Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/1266/17 Головуючий в 1 інст. Стратій Є.В.
Провадження №33/778/278/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

28 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області в складі судді Булейко О.Л., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 березня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в селі Орловка Каменського району Киргизька республіка, громадянина України, РНОКПП:, приватного підприємця (ПП «ОСОБА_2М.»), який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. в доход держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з останнього судовий збір.

встановив:

23 березня 2017 року до Апеляційного суду надійшли матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП із апеляційною скаргою останнього.

Постановою суду, ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11 лютого 2017 року, о 14 годині 30 хвилин, знаходячись в районі будинку № 7 по вулиці Козачій в місті Запоріжжі, керував автомобілем «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння; Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку із використанням технічного засобу «Drager alcotest-6820» № 236. Результат тестування позитивний - 1,58 проміле. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9(а).

ОСОБА_2 вважає, що постанова суду була винесена з порушенням норм процесуального і матеріального закону. Судове засідання відбулося за відсутності його адвоката. До того ж апелянт зазначає, що він в достатній мірі не розуміє українську мову відтак на його думку було істотно порушено його права. Зазначає також, що підчас оформлення протоколу і розгляду судом на нього було здійснено психологічний вплив внаслідок чого він підтвердив факт вживання алкогольного напою. Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на стан спяніння. На переконання апелянта протокол було складено з порушенням ст.256 КУпАП. Просив постанову місцевого суду стосовно нього скасувати і закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, заслухавши ОСОБА_2, апеляційний суд вважає, апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підчас апеляційного перегляду справи ОСОБА_2 заявив, що 6 березня 2017 року прибув до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у визначений в повістці час. Помічник чи то секретар судді Стартій Є.В. повідомила про перебування судді на лікарняному, завела його до зали судового засідання, де у присутності невідомих йому осіб чоловічої статі, відібрала у нього розписки і просила прийти після свят за рішенням суду. Фактично розгляд справи не відбувся, він був позбавлений можливості надати свої пояснення по суті справи.

9 березня 2017 року він отримав копію судового рішення. Дізнався, що його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу та позбавлено водійських прав.

За відсутності протоколу судового засідання чи журналу фіксації перебігу судового засідання суд апеляційної інстанції позбавлений можливості самостійно перевірити зазначені доводи.

Для зясування обставин ухвалення суддею Стратій Є.В. 06.08.2017 рішення щодо ОСОБА_2, судом апеляційної інстанції була ініційована перевірка обставин, про які зазначав ОСОБА_2

Проведеною перевіркою повністю спростувати чи підтвердити факти про які зазначав ОСОБА_2 і тим самим усунути сумніви щодо законності проведення судового розгляду справи в суді першої інстанції стосовно останнього, не виявилося можливим.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, тому при апеляційному перегляді справи всі сумніви про доведеність вини ОСОБА_2 і наявність в його діях складу правопорушення, мають тлумачитися на його користь, тому судом апеляційної інстанції повторно були досліджені докази у вказаній справі.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст.278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладений обовязок на стадії підготовки справи для розгляду перевірити питання, перелічені у цьому законі. Одне з таких питань це питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи. Ці норми закону судом першої інстанції дотримані не були.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення розроблені та затверджені наказом МВС від 07.11.2015 за №1395 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/278853 «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі по тексту Інструкція №1395), спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 за №1452/735 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту Інструкція №1452/735) недотримання норм яких дає підстави для висновку про недопустимість доказів на підтвердження обставин подій та доведеності вини особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.4 розділу ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції №1395, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається водію.

Згідно ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутня розписка ОСОБА_2 про отримання і копії протоколу про адміністративне правопорушення і акту огляду.

Бланк протоколу містить графу для пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення.

В протоколі щодо ОСОБА_2 (а.п.1) у вказаній графі міститься запис «Согласен» і стоїть підпис ОСОБА_2 Однак зробити висновок з чим саме згоден ОСОБА_2 зі змісту цього запису встановити не можливо.

Так в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що він взагалі не вживає алкогольні напої, і приблизно 10 років «закодований» від алкоголю. На початку кожного року він проходить так звану процедуру «кодування» у лікаря нарколога. Останній раз таку процедуру проходив 15.01.2017. З приводу обставин події пояснив, що 11 лютого 2017 р. він був на похоронах свого близького товариша в м. Дніпрі. Підчас похорон внаслідок стресу у нього раптово погіршилось самопочуття, і одна із жінок дала йому випити якийсь напій на травах, після якого він став відчувати себе дещо краще. Алкогольних напоїв він не вживав, оскільки, як зазначалося вище, він «закодований». Він пояснив, що повертався із м. Дніпра в м. Запоріжжя з жінкою пасажиром, яку висадив в районі «Вознесенівського ринку». В той момент коли його зупинили поліцейські, він ще перебув в стані стресу, спочатку заперечував свою вину. Він погодився пройти алкогольне тестування на місці оскільки не вживав спиртних напоїв і був впевнений, що спеціальний технічний засіб підтвердить це. Після того як спеціальний технічний засіб видав результат, він погодився не з показами спеціального технічного засобу, а з порядком проведення тестування, фактично не розуміючи наслідків. В протоколі він зазначив «Согласен», так як він був згоден пройти тестування на стан спяніння на місці.

