АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Полтава

Суддя Апеляційного суду Полтавської області Корсун О.М. за участю секретаря Бондар М.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 її захисника Ульянова Р.А. та прокурора Колоса В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та її захисника Ульянова Р.А. на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 травня 2016 року,

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає АДРЕСА_1, заступника Кременчуцького міського голови,

визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн..

ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн..

На підставі ст. 36 КУпАП визначено ОСОБА_2 остаточний розмір адміністративного стягнення в межах санкції,встановленої за більш серйозне правопорушення у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Згідно постанови судді ОСОБА_2 визнана винуватою та на неї накладено адміністративне стягнення за те, що вона 24.11.2015, перебуваючи на засіданні Кременчуцької міської ради, як депутат Кременчуцької міської ради VII скликання, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. «б» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» у сесійній залі Кременчуцької міської ради за адресою : площа Перемоги, 2 м. Кременчук Полтавська область, незважаючи на виникнення у неї реального конфлікту інтересів через внесення міським головою на голосування депутатам Кременчуцької міської ради проекту рішення «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу» у якому, зокрема, пропонувалося затвердити ОСОБА_2 - заступником міського голови, в межах своїх законних повноважень, передбачених ч. 6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» приймала участь у голосуванні під час розгляду цього питання та проголосувала «За» і своїм голосом вплинула на результати рішення колегіального органу, що стосувалося її особистої службової кар'єри в органах місцевого самоврядування не повідомивши, в порушення ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» про наявність у неї реального конфлікту інтересів і, в порушення ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Після прийняття рішення «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу», відповідно до ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» ОСОБА_2 була прийнятою на посаду міського голови Кременчуцької ради.

У подальшому відразу ж цього дня 24.11.2015 ОСОБА_2, як депутат Кременчуцької міської ради VII скликання приймала участь у голосуванні за рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради», у тому числі про встановлення собі як заступнику міського голови Кременчуцької міської ради премії та надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у максимально можливому стовідсотковому розмірі і проголосувала «За», не повідомивши, в порушення ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» про наявність у неї реального конфлікту інтересів, так, як їй відомо було, що відповідно до рішення «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу» вона була прийнята на посаду заступника міського голови, а прийняття рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради», яким була передбачена можливість, за наявності відповідних умов та достатності коштів фонду оплати праці, вона, як заступник міського голови отримуватиме щомісячне преміювання та надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у максимально можливому 100% розмірі і, в порушення ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» вчинила дії в умовах цього ж реального конфлікту інтересів.

У апеляційній скарзі, особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 травня 2016 року, щодо неї скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 зазначає, що суддею при винесенні оскаржуваної нею постанови не враховано того, що вона, як депутат Кременчуцької міської ради VII скликання, відповідно до ст. 19 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» має право обирати і бути обраною до органів відповідної ради, на голосування не було виставлено альтернативних кандидатур, тому у неї ОСОБА_2 відсутній реальний конфлікт інтересів, через це відсутні підстави для повідомлення про цей конфлікт інтересів, а відповідно і дій в умовах реального конфлікту інтересів вона не вчиняла під час голосування за прийняття рішення «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу».

Також на думку ОСОБА_2 у неї первісно була відсутня необхідність виконання вимог, передбачених ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме повідомлення нею колегіального органу про конфлікт інтересів під час голосування за рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради», оскільки:

по-перше: це рішення приймалося міською Радою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9.03.2006 № 268 « Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади,органів прокуратури, судів та інших органів» та визначало не індивідуальні одноразові виплати, а встановлювало структуру і умови оплати праці працівників Кременчуцької міської ради Полтавської області. Рішення має характер локального нормативного акту, оскільки встановило, з яких виплат складається щомісячна заробітна плата - міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, незалежно від того, хто персонально на час прийняття рішення займає відповідну посаду. Прийняте рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради» передбачало, що виплата премій та надбавок здійснюється в межах встановленого фонду оплати праці, у разі недостатності коштів на оплату праці міському голові надано право зменшувати або призупинити ці виплати;

по-друге: на момент голосування нею за рішення « Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» на думку ОСОБА_2 вона, ще не була призначена на посаду заступника міського голови. Рішенням «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу» радою було затверджено її на посаду заступника міського голови. Проте їй було відомо, що дане рішення не було підписане міським головою у якого є для цього 5 днів з моменту прийняття рішення, яке ним же може бути зупинено і внесено на повторний розгляд міської ради із обґрунтуванням зауважень і відсутнє розпорядження останнього про призначення її на посаду заступника міського голови підставою для цього повинна бути її заява, через це без розпорядження міського голови вона не могла зайняти посаду заступника міського голови і відповідно виконувати повноваження міського голови.

Крім того ОСОБА_2 зазначила, що протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП щодо неї було складено не службовими особами Національного агентства з питань запобігання корупції уповноваженими на їх складання, а прокурором, а це на її думку свідчить про те, що протоколи складено без дотримання вимог КУпАП .

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - захисник Ульянов Р.А. просить постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі при цьому захисник обґрунтовує свої вимоги аналогічними доводами наведеними в апеляційній скарзі ОСОБА_2.

У запереченнях прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Романов Я.В., посилаючись на законність постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 травня 2016 року, щодо ОСОБА_2 просить залишити її без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_2 та її захисника без задоволення.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_2 та її захисника Ульянова Р.А., які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги; прокурора Колоса В.О., який, посилаючись на законність постанови судді і необґрунтованість доводів апелянтів просив апеляційні скарги залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апелянтів, вважаю, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про запобігання корупції» відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином діяльність запобігання та врегулювання конфлікту інтересів ґрунтується на загальних засадах та принципах діяльності держави, по-перше верховенства права та його складовою законністю, по-друге невідворотності відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, відкритості та прозорості діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, забезпечення відновлення порушених прав та законних інтересів, відшкодування збитків, шкоди завданої корупційним правопорушенням тощо.

Принцип верховенства права означає приорітетність у суспільстві насамперед прав людини, правову визначеність, заборону свавілля, запобігання дискримінації та рівність перед законом, доступ до правосуддя.

Так, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суддя першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП своєчасно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи.

У той же час, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, виходячи із законодавчого визначення понять «корупція», «правопорушення, повязаного з корупцією», «приватного інтересу», «реального конфлікту інтересів», які містяться у абзацах 6,10, 11,12, ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суддя першої інстанції не з`ясував суть правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП та їх конструктивних особливостей.

Диспозицією ч. 1 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а диспозицією ч. 2 цієї статті Кодексу, - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому приписами п. 2 Примітки визначено, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Системний аналіз законодавства про боротьбу з корупцією свідчить про те, що для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має бути встановлено наявність такої сукупності юридичних фактів, як:

наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко артикульований та визначений;

наявність факту суперечності між приватним інтересом і представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

наявність факту реального впливу суперечності між приватним та представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість рішення;

наявність повноважень на прийняття рішення.

Без наявності хоча би одного з фактів з цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає.

Приписами ст. 38 Конституції України встановлене право громадян вільно обирати і бути обраними до органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та ч. 6 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Частиною 2 статті 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачене право депутата обирати і бути обраним до органів відповідної ради.

Тобто, голосування депутата за обрання заступником міського голови відповідної Ради є його правом та обов'язком, а участь в такому голосуванні є здійсненням депутатом представницьких повноважень.

З огляду на наведені норми Закону, право ОСОБА_2 бути обраною заступником міського голови Кременчуцької міської ради Полтавської області є реалізацією представницьких повноважень депутата, а не здійсненням її приватного інтересу. Оскільки, з обранням особи депутатом органу місцевого самоврядування, такій особі одночасно, разом з іншим комплексом прав та повноважень, делегується і представницьке право бути обраним до складу виконавчих органів такої ради.

Більше того, під час обрання ОСОБА_2 заступником міського голови Кременчуцької міської ради Полтавської області, на голосування не було виставлено альтернативних кандидатур, тобто була відсутня ситуація вибору між кількома можливими варіантами голосування, внаслідок чого відсутній реальний вплив приватного інтересу на об'єктивність прийняття такого рішення, і, відповідно, відсутній реальний конфлікт інтересів.

При цьому вибір депутатом Кременчуцької міської ради VII скликання ОСОБА_2 варіанту голосування «за» в даному випадку не створює реальний конфлікт інтересів, оскільки вибір варіанту голосування відноситься повністю до розсуду відповідного депутата і законодавством не регламентується.

Крім того, само по собі голосування ОСОБА_2, як депутата міської ради, яка виконує свої повноваження у складі цього колегіального органу за призначення себе на посаду заступника міського голови ради з огляду на те, що вона не приймала такого рішення одноособово, а рішення приймалося одноголосно колегіальним органом, із дотриманням передбаченої законом процедури, свідчить про відсутність прямого і безпосереднього причинно -наслідкового зв'язку між її голосуванням та прийняттям рішення, отже таке її голосування не здійснювалося в умовах реального конфлікту інтересів.

Відсутні в матеріалах справи і будь-які дані щодо вчинення ОСОБА_2 дій, направлених на спонукання депутатів міської ради до голосування за вказане рішення.

Враховуючи наведене вище, суддя першої інстанції дійшов не правильного висновку про неповідомлення ОСОБА_2 про наявність у неї реального конфлікту інтересів і вчинення нею дій в умовах цього ж реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про обрання її на посаду заступника міського голови Кременчуцької міської ради Полтавської області, а відповідно відсутня подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, а тому з цих підстав постанова судді місцевого суду у цій частині підлягає скасуванню.

Щодо висновків судді першої інстанції про неповідомлення ОСОБА_2 про наявність у неї реального конфлікту інтересів і вчинення нею дій в умовах цього ж реального конфлікту інтересів під час установлення заступникам міського голови премій та надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у максимально можливому 100% розмірі, яке вирішувалося 24.11.2015 на цій же сесії після обрання ОСОБА_2 заступником міського голови, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» повноваження заступника міського голови починаються з моменту затвердження його на посаду рішенням відповідної ради.

Як вбачається з матеріалів справи 24.11.2015 Кременчуцькою міською Радою Полтавської області було прийнято рішення «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу», відповідно до якого ОСОБА_2 прийнята на посаду заступника міського голови.

За загальним правилом, передбаченим ч. 3 ст. 24 КЗпП, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на наведені приписи ч. 3 ст. 24 КЗпП до видачі розпорядження міським головою про призначення ОСОБА_2 на посаду заступника міського голови, остання не є посадовою особою місцевого самоврядування і її трудові відносини не виникли, як і не виникло право на оплату праці.

Згідно розпорядження міського голови від 26.11.2015 ОСОБА_2 на підставі її заяви призначено на посаду заступника міського голови з 27.11.2015,з посадовим окладом згідно з штатним розписом, як таку, що була затверджена на посаду міською радою сьомого скликання (т. 2 а.с. 62).

Разом з тим спеціальним Законом, який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, є Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», який визначає особливу процедуру оформлення трудових відносин з особами, які затверджуються на посади за рішенням відповідних рад.

Так, згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» повноваження заступника міського голови починаються з моменту затвердження його на посаду рішенням ради.

Тобто, ОСОБА_2 набрала повноважень заступника міського голови Кременчуцької міської ради Полтавської області у повному обсязі з дня затвердження на цю посаду на пленарному засіданні ради, а саме з 24.11.2015 після прийняття рішення «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу».

Таким чином, 24.11.2015 ОСОБА_2 при проведенні сесії міської Ради під час голосування за рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого виконкому міської ради» мала службові повноваження, як заступник міського голови, та представницькі повноваження, як депутат міської ради.

ОСОБА_2, як депутат міської ради зобов`язана особисто здійснювати своє право на голосування.

Тому, як вважає апеляційний суд, на момент голосування за прийняття рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого виконкому міської ради» у заступника міського голови ОСОБА_2 був відсутній приватний інтерес, в даному випадку майновий інтерес, оскільки мова йде про оплату праці.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст.ст. 1,2 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, та має таку структуру.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оплату праці» законодавство про оплату праці ґрунтується на Конституції України і складається з КЗпПУ , цього Закону, Закону України «Про колективні договори і угоди», Закону України «Про підприємства в Україні» та інших актів законодавства України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці установ, що фінансується з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансується з бюджету затверджується одночасно з бюджетом.

Оплата праці державних службовців має певні особливості. Відповідно до ст. 31 Закону України « Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплат за ранг, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 9.03.2006. умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначається органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для держслужбовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками 48-54, 57 .

Відповідно до абз. 2 п.6 зазначеної Постанови преміювання сільських, селищних, міських голів районних, районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі встановленому цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймаються відповідною радою.

Як вбачається зі змісту рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого виконкому міської ради», воно приймалося міською радою відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 9.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» і визначало не індивідуальні одноразові виплати, а встановлювало структуру і умови оплати праці працівників Кременчуцької міської ради Полтавської області. Воно має характер локального нормативного ату, оскільки встановлювало, з яких виплат складається щомісячна заробітна плата відповідних посадових осіб - міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, незалежно від того, хто персонально на час прийняття рішення займає відповідну посаду. Тому прийняття ОСОБА_2 участі у голосуванні 24 листопада 2015 року за вказане рішення не містить ознак реального конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції» та із диспозиції ч. 1 ст. 172-7 КУпАП про реальний конфлікт інтересів безпосередньому керівнику або іншому органу повинно бути невідомо. Зазначений конфлікт зароджується і розвивається в рамках свідомості однієї особи, у якої можливе виникнення реального конфлікту інтересів.

Про те, що на повістку 1 сесії засідання міської ради сьомого скликання виноситься питання оплати праці було відомо, міському голові та іншим особам, які готували та узгоджували проект цього рішення і голосували за це рішення, голосування було не таємним, зокрема ОСОБА_2 під час голосування піднялася і повідомила, що вона голосує «За», що підтверджується відеозаписом доданого до матеріалів справи. Тобто було взагалі відсутнє приховування ОСОБА_2 наявного у неї будь-якого інтересу.

Враховуючи наведене вище, суддя першої інстанції дійшов не правильного висновку про неповідомлення ОСОБА_2 про наявність у неї реального конфлікту інтересів і вчинення нею дій в умовах цього ж реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради, а відповідно відсутня подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП, а тому з цих підстав постанова судді місцевого суду у цій частині також підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що протоколи про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, були складені 23.12.2015 та 13.01.2016 уповноваженою особою прокурором. Відповідно до ст. 255 КУпАП особи, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-20 КУпАП ( адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією), є уповноважені на те посадові особи прокуратури. Доводи апеляційних скарг, що на час складання протоколів це право мали тільки посадові особи Національного агентства з питань запобігання корупції, не ґрунтуються на законі та діючих нормативних актах. Національне агентство утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 № 118. Відповідно до п.п. «к» п.п.1 п. 1 розділу I Завдань і заходів з виконання Державної програми щодо реалізації засад державної антикорупійної політики в Україні (Антикорупційної стратегії) на 2015-2017 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 № 265, повідомлення про початок діяльності має бути опубліковано на офіційному веб-сайті Національного агенства. Згідно з рішенням Національного агентства від 14.08.2016 №1 Національним агентством оголошено про початок своєї діяльності з 15.08.2016 (лист голови Національного Агентства з питань запобігання корупції №40-07/4384 від 8.11.2016). За таких обставин протоколи про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та її захисника Ульянова Руслана Анатолійовича - задовольнити.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.М. Корсун