Справа № 550/221/17
Провадження № 3/550/92/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2017 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Ланна Я.О., за участю секретаря Литвин А.С., розглянувши матеріал, який надійшов від взводу № 1 роти № 3 ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2, 139 ч.1 КУпАП, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр. України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, притягувався до адміністративної відповідальності 10.03.2017 р. за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 02.03.2017 року о 19год. 40 хв. повторно протягом року керувавав належним ОСОБА_2 автомобілем НОМЕР_1, на 381 км автодороги Київ-Харків з явними ознаками алкогольного сп»яніння. Пройти тест на алкоголь через алкотестер відмовився, від проходження медичного огляду в установленому порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 02.03.2017 року о 19 год. 40 хв. керуючи зазначеним вище автомобілем НОМЕР_1 на 381 км. автодороги Київ-Харків відволікся від керування внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив зіткнення автомобіля з бар»єрним дорожнім огородженням та пошкодив його, чим порушив п. 2.3. (б) правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.139 КУпАП.

Постановою Чутівського районного суду від 13.04.2017 року в порядку ч.2 ст.36 КУпАП справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 139 КУпАП №550/222/17 (провадження №3/550/93/17) було об'єднано в одне провадження зі справою №550/221/17 (провадження №3/550/92/17).

В судове засідання, призначене на 24.04.2017 р. ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло, а тому розгляд справи проводився у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні 13.04.2017 р. ОСОБА_1 вину не визнав, посилаючись на те, що 02.03.2017 р. ввечері рухався на автомобілі ВАЗ 2106 по автодорозі Київ-Харків. Щоб уникнути ДТП, був вимушений заїхати на узбіччя. При цьому факт керування автомобілем в стані алкогольного сп»яніння, відмови від проходження медичного огляду на стан сп»яніння та присутність при цьому свідків категорично заперечував.

Не зважаючи на невизнання по суті своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 139 ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.139 ч.1 КУпАП та ч. 2 ст.130 КУпАП підтверджується такими доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 530364 від 02.03.2017 р. (т.2 а.с. 3), про те, що водій ОСОБА_1 керуючи зазначеним автомобілем НОМЕР_1 на 381 км. автодороги Київ-Харків відволікся від керування внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив зіткнення автомобіля з бар»єрним дорожнім огородженням та пошкодив його;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 530365 від 02.03.2017 року, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та вказано, що 02.03.2017 року о 19год. 40 хв. ОСОБА_1 керувавав автомобілем НОМЕР_1, на 381 км автодороги Київ-Харків з явними ознаками алкогольного сп»яніння. Пройти тест на алкоголь через алкотестер відмовився, від проходження медичного огляду в установленому порядку відмовився в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 При цьому, дані особи без будь-яких застережень чи зауважень поставили свої підписи у протоколі ( т.1 а.с.1). Також, у даному протоколі зазначено про те, що водій ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу в присутності двох свідків;

- поясненнями допитаних в судовому засіданні в режимі відео конференції громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від тесту на алкоголь через алкотестер та від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, а також відмовився від підпису протоколах про адміністративне правопорушення від 02.03.2017 року. При цьому дані свідки повідомили суду, що ОСОБА_1 на місці події в їх присутності не заперечував того факту, що був у нетверезому стані. Автомобіль «ВАЗ» знаходився на узбіччі, бар»єрне дорожнє огородження було пошкоджено. ;

-показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України підтвердили відомості, які викладені у протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1; вказали, що 02.03.2017 р. до поліцейського відділку надійшло повідомлення про те, що на трасі Київ-Харків автомобіль наїхав на дорожнє огородження. Коли вони прибули на місце події, то побачили, що водій ОСОБА_1 мав явні ознак алкогольного сп»яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя), а його автомобіль наїхав на паркан та пошкодив цю дорожню огорожу, внаслідок чого автомобіль рухатись далі не міг. Вказали, що в присутності двох свідків, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, водій ОСОБА_1 відмовився від медичного обстеження та від продуття алкотестеру, а також підпису в протоколах;

