Справа № 755/5914/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Курило А.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 07 квітня 2017 року, приблизно о 02 годині 01 хвилин, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21043» державний номер НОМЕР_1, рухався по вулиці Алма-Атинській, 56, в місті Києві, з непрацюючим заднім лівим габаритним вогнем, при спілкування мав ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: почервоніння сітківки очей, невнятна вимова, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, приходить до наступного.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно абз.1, 4 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись /згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року/.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Стаття 7 КпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч.2 ст.38 КпАП України, адміністративне стягнення може буди накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з протокол про адміністративне правопорушення, подія була вчинена 07.04.2017 року, тобто на день ухвалення постанови минуло три місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 38, 252, 255, 283-285, 294, 303 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Провадження по справі закрити у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: