АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУДМІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю осіб досліджуваної справи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 вересня 2016 року, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрито справу.

Як зазначено в оскаржуваній постанові та протоколі про адміністративне правопорушення № 286905 від 19.09.2016 ОСОБА_6, 14.09.2016 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1, вчинив насильство в сім'ї фізичного характеру відносно зятя ОСОБА_5, чим порушив вимоги ч.1 ст.1732 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, вважаючи його таким, що суперечить фактичним обставинам справи, постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального права ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 21.09.2016 року скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_6 у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує наступним.

Судом першої інстанції не взято до уваги пояснення ОСОБА_6, які він надавав у судовому засіданні про те, що він проживає окремо від ОСОБА_5, не пов'язаний з ним спільним побутом, не маємо взаємних прав та обов'язків. Та вказував на те, що ОСОБА_5 мешкає з його донькою неофіційно в окремій кімнаті, яка належить йому, дружині та доньці. З огляду на це апелянт вважає, що розгляд справи у суді першої інстанції був формальним, без дослідження всіх обставин справи, без зазначення якими доказами підтверджується його вина та в чому конкретно полягали дії ОСОБА_6 щодо вчинення фізичного насильства в сім'ї.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_5 першим застосував до нього фізичну силу, а його дії були лише спрямовані на захист свого життя та здоров'я, посилаючись на свій похилий вік.

Переглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, в повній мірі, дотримано не було, що призвело до однобічного та неповного з'ясування обставин справи і як наслідок, прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Так, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, суд першої інстанції послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, а поясненням ОСОБА_6 не надав значення.

Як встановлено в апеляційному засіданні ОСОБА_5 неофіційно проживає з донькою ОСОБА_3, а саме - ОСОБА_4 в одній квартирі, а оскільки, сім'я створюється на підставі шлюбу, який реєструється у органі державної реєстрації актів цивільного стану, тому в даному випадку вказані особи не можуть бути сім'єю.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою виникнення у них прав та обов'язків подружжя, вважаю, що в даній ситуації не могло бути вчинено насильства в сім'ї, бо вказані особи не є сім'єю, а тому і дії ОСОБА_6 не можна кваліфікувати за ч.1 ст. 1732 КУпАП.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1732 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справа № 33/796/1411/2017

Категорія: ст. 173-2 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ДроздоваН.В.