Справа № 212/5786/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, 1979 року квітня місяця 21 дня народження, громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: мікрорайон 4 Зарічний будинок 7 квартира 52, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №084158 від 13.09.2017 року, водій ОСОБА_2 13.09.2017 року о 20.20 у м. Кривому Розі, мікрорайон 4 Зарічний, керував транспортним засобом Шевроле Лачетті, державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу проводився огляд приладом Драгер в присутності двох свідків, що підтверджується тестом №75.

У суді ОСОБА_2 пояснив, що у цей день та зазначений у протоколі час, він перебував у автомобілі, який був припаркований поряд з будинком 7 на мікрорайоні 4 Зарічний у м. Кривому Розі, де він мешкав на той час разом зі своїми батьками, зокрема батьком інвалідом, оскільки матір перебувала на лікуванні у санаторії у Львівській області. Автомобілем він не керував, а лише знаходився у салоні та перебирав папери. Що стосується висновку Драгера, який за результатом вказав на вміст алкоголю, нічого пояснити не може. Наступного дня звернувся до медичного закладу, пройшов огляд, який не підтвердив перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно зясовує обставини справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обєктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обовязкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Разом з цим, досліджені фактичні обставини, зокрема протокол, письмові пояснення свідків, акт огляду , результат тесту та відеозапис з бодікамери, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 кваліфікуючих ознак складу інкримінованого правопорушення й відповідно про доведеність вини останнього у його вчиненні.

Так, згідно з п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У доводах під час надання пояснень в суді , ОСОБА_2 стверджував, що він перебував у належному йому транспорті автомобіль марки Шевроле Лачетті, державний номер НОМЕР_1 , який був припаркованим біля будинку, де він проживав разом з батьками. Через деякий час до його будинку підїхали працівники поліції, які безпідставно звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вбачається, що вони були свідками саме керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Згідно наданих ними пояснень, в їх присутності ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройшов медичний огляд за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану спяніння, результат огляду 1,13 проміле, що не оспорює ОСОБА_2 Однак, ці пояснення свідків не можуть бути розцінені як доказ вини ОСОБА_2, як особи, що керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, судом оглянуто відеозапис подій 13.09.2017 року за участю ОСОБА_2, зафіксований відеокамерою працівників поліції та встановлено, що він не містить достовірних відомостей про те, що він керував транспортним засобом, та його було зупинено нарядом поліції за наявності відповідних підстав для цього. Навпаки, відповідно до цього запису, працівники поліції підійшли до транспортного засобу, що був припаркований біля будинку, й не рухався, та в якому знаходився ОСОБА_2 Будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом відеозапис не містить.

Окрім цього, у матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення, що складений співробітником патрульної поліції, який у провадженні про адміністративне правопорушення наділений функцією обвинувачення, а отже сам по собі цей документ, не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суду не надані.

Виходячи з викладеного та з огляду на зміст п.1.10 ПДР України і диспозиції ст.130 КУпАП, ОСОБА_2 в досліджуваній ситуації, неможливо визнати водієм, оскільки не доведено, що він керував автомобілем, а знаходження його в стані алкогольного спяніння, за відсутністю встановленого факту керування транспортним засобом, не містить складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не може вважатися доведеною поза розумним сумнівом, у зв'язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 130, ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. Н. Борис