Л.Українки, продовжила свій рух на зелений сигнал світлофору, при цьому уточнила, що вона не розпочинала рух, оскільки не зупинялась на світлофорі, а на під'їзді до світлофора орієнтовно на швидкості 30-40 км. побачила, що загорівся дозволяючий сигнал світлофора зелений, і тому не зупиняючись на світлофорі, вона продовжила рух. Виїхавши на перехрестя отримала удар в передню частину автомобіля автомобілем, котрий з вул. Кутузова в напрямку вул. Коновальця рухався, на її думку, на забороняючий сигнал світлофора.

Інший учасник ДТП ОСОБА_6 пояснив, що рухався на автомобілі Хюндай по вул. Кутузова в напрямку вул. Коновальця з доволеною швидкістю орієнтовно до 60 км/год. Рух здійснював по другій смузі руху, яка пепредбачає рух тільки прямо. Виїжджав на перехрестя з бул. Л. Українки на дозволяючий для нього світлофору, і під час проїзду перехрестя контролював рух інших авто. Майже закінчуючи проїзд перехрестя відчув удав в задню праву частину автомобіля, від чого авто розвернуло та відкинуло на пішохідний перехід вул. Коновальця, де на той момент для пішоходів горіло червоне світло світлофору.

З наведених показань обох учасників ДТП вбачається, що кожен з них наполягав на тому, що рухався на дозволяючий сигнал світлофору.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_7 пояснив, що він особисто бачив ДТП, оскільки підійшов до пішохідного переходу з боку вул. Є.Коновальця і мав намір перейти проїзну частину бул. Л.Українки, оскільки йшов в магазин «Антошка», тобто в напрямку вул. Кутузова. В цей час для нього вже загорілося миготливе зелене світло світлофора, тому він став очікувати, і побачив, як автомобіль з лівого ряду проїзної частини бул. Л.Українки повернув наліво, а потім проїхав автомобіль Мерседес. При цьому, свідок пояснив, що оскільки він спостерігав за світлофорами в своєму напрямку руху, відповідно не міг бачити світлофорів для руху автомобілів, але вважає, що автомобіль Мерседес здійснював проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_9 пояснив, що він безпосередньо знаходився в автомобілі Хюндай під керуванням ОСОБА_6, якого впізнав в судовому засіданні, чого не заперечував і сам ОСОБА_6 Як вказав свідок в день ДТП, він приїхав з Одеси придивитись автомобіль для покупки, викликав таксі, і на виклик приїхав, як вже стало відомо, ОСОБА_6 Свідок сидів на пасажирському сидінні спереду, і тому чітко бачив, як ОСОБА_6 рухаючись в середньому ряду виїжджав на перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора. Ще здалеку, під'їжджаючи до перехрестя, він побачив, що почав мигати зелений сигнал світлофора, і приблизно на відстані 20 метрів до перехрестя, загорівся червоний сигнал світлофора, про що він сказав ОСОБА_6, проте, на це останній не відреагував і поїхав. Вже майже на завершенні проїзду перехрестя свідок за 5-10 метрів побачив автомобіль Мерседес чорного кольору, який рухався перпендикулярно, після чого відчув удар, та автомобіль розвернуло. Після ДТП він ще раз сказав ОСОБА_6, про те, що оскільки він проїхав на червоний сигнал світлофора, то і відбулось зіткнення. На це ОСОБА_6 промовчав. Після цього підійшов до водія автомобіля Мерседес, яким була дівчина, повідомив їй, що був свідком ДТП та залишивши їй на всякий випадок номер мобільного телефону, не дочекавшись поліції, залишив місце ДТП, оскільки поспішав по своїм справам.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи, до справи долучений висновок № 18/17 експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди від 03 березня 2017 року, згідно з висновками якого:

1. З технічної точки зору в даній дорожній обстановці водій автомобіля Мерседес ОСОБА_4 повинна була діяти виходячи з вимог п. 12.3 ПДР України.

2. З технічної точки зору в даній дорожній обстановці водій автомобіля Хюндай ОСОБА_6 повинен був діяти виходячи з вимог п. 8.7.3.е ПДР.

3.В даній дорожній обстановці водій автомобіля Мерседес ОСОБА_4 не мала технічної можливості уникнути даного зіткнення.

4. В даній дорожній обстановці в діях водія Мерседес ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей технічного характеру вимогам п. 12.3 ПДР в тому числі й вимогам п. 2.3 б) та 8.7.3. е цих же Правил, які б перебували в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди.

5. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Хюндай ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути даного зіткнення.

6. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Хюндай ОСОБА_6 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п. 8.7.3. е ПДР, які перебували в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди.

7. З технічної точки зору невідповідності дій водія автомобіля Хюндай ОСОБА_6 вимогам п. 8.7.3.е ПДР України були причиною виникнення даної дорожньо - транспортної пригоди.

Крім того, в суді апеляційної інстанції була допитана працівник патрульної поліції ОСОБА_11, яка пояснила, що 25.07.2016 р. о 14 год. 40 хв. надійшов виклик про те, що на бул. Л.Українки, 26 трапилось ДТП за участю двох автомобілів, і вона в складі екіпажу № 0605 виїжджала на виклик. По прибуттю на місце, приблизно о 14 год. 55 хв. було виявлено два автомобіля Мерседес та Хюндай, за участю яких трапилась ДТП. ОСОБА_11 вказала, що безпосередньо вона складала на місці ДТП два протоколи про адміністративні правопорушення, адже на місці обидва водії заперечували свою вину, і відразу на місці чітко встановити вину одного з водіїв автомобілів патрульні поліцейські не змогли.

Протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ і до нього висуваються певні вимоги. Зокрема, відповідно до ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року № 1496/27941, серед іншого, у протоколі має бути зазначено час вчинення адміністративного правопорушення. Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не має права вийти за його межі.

З наявних у справі доказів, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що особа, яка склала протокол про адміністративні правопорушення, час вчинення адміністративного правопорушення вказала 14 год. 00 хв. Проте, в схемі місця ДТП іншим працівником поліції час вказано 14 год. 3 хв., в письмових поясненнях ОСОБА_4 час ДТП вказано 14 год. 07 хв., а час, що зафіксовано на відеоматеріалі, з фіксацією ДТП, вказує на час дорожньо - транспортної пригоди о 14 год. 17 хв.

Відтак, наявні в матеріалах справи докази вказують на різний час дорожньо - транспортної пригоди. А оскільки в матеріалах справи наявна відповідь Комунального підприємства «Київдорсервіс» щодо режиму роботи світлофорного об'єкту бул. Л.Українки - вул. Кутузова 25.07.2016 р. в період часу з 14 год. 05 хв. до 14 год. 25 хв., то при відсутності чітких доказів про час ДТП, суд не може використати зазначену циклограму як доказ.

Відтак, аналіз наведених вище доказів у справі не свідчить беззаперечно про винуватість ОСОБА_4 у порушенні нею п. 8.7.3.е ПДР України, за порушення яких складено протокол про адміністративне правопорушення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за інше порушення не складався, що позбавляє суд апеляційної інстанції надати оцінку діям ОСОБА_4 щодо іншого порушення, передбаченого іншими пунктами ПДР України, оскільки розгляд справи, як зазначалося вище, проводиться лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення. А тому, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 21.10.2016 року, про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал