ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Колесник С.А.

при секретарі - Боденко Д.О.,

за участю представника

Харківської митниці ДФС - Моїсеєнко В.В.,

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал № 0505/80700/17 про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (гурт), ІПН НОМЕР_1,

за ст.483 ч.1 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

10.05.2017 року Харківською митницею ДФС отримано відповідь Митних органів Литовської Республіки від 20.03.2017 року №(20.3/19)3В-2978 на запит від 06.02.2017 року №1689/5/99-99-20-02-01-16 щодо перевірки автентичності документів та законного статусу транспортних засобів.

Згідно з отриманою інформацією нотаріус Дайнора Йевайтіте не підтвердила дійсності нотаріального засвідчення довіреності від 26.03.2016 Нотаріальний регістр №DJ-9834, виданого власником транспортного засобу громадянином Франції ОСОБА_4 на уповноваженого ОСОБА_2 та завіреної в 15 нотаріальній конторі м. Вільнюс Республіка Литва на транспортний засіб MERSEDES-BENZ -E300 VIN:НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3.

За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин ОСОБА_2 у період з 30.03.2016 по 09.05.2017 року неодноразово переміщував через митний кордон України у митному режимі «транзит» автомобіль MERSEDES-BENZ -E300 VIN:НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3.

Згідно зі службовою запискою м/п «Щербаківка» від 22.05.2017 р. №1320/20-70-66/66, гр. ОСОБА_2, починаючи з 30.03.2016 року під час переміщення у пункті пропуску «Гоптівка» Харківської митниці ДФС через митний кордон України транспортного засобу MERSEDES-BENZ - E300 VIN: НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3 у митному режимі транзиту надавалися наступні документи: паспорт громадянина України НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.12.2011 НОМЕР_5, доручення, засвідчене нотаріусом Дайнора Йевайтіте ( Нотаріальний регістр №DJ-9834) в 15 нотаріальній конторі м. Вільнюс Республіка Литва.

Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки останній перемістив товар, а саме транспортний засіб MERSEDES-BENZE-300 VIN: НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю вчинене шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документів, одержаних незаконним шляхом, а саме доручення №DJ-9834 від 26.03.2016 року, завіреного нотаріусом Дайнора Йевайтіте, проте дійсність якого підтверджена не була.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував проти складеного відносно нього протоколу, вважав його безпідставним з огляду на те, що довіреність, яка вказана у протоколі про порушення митних правил №0505/80700/17, він ніколи не пред'являв, а пред'являв доручення, видане йому власником автомобіля у Франції. Також зазначав, що Митний кодекс передбачає поняття «нотаріально посвідчене доручення», а не «довіреність на право керування», тобто у протоколі безпідставно визначене невірне поняття обов'язкового для пред'явлення документа та крім того, вважав його пред'явлення взагалі недоцільним, оскільки при перетині ним пункту пропуску «Гоптівка» 22.12.2016 року в режимі «червоний коридор», який передбачений для транзитних транспортних засобів, він з урахуванням вимог статті 94 МК здійснив декларування товару, тобто автомобіля, в тому числі пред'явив доручення, видане у Франції. Після цього митних декларацій він не заповнював, що виключало подання ним доручення.

Крім того зазначав, що при складанні протоколу його особу не було встановлено, оскільки на час складання протоколу його паспорт було втрачено, а його пояснення були перекручені та невірно описані у висновку, долученого до справи.

Також зазначав, що у протоколі невірно зазначено кваліфікацію його нібито протиправних дій, що суперечить диспозиції статті 483 МК, а склад самого правопорушення був оцінений поверхово та формально.

Представник Харківської митниці ДФС в судове засідання з'явилась, висновок підтримала, просила прийняти рішення по суті та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 483 МК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч 1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Статтею 4 МК України у пункті 57 чітко визначено що товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно до п.60 ст.4 МК України транспортний засіб підпадає за ознаками транспортний засіб особистого користування, а саме: наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Оскільки поняття транспортного засобуохоплюється поняттям товару, то ст.335 МКУ передбачено, що під час переміщення товарів через митний кордон України до митного органу подаються документи та відомості, необхідні для митного контролю серед них є: документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність) (ч. 1 пункт 1 абзац а); документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію (ч. 3 пункт 1 ); у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму(ч. 3 пункт 1).