-даними довідки працівника поліції ОСОБА_8 відносно гр. ОСОБА_1 про те, що 02.03.2017 р. відносно останнього інспектором поліції складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.2 КУпАП. 23.02.2017 р. вказаний громадянин вчинив правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП. 02.03.2017 р. ОСОБА_1 за порушення п 2.1.ПДР України був притягнутий до відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (т. 1 а.с. 4);

- постановою судді Чутівського районного суду Полтавської області від 10.03.2017 р., згідно якої ОСОБА_1 був визнаний винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

- довідкою про те, що 02.03.2017 р. о 19.40 год. на 381 км а/д Київ-Харків в напрямку м. Харків рухався автомобіль НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 під керуванням водія ОСОБА_1А, який рухаючись прямо відволікся від керування транспортним засобом, внаслідок чого допустив наїзд автомобіля на металеве огородження дороги. Наслідок пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження. На місце пригоди виїзджали: ОСОБА_6 та ОСОБА_9. За відсутність посвідчення водія винесено постанову БР № 179140. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп»яніння, внаслідок чого складено протокол про адміністративне правопорушення АП2 № 530365. (т.2 а.с.1);

- схемою місця події, на якій зафіксовано точне місце події: 381 км. автодороги Київ-Харків, із зазначенням розташування автомобіля ВАЗ 2106 та бар»єрного дорожного огородження ( т. 2 а.с.2)

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з»ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), на вимогу працівника поліції водій зобов»язаний зупинитися з дотриманням ПДР і пред»явити для перевірки відповідні документи.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) (про порушення якого водієм ОСОБА_1 складено уповноваженою особою протокол про адміністративне правопорушення від 02.03.2017 року), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного сп»яніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров»я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан сп»яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп»яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Нацполіції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, має підстави вважати, що особа за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп»яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров»я. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп»яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обов»язковість проведення огляду на стан сп»яніння лише у закладі охорони здоров»я.

Отже, аналіз положень п.2.5 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозв»язку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 02.03.2017 року з участю водія ОСОБА_1, відповідна уповноважена особа Нацполіції (в даному випадку поліцейський взводу №1 роти №3 БПОП ОСОБА_6Л.) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння водія ОСОБА_1 запропонувати йому пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі у встановленому порядку або пройти тест на алкоголь за допомогою алкотестера, однак ОСОБА_1, з огляду на його характер дій та пояснень на місці події, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану сп»яніння. При цьому, факт такої відмови підтверджений поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були допитані в судовому засіданні.

В сукупності досліджених доказів у справі, а також з урахуванням вищевикладених обставин, посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на те, що він не відмовився від проходження медичного огляду на стан сп»яніння та від проходження тесту на алкоголь, а також відсутність свідків даної події, суд оцінює як спосіб захисту і намагання у такий спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене сукупність вищенаведених доказів є підставою для висновку про винність ОСОБА_1 у вчинені правопорушень, передбачених ч.1 ст. 139 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вищевказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В даному випадку більш серйозним правопорушенням є адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки його санкція більш тяжча, ніж за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 139 КУпАП, в зв»язку з чим стягнення накладається в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що він раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, відсутність обставин, що пом»якшують та обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу, що передбачений санкцією ч.2 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу (враховуючи, що автомобіль ВАЗ-2106 не належить ОСОБА_1 на праві власності).

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 320 грн. належить стягнути з ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.33-35, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.130 ч.2, ст. 139 ч.1 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста), 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. (рахунок 0001, одержувач: ГУК Полтавської області, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у Полтавській області, МФО:831019, код бюджетної класифікації доходів 21081300; призначення платежу: адміністративний штраф у сфері дорожнього руху ОСОБА_1 в Чутівський районний суд Полтавської області).

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів, з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 40800,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 320,00 грн. судового збору (рахунок:0001, одержувач: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО:820019, призначення платежу: судовий збір по адмінматеріалу ОСОБА_1А.).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Я. О. Ланна