Справа № 567/1196/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Панчук М.В.,

секретар судового засідання - Самолюк А.В.,

за участі:

особи, відносно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1,

захисника - адвоката ОСОБА_2

розглянувши справу, яка надійшла від Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої та жительки с.Країв, вул.Шляхова, 64 Острозького району Рівненської області, (зі слів) працює продавцем у магазині «Країна смаку», НОМЕР_1, виданий 05.02.2002р. Острозьким РВ УМВС України в Рівненський області,

за ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 розяснені)

встановив:

08.09.2017р. близько 22 год. на вул.Шляховій, що у с.Країв Острозького району Рівненської області собака породи «Алабай», який знаходиться на утриманні ОСОБА_1, вкусив ОСОБА_3 за стегно правої ноги, чим було завдано шкоду здоровю ОСОБА_3, внаслідок чого ОСОБА_1 порушила правила тримання собаки, оскільки дана собака бігала за межами господарства ОСОБА_1 без повідка та намордника, у звязку з чим, заподіяно матеріальну шкоду в сумі, близько 2 000 грн.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та вказала, що використовує у якості сторожового пса - собаку породи Алабай, та на третій день після вказаної події, до неї зателефонувала ОСОБА_4 та повідомила, що її собака вкусив дочку останньої ОСОБА_3, вказавши, що рана загоюється без хірургічного шиття. Після такого повідомлення, вона запитала у свого сина ОСОБА_5, що сталося, так як до того як до неї дзвонила ОСОБА_4, ОСОБА_1 про дану подію нічого не знала, та ОСОБА_6 їй нічого не говорив про це. Під час розмови ОСОБА_6 вказав, що ОСОБА_4 вимагала відшкодування витрат на лікування її дочки ОСОБА_7 у нього, та повідомив, що того вечора він був у друга Карковського, та близько піводинадцятої, початок дванадцятої ночі до нього подзвонила ОСОБА_4, яка сказала, що його собака покусав ОСОБА_3 та вимагала відшкодування коштів. Він відповів, що не винен, так як не бачив щоб його собака відривався з ланцюга. ОСОБА_1 вказує, що того вечора, прийшовши додому, її собака був на привязі та вона йому дала їсти, нічого дивного вона не замітила. Після чого, прийшов син ОСОБА_5 та запитав, чи вона привязувала собаку, на що вона відповіла, що собака був на привязі, та син більше нічого не запитував. Під час розмови, після повідомлення ОСОБА_4, вона запитала у сина, чому люди говорять, що їх собака покусав ОСОБА_3, на що останній відповів, що нічого не знає, а з собакою постійно гуляє з намордником і з паском. По даній події дільничний склав протокол, однак через кілька днів, дільничний зателефонував їй та повідомив, що їй необхідно ще раз ознайомитись з доповненим змістом протоколу, так як в ньому добавили, що її собака інколи буває не на привязі та ходить по вулиці без намордника та ошийника. Вона відмовилась зявитися для підписання доопрацьованого протоколу, так як не могла звільнитись з роботи і доопрацьований протокол не підписувала. Вказала, що хоча і підписувала протокол, однак з ним не ознайомлювалась та не отримувала його копії. Вказує, що у селі дуже багато безпритульних собак, а відтак, вкусити могли і такі собаки. Разом з тим, обіцяла зробити огорожу свого домогосподарства та окремо для собаки. Вказала, що їй не розяснювались права при складанні даного протоколу.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 вказав, що собака знаходиться на привязі та ланцюгу довжиною 10м, та подав суду акт, складений комісією та зареєстрований у Оженинській сільській раді Острозького району Рівненської області за №457 від 05.12.2017р. Зазначив, що не проведена у справі експертиза слини тварини та мазків з рани потерпілої, для встановлення, яка саме собака укусила потерпілу, а тому, просить закрити провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, її винуватість стверджується зібраними та дослідженими в суді доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_3, у присутності її законного представника ОСОБА_4, у судовому засіданні 06.12.2017р. вказала, що вона з троюрідною сестрою ОСОБА_6 йшли додому, після того, як провели інших подружок. Та йдучи біля будинку ОСОБА_1, вона відчула біль у нозі і побачила як пробіг собака і зупинився біля будинку ОСОБА_1, подивився на них з ОСОБА_6, а вона подивилася на цього собаку та потім він побіг через вїзд у двір ОСОБА_1 Було ще видно, а тому вона бачила цього собаку, цей собака належить ОСОБА_1 Цей собака був високого зросту, більшість білої масті з плямами. Вона почала плакати, а потім пішли додому та мама повезла її у лікарню. Інших собак, зокрема, безпритульних у селі вона не бачила. Вказала, що один раз бачила, як з цим собакою гуляв менший син ОСОБА_1 ОСОБА_6. Собака біг поряд без повідка, однак, коли вони підходили ближче, то ОСОБА_6 взяв собаку за нашийник. Вона неодноразово бачила цього собаку, а тому добре його знає.