Для перевірки обставин зазначених ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції були допитані свідки у вказаній справі і досліджені докази.

Судом апеляційної інстанції була дослідження медична довідка з наркологічної амбулаторії, зі змісту якої випливає, що ОСОБА_2 постійно перебуває під амбулаторним наглядом лікаря нарколога, останній огляд проходив 15.01.2017.

Судом апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_3, який був присутній підчас складання протоколу стосовно ОСОБА_2 Свідок пояснив, що в його присутності 11.02.2017 поліцейські за допомогою спеціального засобу проводили огляд ОСОБА_2 Останній дихав у трубку цього засобу, і засіб показав, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного спяніння. Свідок пояснив, що на той момент йому задавалося, що ОСОБА_2 перебував з ознаками спяніння, однак це враження базувалося на показах прилад. Інші обставини зазначені в його поясненні, зокрема про те, що у ОСОБА_2 був запах алкоголю з рота, почервоніння очей, порушення координації рухів свідок не підтвердив.

Судом апеляційної інстанції була допитана свідок ОСОБА_4, яка пояснила, що 11.02.2017 вона в якості пасажира їхала з м. Дніпра в м. Запоріжжя в автомобілі під керуванням ОСОБА_2 На думку свідка, останній був в пригніченому стані. Майже всю дорогу мовчав, пояснив їй, що він повертається з похорон. Від ОСОБА_2 вона не чула запаху алкоголю і в неї не склалося враження, що той перебував в стані алкогольного спяніння.

Судом апеляційної інстанції в якості свідка був допитаний інспектор УПП в місті Запоріжжі ДПП ОСОБА_5, який пояснив, обставини зупинки 11.02.2017 автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, обставини проведення тестування на стан алкогольного спяніння і складання адміністративного протоколу. На переконання вказаного свідка, ОСОБА_2 на момент оформлення матеріалів справи перебував в стані алкогольного спяніння. Свідок був впевнений, що підчас проведення огляду і складання протоколу був дотриманий порядок визначений Законом.

Судом апеляційної інстанції були переглянуті відеозаписи оформлення протоколу у справі про адміністративне правопорушення, які містяться на диску, долученому судом як доказ до матеріалів справи. На записах було зафіксовано факт зупинки автомобіля НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2, факт проведення тестування на стан спяніння і факт складання адміністративного протоколу.

ОСОБА_2 одразу після зупинки заперечував факт вживання спиртних напоїв і погодився пройти тестування на місці. Однак інспектором не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу. Із запису не можливо встановити хто саме розпаковував трубочку до спеціального технічного приладу.

На переконання суду, оскільки ОСОБА_2 заперечував факт вживання спиртних напоїв, інспектор мусив не тільки запропонувати пройти тестування на місці, а також проінформувати про порядок застосування спеціального технічного засобу. Оскільки цього зроблено не було, ОСОБА_2 фактично був позбавлений можливості реалізувати своє право вимагати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого запису вимірювальної техніки, як того вимагає положення п.5 розділу ІІ «Проведення огляду на стан спяніння поліцейськими і оформлення його результатів» Інструкції №1452/735.

До того ж, на місці події 11 лютого 2017 року працівником поліції було проведено огляд ОСОБА_2 на стан спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager alcotest-6820», в результаті чого встановлено результат 1,58 % /а.с.2/.

Зазначеного спеціального технічного засобу «Drager alcotest-6820», який був застосований працівниками поліції для огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння, немає в «Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №33 від 01.03.2010 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 за № 262/17557). Вказаний перелік є чинним, іншого переліку не затверджено, відтак працівниками поліції був застосований спеціальний технічний засіб, який не міг бути застосований та показання якого не можна вважати доказом по справі.

Також до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.п.3), однак відомостей про те, що аналогічне направлення було вручено ОСОБА_2 в матеріалах справи не має. На відеозапису факт складання цього направлення і вручення його ОСОБА_2 також не зафіксовано.

Зміст бланку протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 розділу ІІ «оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Інструкції №1395 передбачає перелічення доказів або документів, які додаються до нього (пояснення свідків, акт огляду на стан спяніння, інші документи та матеріали які містять тощо), про що є відповідна графа. В протоколі стосовно ОСОБА_2 у вказаній графі зазначено «матеріали справи», однак не перелічено, які саме. При цьому, в матеріалах справи містяться і надійшли разом з протоколом до суду: акт огляду на стан алкогольного спяніння, направлення водія на огляд до медичного закладу, пояснення свідків, та інша інформація, відношення яких до протоколу не підтверджене, як його змістом, так і відомостями внесеними в ньому.

Зазначеним обставинам, які мають істотне значення, судом першої інстанції оцінка не дана.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи, положень ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак постанова місцевого суду підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, а постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 березня 2017 року, щодо ОСОБА_2, скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1