П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/3005/17

14 квітня 2017 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянство України, місце роботи: працює водієм на автобазі в ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»,

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ідентифікаційний номер: невідомий,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17.03.2017 року о 17.00 год. ОСОБА_1, перебуваючи за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Гагаріна, 6/33, влаштував сварку зі своїм пасинком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, під час якої висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував, чим вчинив насилля в сімї. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом з гр. ОСОБА_3 та з її неповнолітніми дітьми, він не вживав ненормативну лексику та не погрожував фізичною розправою, та не принижував свого неповнолітнього пасинку гр. ОСОБА_2

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, а також те, що 17 березня 2017 року близько 17.00 години вдома конфліктів не було. Було як завжди. Вони знайшли книжки під кріслом. Коли син пішов з дому, син потім розповів, що у нього вітчим забрав книжки. Побиття сина вона не бачила. Синців у нього не було. В сімї проживають вона з чоловіком та троє дітей. ОСОБА_4 це старший син від першого шлюбу. Від їхнього шлюбу є сумісні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та Максим, ІНФОРМАЦІЯ_6. Раніше, а саме з 2010 року син ОСОБА_4 крав вдома гроші та тратив їх на друзів та компютерні клуби. В 2017 році він не був помічений в крадіжках. 18 березня 2017 року він сказав, що пішов до ліцею, а потім прислав СМС, що він поживе у друга, додому він не прийде, речі забере потім. Вона зателефонувала на його номер, телефон був вдома. Вона зателефонувала майстру. Потім майстер зателефонував їй, і сказала, що він в гарній сімї. Чоловік не мене а ні дітей не бив.

В судовому засіданні потерпілий неповнолітній гр. ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, та проживаючого в гуртожитку Західно-Донбаського професійного ліцею за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 571 кім. 6-А, в присутності педагога ОСОБА_6, яка є заступником директора з навчально-виховної роботи Західно-Донбаського професійного ліцею та педагога ОСОБА_7, яка є соціальним педагогом Західно-Донбаського професійного ліцею, пояснив, що в пятницю 17 березня 2017 року у вечорі вдома за адресою: вул. Гагаріна, 6/33 він був вдома. Вдома також були мама, батько, брат та сестричка. Він взяв в шкільній бібліотеці книги, а батько ОСОБА_1 забрав ці книги і не хотів повертати. Та став виражатися в його адресу не нормативною лексикою. А потім вночі рився у нього в речах. Після цього він пішов з квартири до друга. А з 20 березня 2017 року став жити в гуртожитку. Його майже кожен день обзивав та бив батько. Бив по обличчю, по ногам. Батько з ними живе з 2005 року.

Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3 та неповнолітнього гр. ОСОБА_2, та розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд ставиться критично до показів гр. ОСОБА_1 даних в судовому засіданні в частині того, що він не винен в цьому адміністративному правопорушенні, у звязку з тим, що гр. ОСОБА_1 в своїх письмових показах які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, сам зазначив що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, разом зі своєю дружиною гр. ОСОБА_3 а також зі своїм пасинком гр. ОСОБА_2, та що у нього зі своїм пасинком проходять виховні розговори, а також те, що під час сварок з ним він не застосовує до нього фізичне насилля, а проводив з ним профілактичну бесіду під час якої він підвищував на нього голос, тобто факт сварки між ним та неповнолітнім гр. ОСОБА_2 він не заперечує, а в частині того, що гр. ОСОБА_1 вчинював психологічний тиск, шляхом підняття голосу на дитину в ході сварки та можливого висловлювання ним ненормативної лексики та слів які принижують його неповнолітнього пасинку теж могло мати місце, а також для примусу дитини вчинити певні дії в начебто профілактичних цілях він забрав книжки у дитини, в звязку з чим, дитина й покинула місце свого мешкання, все це підтверджується показами гр. ОСОБА_3 та неповнолітнього гр. ОСОБА_2, які відповідають обставинам викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення, тому на підставі всебічного, повного і обєктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, приходжу до висновку про те, що в діях гр. ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, копією заяви від ОСОБА_8, письмовими поясненнями ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_1

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Відповідно до Наказу Міністерства України у справах сімї, молоді та спорту Міністерства внутрішніх справ України N 3131/386 від 07.09.2009, насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Фізичне насильство в сім'ї - умисне нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров'я, нанесення шкоди його честі і гідності.

Сексуальне насильство в сім'ї - протиправне посягання одного члена сім'ї на статеву недоторканість іншого члена сім'ї, а також дії сексуального характеру по відношенню до неповнолітнього члена сім'ї.

Психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Економічне насильство в сім'ї - умисне позбавлення одним членом сім'ї іншого члена сім'ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до його смерті, викликати порушення фізичного чи психічного здоров'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН «про права дитини», держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про охорону дитинства», система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає забезпечення належних умов для охорони здоровя, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності, а також встановлення відповідальності юридичних і фізичних осіб (посадових осіб і громадян) за порушення прав і законних інтересів дитини, заподіяння їй шкоди.

Виходячи з наведеного, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, вважаю необхідним застосувати адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на користь держави у межах санкції статті.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому суд приходить до висновку, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1 ,40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова набрала законної сили ____________________2017 року.

Суддя: ОСОБА_5