Законний представник потерпілої ОСОБА_4 у судовому засіданні 06.12.2017р. вказала, що подвіря ОСОБА_1 не огороджене, собака не у вольєрі, а її дочка та інші діти ходять поряд з домогосподарством, а відтак є небезпека повторення такої події з гіршими наслідками. Доповнила, що будь-яких претензій матеріального характеру до ОСОБА_1 вона не має. Звернулася до поліції після того, як у дочки покращилося здоровя, бо раніше займалась лікуванням ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_6, у присутності законного представника ОСОБА_8, у судовому засідання вказала, що вони з ОСОБА_3 08.09.2017р. ввечері йшли додому, після того, як провели подружок і раптом собака вкусив ОСОБА_3, який в подальшому втік у двір ОСОБА_1 Після чого, вони пішли додому до ОСОБА_3 і її мама після цього повезла ОСОБА_3 в лікарню. Тобі було ще видно, а собака була велика, біла з оранжевими плямами. Як собака підбігав вона не чула, але побачила, коли цей собака біг біля них кілька метрів і потім цей собака побіг у двір до ОСОБА_1 через вїзд у двір. Безхазяйних собак у селі вона не бачила. Вказала, що був випадок, коли ОСОБА_6 вигулював цього собаку без повідка, але коли вона підійшла ближче, то він взяв собаку на повідок.

Працівник поліції ст.л-нт. ОСОБА_9 у судовому засіданні вказав, що у другій половині вересня від ОСОБА_4 надійшла заява про нанесення укусу ОСОБА_3 собакою породи «Алабай», який належить ОСОБА_1 Свідком по даному факту була неповнолітня дівчинка ОСОБА_6 Був складений адміністративний протокол на ОСОБА_1, в якому її було ознайомлено з правами та обовязками та підписано останньою і отримано нею копію протоколу. Вказує, що під час спілкування з жителями села, було встановлено, що її собака інколи бігає по селі сама без повідка та намордника. Вказав, що після того, як ОСОБА_1 підписала протокол, останній був ще доопрацьований із внесенням додаткових відомостей по фабулі правопорушення та свідка, однак ОСОБА_1 після неодноразових викликів не зявилася для проставлення своїх підписів після доопрацювання. Зазначив, що повідомляв неодноразово зміст внесених відомостей, а відтак остання про них знала і могла внести свої заперечення.

Крім свідчень свідків, які суд вважає ґрунтовними та послідовними, винуватість ОСОБА_1, у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, обєктивно підтверджується також і іншими доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №618164 від 25.09.2017р. (а.с. 2), висновком дільничного офіцера поліції СП Острозького ВП ГУ НП в Рівненській області ст.л-нта ОСОБА_9 від 25.09.2017р. про результати розгляду заяв ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с.Країв, вул.Шляхова, 43 Острозького району та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Країв, вул.Шляхова, 64 Острозького району (а.с.3), відповідно до яких вбачається, що собака породи «Алабай», яка належить ОСОБА_1 вкусила ОСОБА_3, яка проходила повз домогосподарства ОСОБА_1

Згідно відповіді Острозької ЦРЛ Острозької районної ради Рівненської області від 27.09.2017р. №01-33/944 (а.с.14), медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Країв (а.с.41-42), вказано, що в приймальне відділення 08.09.2017р. о 23 год. 20 хв. була доставлена ОСОБА_3 з діагнозом: укушена рана правого стегна, на стаціонарному лікуванні не перебувала.

