Справа №359/7982/17
Провадження № 3/359/3406/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 та представника митниці ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, щодо громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Хмельницький, місце проживання (реєстрації): Україна, АДРЕСА_1, працює: тимчасово не працює, паспорт громадянки України ЕS022102, виданий 31.07.2014, орган, що видав 6802, персональний номер НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 14.09.2017 о 17 год. 40 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянкою України ОСОБА_1, яка прилетіла літаком авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» з Нідерландів, м.Амстердам, рейсом №102 , своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиркою «білої лінії», що позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України пасажирці було задано запитання щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має 10 000 євро.

Після цього громадянку України ОСОБА_1 було запрошено до службового приміщення митниці зали «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де нею була видана готівка в розмірі 11 500 євро. Зазначена готівка знаходилася в одному із відділень жіночої сумочки, ручна поклажа. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.

Зі слів громадянки України ОСОБА_1 вся готівка належить їй особисто.

Громадянка України ОСОБА_1 обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує еквівалент 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми їй було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил затримано 1500 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та банківських документів на право ввезення готівки громадянка України ОСОБА_1 не надала, до моменту перетину нею «білої лінії» до інспектора митниці не зверталась.

Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_1, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню у повному обсязі для резидентів України, з поданням банківських документів про зняття з рахунку, відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та доповненнями, внесеними Постановою Правління Національного банку України від 21.03.2017, та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У звязку з цим працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил №0425/12500/17 один примірник якого вручено під підпис громадянці ОСОБА_1 і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Підстав для відкладення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі, - не встановлено.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності з'явилася, пояснила, що вчинила дане порушення митних правил з необережності, у звязку з власною необізнаністю. Грошові кошти, які вона мала при собі під час перетину митного кордону України належать їй особисто. Вину у вчиненому правопорушенні визнає повністю, наміру порушувати митні правила вона не мала та сталося це випадково через незнання нею митних правил України.

Представник митниці просив суд застосувати до порушника стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученого товару, оскільки це передбачено санкцією ст. 471 МК України.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності та представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях громадянки України ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Так, дійсно громадянка України ОСОБА_1 допустила порушення вимог ст. 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

З цього приводу у суду достатні підстави для визнання громадянки України ОСОБА_1 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки протокол складено 14.09.2017 року, а даними, що в ньому містяться, підтверджено факт вчинення нею даного митного правопорушення.

Вина правопорушника, підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, даними службової записки та встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Правопорушення, яке вчинила громадянка України ОСОБА_1 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 11 500 євро, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинила громадянка України ОСОБА_1 полягає в недекларуванні готівки при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно зі ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Ввезення даної суми в Україну допускається, за умови її декларування митному органу та наявності банківської довідки на підтвердження її походження.

Таким чином, єдине діяння, яке вчинила громадянка України ОСОБА_1 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні готівки, громадянка України ОСОБА_1 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.

Шкода, яку громадянка України ОСОБА_1 потенційно могла завдати державі, була незначною: вона не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби вона ввезла гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території України. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

При прийнятті рішення суддя враховує особу ОСОБА_1 та указані нею обставини. При перевірці указаних обставин, судом встановлено, що дійсно, грошові кошти, які ОСОБА_1 перевозила з собою належать їй особисто, як отримана заробітна плата в іноземній країні, і що остання вчинила дане порушення митних правил з необережності, у звязку з власною необізнаністю та сталося це випадково через незнання нею митних правил України.

З цього приводу, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилучених грошей, буде сприяти лише погіршенню матеріального становища ОСОБА_1 Конфіскація вилученої готівки в розмірі 1 500 євро не сприятиме її вихованню та попередженню вчиненню нею нових порушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої готівки в розмірі 1500 євро у суду немає. При цьому судом враховано, що правопорушення вчинено з необережності та вперше.

Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянки України ОСОБА_1 в подальшому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з громадянки України ОСОБА_1, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 33 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України визнати винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Вилучену згідно протоколу про порушення митних правил №0425/12500/17 від 14.09.2017 року готівку в розмірі 1 500 (одна тиса пятсот) євро повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України ЕS022102, виданий 31.07.2014, орган, що видав 6802, персональний номер НОМЕР_1.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави України (отримувач: Державний Бюджет України, банк одержувача: ГУ ДКСУ у Київській області, ЄДПОУ: 38007070, МФО банку: 821018, КДБ: 21081100, р/р: 5004, 050*).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України ЕS022102, виданий 31.07.2014, орган, що видав 6802, персональний номер НОМЕР_1 на користь державного бюджету України (р/р № 0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області м. Київ, отримувач коштів Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області: 22030001, призначення платежу *;101;) судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України ЕS022102, виданий 31.07.2014, орган, що видав 6802, персональний номер НОМЕР_1 на користь Київської митниці ДФС (р/р № 9083, Код банку: 820172, код за ) понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 17 грн. 27 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк