Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/106/17 Головуючий у 1-й інст. Покатілов О. Б.
Категорія ч.1ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Житомир

Суддя Апеляційного суду Житомирської області Шевченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., проживаючого: АДРЕСА_1

на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 30 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 ( один ) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320.00 грн..

Згідно постанови суду ОСОБА_1 01 січня 2017 року о 10 год. 20 хв. в м. Житомирі по вул. Космонавтів, 30, керував автомобілем Рено д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: с. Зарічани, Бердичівське шосе, 5.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову, провадження у справі закрити в зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Вважає, що постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 30 березня 2017 року винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування адміністративного стягнення. Постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Посилається на те, що судом розглянуто справу без його участі, хоча він неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи у зв»язку із хворобою, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП України.

Зазначає, що при призначенні виду та розміру покарання суд першої інстанції не дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП.

Вказав, що факт перебування в стані алкогольного сп'яніння не було доведено, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано ступінь сп'яніння, медичний огляд проводився поверхнево, а в поясненні порушник не визнав того, що він знаходився в стані сп'яніння.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність ( а.с.52). Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Так, за змістом ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 й заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, доводи його апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 147124 від 01.01.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_1 01 січня 2017 року о 10 год. 20 хв. в м. Житомирі по вул. Космонавтів, 30 керував автомобілем Рено д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою с. Зарічани, Бердичівське шосе, 5 Житомирський р-н Житомирська обл.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог закону, посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол - інспектором роти №4 БУПП у м. Житомирі, а також підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та містить його пояснення, згідно яких він не заперечував щодо встановлених у протоколі обставин ( а.с.1).

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, ґрунтується також на дослідженому судом висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння №2 від 01.01.2017року ( а.с.2). Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога Обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради, тобто у закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Висновок - перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Зі змістом вказаного висновку ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис, будь-яких зауважень або заперечень з приводу зазначених у ньому відомостей не надавав.

Отже доводи апелянта щодо недоведеності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, є неспроможними та спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу без належного його повідомлення про час та дату її розгляду є неспроможними та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що суд, повідомляючи у встановленому законом порядку ОСОБА_1 про час та місце судового засідання, неодноразово відкладав судовий розгляд у зв'язку з його неявкою за його клопотаннями.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був проінформований про дати та час судових засідань, про що свідчать завчасно подані ним клопотання про перенесення розгляду справи, в яких він посилався на те, що не може бути присутнім у судових засіданнях у зв'язку з хворобою. Проте, з наданих ОСОБА_1 медичних довідок не вбачається, що він, перебуваючи на амбулаторному лікуванні, не міг за станом здоров'я брати участь під час розгляду справи, яка перебувала у провадженні суду першої інстанції з 06 січня 2017року (а.с.12,19,25,31,35-36).

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у ній доказів, задля недопущення порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, а також з урахуванням того, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доводи апелянта щодо порушення його права на захист неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, відповідає вимогам ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду є законною, обґрунтованою, норми матеріального та процесуального права судом були застосовані правильно, а тому підстав для зміни чи скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 30 березня 2017 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області В.Ю. ШЕВЧЕНКО