Як вбачається із міжнародного ветеринарного паспорту, заведеного та виданого ОСОБА_10 (ветеринарний пункт), на собаку кличка «Кратус», дата народження 18.03.2015р., стать «чол.», порода «Алабай», останній є власністю ОСОБА_1 (а.с.45).

Згідно до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Аналізуючи докази, на підставі яких обґрунтовується вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1, передбаченого ч. 2 ст.154 КУпАП, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, їх достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного рішення, суд вважає, що вони є допустимими, достатніми, достовірними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Суд не приймає доводи представника ОСОБА_1 щодо невідповідності змісту протоколу виданій ОСОБА_1 копії, з огляду на те, що остання у судовому засіданні вказала про повідомлення її працівником поліції про доопрацювання змісту останнього, та відмови останньої підписувати такий змінений протокол після доопрацювання. При цьому суд звертає увагу, що такий протокол направлявся на доопрацювання згідно постанов Острозького районного суду Рівненської області від 18.10.2017р. та 31.10.2017р., які підлягають безумовному виконанню (а.с.20, 25, 46).

Суд вважає недостатнім доказом невинуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КпАП, акт Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області від 05.12.2017р., зареєстрований за №457 (а.с.43), так як останній вказує про наявність такого собаки у ОСОБА_1 та умови його утримання, при цьому не спростовує факту укусу даним собакою потерпілої.

Окрім того, повідомлення від 05.12.2017р. із вісьмома підписами з прізвищами та ініціалами є неналежним доказом, так як не зазначено повних імен таких осіб, їх місця проживання, не вказано часу, в межах якого йде мова про перебування на привязі собаки, а вигулювання його в наморднику з повідком (а.с.44).

Окрім того, суд визнає неналежним доказом повідомлення, що жителі с.Країв, вул.Шляхова, бояться собаку ОСОБА_1, так як є лише прізвища та ініціали з підписами, однак відсутня дата такого повідомлення, повні імена осіб, які проставляли підписи, їх місця проживання (а.с.47).

Суд зазначає, що посилання захисника на відсутність експертизи, висновок якої лише може встановити вину ОСОБА_1 є необґрунтованими, так як висновок експертизи оцінюється разом з іншими доказами у справі та не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду разом з іншими доказами. При цьому, суд зазначає, що на запитання суду про необхідність призначення таких експертиз, ОСОБА_1 та її захисник вказали, що такі клопотання з їхньої сторони відсутні.

Разом з тим, суд вказує, що заперечення ОСОБА_1 про те, що даного правопорушення вона не вчиняла, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються наведеними по справі доказами, і розцінює як намагання останньої уникнути адміністративної відповідальності за дане правопорушення, а підтвердженням розяснення прав та обовязків ОСОБА_1 є її особисті підписи у протоколі, проставлення яких вона підтвердила у судовому засіданні. При цьому доводи про поганий зір та відсутність окулярів під час підписання протоколу суд не приймає до уваги з огляду на те, що остання ніяких заяв чи клопотань під час складання протоколу не заявляла, та такі у протоколі відсутні, при цьому остання не відмовилася від підписання вказаного потоколу.

Як вбачається із Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження", забороняється при утриманні домашніх тварин їх вигул без повідка та намордника.

Відповідно до довідки Острозького ВП ГУНП України в Рівненській області №7656/202/01/12-2017 від 17.10.2017р., ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась (а.с.18).

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.154 КУпАП.

Разом з тим, під час розгляду справи суд зобов?язаний перевірити наявність обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за такої обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №618164 від 25.09.2017р., складеного відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП, подія мала місце 08.09.2017р. та враховуючи, що на момент розгляду справи в суді тримісячний строк накладення адміністративного стягнення закінчився, а відтак у відповідності до п. 7 ст. 247 КупАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.38, 154, 276, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв?язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня винесення та в цей же строк опротестована прокурором.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_11