Номер провадження: 33/785/545/17
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н.Л.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Зінкевича О.В., розглянувши їх апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року стосовно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт. Велика Лепетиха Херсонської області, громадянина України, працюючого слюсарем «Базіс Авто», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- про накладання стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду, 13.12.2016 року, о 04 год. 05 хв., ОСОБА_2, порушивши вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Мечникова, 92 в м. Одесі в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його захисник Зінкевич О.В. зазначили, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства і є необґрунтованою з таких підстав:

1) суд не врахував, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ст.ст. 130, 266 КУпАП, а також з порушенням положень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції та положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Наказом Міністерства охорони здоров'я України;

2) поза увагою суду залишився той факт, що на вимогу ОСОБА_2 надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки - йому було відмовлено, а також було відмовлено в проходженні медичного огляду в закладі охорони здоров'я;

3) суд не звернув уваги на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не були роз'яснені його права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та не вручено копію протоколу.

За таких обставин, ОСОБА_2 та його представник просять скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника , які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, допитавши інспектора патрульної поліції Гладченка В.О. та дослідивши відеозаписи події і матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи видно, що апеляційна скарга подана у передбачений законом строк, тому вона підлягає розгляду по суті.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 008663 від 13.12.2016 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів, а саме приладом «Alcotest Drager 6810» прилад - 0545 - 1,68 проміле;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що ОСОБА_2 проходив тестування (алкотест Драгер), який показав 1,68 проміле, а від дачі пояснень та підпису, ОСОБА_2 відмовився.

Разом з тим, зі змісту відеозапису, дослідженого під час апеляційного розгляду, очевидно випливає, що ОСОБА_2 не погодився з результатами тестування приладом «Alcotest Drager 6810» і наполягав на проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі і працівник патрульної поліції погодився з цим, але фактично такий огляд не проведений.

Допитаний під час апеляційного розгляду інспектор патрульної поліції Гладченко В.О. зазначив, що він не може пояснити, чому у матеріалах справи відсутні документи на підтвердження проведення медичного огляду правопорушника на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі, мабуть, він, в подальшому відмовився від його проходження.

З метою перевірки доводів апелянта, апеляційним судом було надано письмове доручення начальнику УПП м. Одеси на проведення службової перевірки цього факту з наданням двох СD-дисків з відеозаписами події, але внаслідок формального ставлення до перевірки причин не проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі, об'єктивної відповіді на це питання не надано.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі - Інструкція) огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Аналізуючи зазначенні положення Інструкції, апеляційний суд вважає, що поліцейські, при зупинці ОСОБА_2та не доставленні його до найближчого закладу охорони здоров'я порушили зазначені вище положення даної інструкції.

Отже, не забезпечивши повноту, всебічність і об'єктивність судового розгляду, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а працівники поліції, на порушення положень ст. 266 КУпАП, не провели огляд в закладі охорони здоров'я.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є обґрунтованими.

У відповідності до приписів п.2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, вважаю, що у діях ОСОБА_2 не встановлений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому постанова судді суду першої інстанції є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника Зінкевича О.В., - задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23.06.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - скасувати, а провадження у справі - закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца