Справа № 214/3812/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 серпня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2017 року о 13.00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ГАЗ 24, р/н 14049АН, по автодорозі по провулку Бульварному в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 5.35.1 «Пішохідний перехід», проявив неуважність до дорожньої обстановки, та не надавши дорогу пішоходу ОСОБА_3, яка переходила проїзну частину дороги з права наліво за напрямком руху автомобіля, скоїв на неї наїзд. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а пішохід ОСОБА_3 тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.1.5, 2.3 «б», 8.1, 18.1 ПДР України.

Крім того, 13.06.2017 року о 13.00 год. ОСОБА_2 після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, будучи причетним до неї, залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10 ПДР України.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненому правопорушенні визнав, не заперечував обставин, викладених в протоколі. Будучи присутнім в минулих засіданнях зазначав, що фактично місце ДТП він не залишав, оскільки після ДТП на прохання потерпілої відвіз її до лікарні. При призначенні покарання просив суворо не карати та врахувати відсутність до нього претензій з боку потерпілої ОСОБА_3

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

За даних обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Так, окрім особистого визнання вини ОСОБА_2, його вина у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень підтверджується також письмовими доказами по справі, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії БР № 076837, № 0736838 від 22.06.2017 року, карткою первинного обліку інформації, зареєстрованої в ЖЕО за № 14251 від 13.06.2017 року, в яких зазначені обставини ДТП, яка мала місце 13.06.2017 року о 13.00 год. в районі нерегульованого перехрестя на автодорозі по провулку Бульварному в м. Кривому Розі Дніпропетровської області за участю автомобіля марки ГАЗ 24, р/н 14049АН, під керуванням ОСОБА_2, та пішохода ОСОБА_3;

- протоколом огляду місця ДТП від 13.06.2017 року, схемою та фото-таблицею до нього, в яких зазначено, що до моменту виникнення ДТП автомобіль марки ГАЗ 24, р/н 14049АН, під керуванням ОСОБА_2 рухався з боку вул. ОСОБА_4 в напрямку вул. Павла Глазового в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, а пішохід ОСОБА_3 переходила проїзну частину дороги з права на ліво за напрямком руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному інформаційно-вказівним дорожнім знаком 5.32.1.

Відповідно до п.п.1.5, 2.3 «б» ПДР України, Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як визначено п.18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Враховуючи механізм ДТП, характер отриманих механічних пошкоджень транспортного засобу та дорожню обстановку на ділянці дороги, де виникла аварійна ситуація (нерегульоване перехрестя, наявність пішохідного переходу зі знаком 5.32.1, денний час доби), суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є наслідком допущення ОСОБА_2 порушення п.2.3 «б», п.18.1 ПДР України, а саме в результаті допущення неуважності та відсутності належного контролю за дорожньою обстановкою під час керування автомобілем, ОСОБА_2 не надав дорогу пішоходу ОСОБА_3, яка переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу з дотриманням вимог п.4.7 ПДР України, в результаті чого допустив на неї наїзд.

Згідно довідки КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР від 21.06.2017 року, в результаті ДТП ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого вивиху голівки правої плечової кістки, забійну рану правого ліктьового суглобу, підшкірну емфізему лівої голені, забій правого тазостегнового суглобу.

Направлення на проходження СМЕ ОСОБА_3 отримала 21.06.2017 року, однак до теперішнього часу СМЕ вона не пройшла, в телефонному режимі та відповідною письмовою розпискою підтвердила, що претензій до ОСОБА_2 не має, отримані ушкодження вважає незначними.

Відповідно до диспозиції норми ст.124 КУпАП, з урахуванням положень п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", особа підлягає адміністративній відповідальності у випадку, зокрема, порушення нею як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови відсутності в його діях ознак складу злочину.

Враховуючи механізм виникнення ДТП, його наслідки та те, що отримані в результаті ДТП пішоходом ОСОБА_3 тілесні ушкодження є менш небезпечними, ніж тілесні ушкодження середнього або тяжкого ступеню тяжкості, що виключає наявність в діях ОСОБА_2 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд приходить до висновку про правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за ознакою порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Посилання ОСОБА_2, що місце ДТП він не залишав суд оцінює критично, оскільки після ДТП в порушення вимог п.2.10 ПДР України він, будучи причетним до ДТП, не повідомив про неї орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, попередньо не зафіксував розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки, що повинен був в будь-якому випадку виконати, не дивлячись на необхідність доставлення потерпілої до найближчого лікувального закладу для надання першої медичної допомоги.

За даних обставин суд приходить до висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись вимогами ст.33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_2, який вину у вчинених ним адміністративних правопорушеннях визнав, не заперечував обставин їх вчинення, є пенсіонером, в добровільному порядку надав допомогу потерпілій ОСОБА_3, а також з огляду на явно зневажливе його ставлення до встановленого законом порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративних правопорушень, які створюють небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, вважає за необхідне піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-36, 40-1, 122-4, 124, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП штраф в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави;

- за 122-4 КУпАП штраф в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп. в дохід держави.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко