АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТІ КИЄВА
Справа № 33/796/1266/2017 Головуючий в 1-й інстанції: Валігура Д.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 04 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2017 року постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва Туманова О.М. визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою 08 лютого 2017 року, о 10 годині 40 хвилин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з.НОМЕР_2, рухаючись на регульованому перехресті вул. Ділова - вул. Короленківська в м. Києві, порушив п.16.6, п.10.1 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, а саме при повороті ліворуч з вул. Короленківської на вул. Ділову в м. Києві, не надав перевагу в русі автомобілю «ЗАЗ» д.н.з.НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову та постановити нову, якою закрити провадження по справі, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою пояснення свідків, які узгоджуються з його поясненнями щодо обставин пригоди, та винесено незаконне рішення. Так, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які бачили момент зіткнення та пояснили, що дорожньо-транспортна пригода відбулася саме з вини водія «ЗАЗ» д.н.з.НОМЕР_1, який спочатку рухався у крайній правій смузі руху з увімкненим сигналом правого повороту, однак раптово вимкнув його та перестроївся у ту смугу руху, де стояв автомобіль «Шкода» д.н.з.НОМЕР_2, пропускаючи пішоходів. Також вони зазначили, що якби водій автомобіля «ЗАЗ» здійснив поворот праворуч, як про це він вказував увімкненим сигналом правого повороту, то зіткнення не було б, оскільки відстані від автомобіля «Шкода» було достатньо для цього маневру. Такі ж самі пояснення суду надавав і апелянт.

Тому, на думку апелянта, докази вчинення ним адміністративного правопорушення відсутні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та захисника КузьмінаЄ.О., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме даними що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, а також в поясненнях водіїв та свідків.

Так, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3, він рухався по вул. Короленківській зі сторони вул. Жилянської в напрямку вул. Ділової в м. Києві. Перед перехрестям він увімкнув лівий показник повороту с метою здійснити маневр і повернути на вул. Ділову в м. Києві. Впевнившись в безпечності даного маневру, а саме у відсутності автомобілів, почав рух на зелене світло світлофору. В цей момент він побачив, що у протилежному напрямку рухається автомобіль «ЗАЗLanos» д.н.з.НОМЕР_1 з увімкненим правим показником повороту на вул. Ділову в м. Києві. Після чого, він побачив пішохода, який переходив дорогу по вул. Діловій в м. Києві і зупинився, пропускаючи останнього. Практично відразу, він звернув увагу на те, що автомобіль «ЗАЗ-Lanos» вимкнув познак повороту і вирішив продовжити рух прямо на небезпечній швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з його автомобілем, який стояв і не рухався з метою пропустити пішохода. Зазначає свідків пригоди ОСОБА_5, ОСОБА_8 і ОСОБА_6

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 надав аналогічні пояснення щодо обставин пригоди, свою вину не визнав, оскільки не порушував ПДР України, а в дорожньо-транспортній пригоді, на його думку, винен водій автомобіля «ЗАЗ-Lanos».

Свідок ОСОБА_5, допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що 08.02.2017 року о 10 год. 40 хв., він був пасажиром автомобіля «Шкода» д.н.з.НОМЕР_2, який на регульованому перехресті вул. Ділова - вул. Короленківська в м. Києві, рухався по вул. Короленківській та під час повороту на вул. Ділову зупинився щоб надати можливість пішоходу, який перебігав дорогу по вул. Діловій, перетнути проїжджу частину. В цей час, у зустрічному напрямку по зазначеному перехрестю рухався автомобіль «ЗАЗ-Lanos» з увімкненим правим показником повороту на вул. Ділову, однак одразу вимкнув сигнал повороту та продовжив рух прямо, що призвело до зіткнення даних автомобілів.

Свідок ОСОБА_6, допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що 08.02.2017 року о 10 год. 40 хв., він рухався по вул. Короленківській і перед регульованим перехрестям стояв за автомобілем «Шкода» д.н.з.НОМЕР_2 з увімкненим поворотом ліворуч на вул. Ділову в м. Києві. На зелений сигнал світлофора він почав маневр повороту ліворуч. В зустрічному напрямку по даному перехрестю рухався автомобіль «ЗАЗ» д.н.з.НОМЕР_1 з увімкненим правим поворотом на вул. Ділова. В цей час, пішохід вирішив перебігти проїжджу частину вул. Ділова, на що водій автомобіля «Шкода» д.н.з.НОМЕР_2зупинився та надав можливість пішоходу перетнути проїжджу частину. Однак, водій автомобіля «ЗАЗ» д.н.з.НОМЕР_1 раптово вимкнув сигнал повороту та продовжив рух прямо, в результаті чого відбулось зіткнення даних транспортних засобів.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що він, керуючи автомобілем «Део Ланос пикап» /«ЗАЗ»/ д.н.з.НОМЕР_1, рухався по вул. Короленківській зі сторони вул. І.Федорова у напрямку вул. Володимирської в м. Києві в другій смузі руху зі швидкістю 30 км/годину. На перехресті вул. Короленківська - вул. Ділова, на його смугу руху виїхав автомобіль «Шкода» д.н.з.НОМЕР_2, щоб запобігти зіткненню, він почав перестроюватись в праву смугу і застосував екстрене гальмування, але у зв'язку з погодними умовами даних дій виявилося недостатньо та його автомобіль понесло в автомобіль «Шкода».

В судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 підтримав свої первинні пояснення і зазначив, що він рухався в лівій смузі руху зі швидкістю 30-40 км/годину, коли побачив автомобіль «Шкода», який виїхав на його смугу і зупинився. Він намагався об'їхати вказаний автомобіль, включив правий показник повороту та перестроївся в праву смугу руху і там відбулося зіткнення.

Відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху.

Відповідно до п.16.6 ПДР України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний надати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 порушив п.10.1, п.16.6 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтверджують факт порушення ОСОБА_3 вказаних вище вимог ПДР України. Як пояснив ОСОБА_4, він не мав на меті здійснити маневр повороту, а лише намагався уникнути зіткнення і об'їхати автомобіль під керуванням ОСОБА_3, який здійснюючи поворот наліво, зупинився поперек траєкторії його руху на перехресті.

Так, свідки підтвердили, що ОСОБА_3 зупинився, оскільки по вул. Діловій дорогу почали переходити пішоходи. Однак п. 10.1 ПДР України зобов'язує водіїв у разі здійснення будь-якої зміни напрямку руху переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху.

Враховуючи положення п.10.1, п.16.6 ПДР України, а також пояснення ОСОБА_3 про те, що він бачив автомобіль під керуванням ОСОБА_4, який рухався на зустріч, саме недотримання ОСОБА_3 вимог ПДР України стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 квітня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук