Справа № 592/5328/17
Провадження № 3/592/1220/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Хитров Б.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Суми ДПП Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 КпАП України ,-

ВСТАНОВИВ:

13.05.2017 року о 22 год. 50 хв. ОСОБА_1 в м. Суми по вул. Першотравнева, біля буд. 77 керував транспортним засобом Chery Amulet д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер №2289» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 1175 від 13.05.2017 року, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Він та його представник захисник ОСОБА_2 неодноразово суду пояснили, що ОСОБА_1 не винний в скоєнні даного адміністративного правопорушення, оскільки в той час не перебував у стані алкогольного спяніння. З чека тесту приладу «Драгер» взагалі нічого не можливо зрозуміти, оскільки його не можливо прочитати. ОСОБА_1 суду пояснив, що в той день не вживав спиртних напоїв, під час зупинки його патрульними, розхвилювався в наслідок чого у нього піднявся тиск.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3- дружина ОСОБА_1, підтвердила, що ОСОБА_1 керував автомобілем у тверезому стані. Вона написала розписку про зобовязання доставити автомобіль, в звязку з тим, що її чоловік розхвилювався та погано себе почував, також щоб уникнути конфліктної ситуації.

Інспектор поліції ОСОБА_4, який склав протокол про адміністративне правопорушення в суді пояснив, що не може пояснити тих обставин за яких фіксація на паперовому носії результатів вимірювання рівня алкоголю у ОСОБА_1 13.05.2017 року стала не зрозумілою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю, з наступних підстав.

Так, згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, субєктивною стороною правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

В підтвердження провини ОСОБА_1 до протоколу було надано паперовий чек тесту приладом «Драгер», однак результати даного тесту суд не може оглянути, оскільки вони на чеці є нерозбірливими.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в протоколі зазначені як такі, що були присутні при огляді ОСОБА_1 на стан спяніння, викликались в судові засідання на 18.07.2017, 25.07.2017 року але в судове засідання не зявились. Судові повістки направлені свідкам рекомендованим листами з повідомленням про вручення повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Письмове звернення суду до працівників поліції з метою забезпечити участь зазначених вище свідків в судових засіданнях 25.07.2017 року, 10.08.2017 року залишилось без виконання.

Суд вважає, що слід керуватися і правовою позицією Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції», внаслідок чого безпосередні показання ОСОБА_1 в суді мають більше значення для визнання (чи невизнання) його винуватості у порушенні правил дорожнього руху ніж письмові показання вказаних вище свідків.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Таким чином, з чеку тесту приладом «Драгер» не можливо прочитати та зрозуміти результати даного тесту. Не дивлячи на вжиті судом заходи зазначені в протоколі свідки неодноразово викликані в судове засідання в суд не зявились, пояснень на підтвердження обставин зазначених в протоколі не надали.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з сталою практикою Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у п.43 рішення цього Суду від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Оскільки безсумнівних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння під час судового розгляду не здобуто, то відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення в Апеляційний суд Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя Б.В. Хитров