АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/616/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гончаренко В.М.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у 2-й інстанції: Кленцарь В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

18 липня 2017 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кленцарь В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за участю апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, правопорушника ОСОБА_4 справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2017 року, якою

ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, громадянина України, працюючого водієм у ВАИ «Велта», що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та у зв'язку з малозначністю, на підставі ст.22 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, -

в с т а н о в и в :

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2017 року, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, потерпілий ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, де не оспорюючи доведеність провини ОСОБА_4, вважають рішення суду про звільнення останнього від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення таким, що не відповідає обставинам справи, просять постанову суду скасувати постановити нову постанову якою накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування автотранспортними засобами строком на 1 рік.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилаються на те, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, судом не з'ясовано всіх обставин події, що мають істотне значення для справи. При цьому зазначають, що судом справа була розглянута у відсутністю ОСОБА_2. Судом не взято до уваги те, що ОСОБА_2 є пенсіонером і в результаті ДТП тривалий час був порушений уклад його життя, що вартість відновлюваного ремонту його автомобіля складає 40704 гривні 94 копійки, що завантаження його автомобіля на евакуатор тривало довгий час і у результаті чого тривалий час був перекритий рух автотранспорту на місці ДТП.

Заслухавши апелянта та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, правопорушника, який вважав доводи апеляції ОСОБА_2 і ОСОБА_3 необґрунтованими та просив залишити її без задоволення, а постанову суду без змін, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до висновку що скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду справи судом 1-ї інстанції було необґрунтовано прийнято рішення про звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності відповідно до ст.22 КУпАП.

Стаття 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вислухавши потерпілого ОСОБА_2 прихожу до висновку, що в результаті ДТП уклад життя його був порушений тривалий час. Він був вимушений ремонтувати пошкоджений автомобіль, крім того при евакуації його транспортного засобу тривалий час був перекритий рух транспортним засобам у місці ДТП. Таким чином вважаю висновок суду 1-ї інстанції про малозначність вчиненого ОСОБА_4 адміністративного правопорушення є необґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП вважаю за необхідне постанову суду 1-ї інстанції скасувати та прийняти нову постанову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 25 травня 2017 року в 15 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом «Сузукі» д/н НОМЕР_1 рухався по вул.В.Виниченко, 56 у м.Дніпро, де при зміні напрямку свого руху праворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований поруч автомобіль «Форд» д/н НОМЕР_2, належний водію ОСОБА_2. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимого п.п.1.3,1.5,10.1 ПДР України спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 свою провину визнав, але заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Вважаю, що винність ОСОБА_4 підтверджується, в першу чергу, поясненнями самого ОСОБА_4, схемою місця ДТП.

Пояснення ОСОБА_4 про те, що ДТП спровокував інший автомобіль до уваги не приймаю, так як вони нічим ні підтверджені.

При призначенні покарання, з урахуванням обставин справи, керуючись вимогами ст.33 КУпАП, прийнявши до уваги те, що автомобіль ОСОБА_4 був застрахований, він працює водієм і це його єдиний дохід, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2017 року відносно ОСОБА_4 скасувати.

Постановити нову постанову.

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: