Справа № 490/3792/17 14.08.2017 14.08.2017 14.08.2017
Номер провадження: 33/784/338/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/338/17 Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуюча суду першої інстанції: Скрипченко С.М. Головуючий апеляційної інстанції Міняйло М.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Міняйла М.П., за участі: секретаря судового засідання Белорукової І.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2017 року, якою

ОСОБА_3

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

В С Т А Н О В И В :

З описової частини постанови суду першої інстанції вбачається, що 02 травня 2017 року близько 22 години 40 хвилин ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Потьомкінській, ріг вул. Фалеєвська в м. Миколаєві, був зупинений працівниками поліції, та, маючи явні ознаки наркотичного сп'яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Зазначає, що його зупинили не черговий наряд патрульної поліції, а інші особи, які представились працівниками карного розшуку.

Стверджує, що зазначені працівники застосовували до нього та до його пасажира фізичне насилля, проводили обшук автомобіля та погрожували зброєю.

Вказує, що він відмовився їхати в медичний заклад, а просив працівників патрульної служби оглянути його на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки його транспортного засобу.

Наголошує, що працівники патрульної служби приїхали вже тоді, коли він не керував транспортним засобом.

Зазначає, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, що на його думку, свідчить про те, що він в стані наркотичного сп'яніння не знаходився.

Окрім того, апелянт стверджує, що суд першої інстанції безпідставно не витребував відеоматеріал з нагрудних камер працівників патрульної поліції, а також не викликав свідків.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з наступних підстав .

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 229975 від 02.05.2017 р. цього ж дня близько 22 години 40 хвилин ОСОБА_3, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Потьомкінській, ріг вул. Фалеєвська в м. Миколаєві, з явними ознаки наркотичного сп'яніння (зіниці ока не реагують на світло, тремтіння пальців рук, млява мова). В присутності свідків ОСОБА_3 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Правопорушник підписав зазначений протокол, зауважень до нього не додав ( а.с.1).

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Окрім того, факт відмови ОСОБА_3 на пропозицію патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки його транспортного засобу, підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4,7).

Інших аргументованих доказів на спростування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 як в суді першої так і апеляційної інстанції не надав.

Доводи апеллянта про те, що працівники поліції не провели огляд на стан наркотичного сп'ніння на місці зупинки транспортного засобу є необґрунтованими.

Відповідно до п.7 Розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу є обов'язковим.

Отже, працівники поліції на місці зупинення транспортного засобу мають можливість лише виявити ознаки наркотичного сп'яніння, зазначені у п.3 (Розділ 1) вказаної Інструкції.

Сам факт наркотичного сп'яніння можливо виявити лише шляхом здачі правопорушником біологічного середовища.

Доводи апелянта про те, що його зупинили інші особи, а не працівники патрульної служби не підтверджуються матеріалами справи.

Окрім того, посилання ОСОБА_3 на не відсторонення його від керування транспортним засобом як на відсутність підстав для направлення його на медичний огляд також є необгрунтованим.

Так, в вищевказаному протоколі зазначено, що транспортний засіб залишено за місцем зупинки ( а.с.1).

Доводи апелянта про те, що особами, які представились працівниками карного розшуку, до нього було застосоване фізичне насилля апеляційним судом не розглядаються, оскільки предметом оскарження є постанова суду щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Питання щодо застосування насильства до ОСОБА_3 може бути розглянуте за його зверненням компетентними органами в порядку передбаченому законом.

Посилання ОСОБА_3 на те, що в справі відсутнє направлення на огляд, з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, не є слушним, оскільки водій відмовився від проходження вказаного огляду. А тому працівниками поліції не було підготовлено та залучено до матеріалів справи зазначене направлення.

З огляду на наведене, апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції протягом розгляду справи з'ясував, що ОСОБА_3 було вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягало у відмові останнього від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, про що він і зазначив при описуванні адміністративного правопорушення.

Але, безпосередньо при мотивуванні винуватості у вчиненому адміністративному правопорушенні суд помилково зазначив, що ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп'яніння.

Отже, оскільки вина ОСОБА_3 доведена у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП - відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, то його необхідно визнавати винним у вчиненні саме зазначеного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової постанови.

Проте, з урахуванням того, що з дня вчинення правопорушення до дня розгляду справи судом апеляційної інстанції пройшло більше трьох місяців, протягом яких на ОСОБА_3 можливо накласти адміністративне стягнення (згідно ст.38 КУпАП), провадження по справі підлягає закриттю відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2017р. - скасувати.

Визнати ОСОБА_3 винним у в чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння) .

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області М.П.Міняйло