Відповідно до ст. 336 МКУ митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митного органу шляхом, в тому числі:

1)перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексунадаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2)направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосуваннязаходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Ст. 381 МКУ встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору у меншому розмірі. Податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

При цьому звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі здійснюється за наявності підстав, визначених законодавством України.

Слід зазначити, що обов'язковою умовою для звільнення від оподаткування митними платежами, у відповідності до пункту 4 частини 10 статті 374 Кодексу, при ввезенні на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами товари, що належать громадянам і переміщуються транзитом через митну територію України.

Згідно ч. 1 ст. 198 МКУ органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 257 МКУ декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно ч. 6 ст. 265 МКУ декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Згідно ч. 4 ст. 266 МКУ у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Судом встановлено, що 09.05.2017 о 12 год. 01 хв. через пункт пропуску «Гоптівка» митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС громадянином ОСОБА_2 був ввезений на митну територію України в митному режимі «транзит» автомобіль марки MERSEDES-BENZE-300 VIN:НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3. Під час митного контролю громадянин ОСОБА_2 надав органу доходів і зборів в якості підстави для переміщення вказаного автомобіля через митний кордон України документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у Франції від 12.12.2011 НОМЕР_5; доручення, видане 26.03.2016 року громадянином Франції ОСОБА_4, засвідчене нотаріусом Дайнора Йевайтіте (Нотаріальний регістр №DJ-9834) в 15 нотаріальній конторі м. Вільнюс Республіка Литва, яким громадянина ОСОБА_2 уповноважено представляти інтереси щодо автомобіля марки MERSEDES-BENZE-300 VIN:НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3, доставляти його в закордонні країни та здійснювати будь-які інші дії стосовно цього автомобіля в межах даного дозволу; паспорт громадянина України НОМЕР_4, виданий 24.02.2000 року Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області.

Під час проведення перевірки документів, що надавались в якості підстави для переміщення транспортного засобу через митний кордон України, згідно інформації Митного Департаменту Міністерства фінансів Литовської Республіки від 20.03.2017 №(20.3/19)3В-2978, що надійшла до Харківської митниці ДФС 0.05.2017 року із супровідним листом Державної фіскальної служби України (вих.. №10389/7/99-99-20-01-17 від 26.04.2017 року), нотаріус Дайнора Йевайтите (Dainora Jievaityte) довіреність №DJ-9834 від 26.03.2016 року не засвідчувала.

Крім того згідно з цієї ж відповіді вбачається, що автомобіль марки MERSEDES-BENZE-300 VIN:НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3 у системі реєстраційного обліку транспортних засобів не знайдено.

Відповідно до наявної в матеріалах справи інформації митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС (службова записка від 22.05.2017 року №1320/20-7-66/66) громадянин ОСОБА_2 у пункті пропуску «Гоптівка» багатократно переміщував через митний кордон України автомобіль марки MERSEDES-BENZE-300 VIN:НОМЕР_2, р. н. НОМЕР_3, в ході якого під час митного контролю надавав органу доходів і зборів в якості підстави для переміщення вказаного автомобіля через митний кордон України вищевказані документи, у тому числі доручення від 26.03.2016 №DJ-9834, видану на його ім'я громадянином Франції ОСОБА_4.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.483 ч.1 МК України підтверджується матеріалами справи, дослідженими судом.

Посилання ОСОБА_2 на те, що при перетині митного поста він не використовував доручення№DJ-9834 в якості підстав для ввезення автомобіля марки MERSEDES-BENZE-300 VIN:НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3 жодними доказами не підтверджується, а навпаки спростовується тим, що за відсутності вказаного документу відповідно до вимог Митного кодексу, він, як громадянин України взагалі не зміг перетнути кордон.

Щодо доводів ОСОБА_2 стосовно того, що у протоколі про порушення митних правил невірно викладена кваліфікація його дій з огляду на норми МК України, то суд вважає ці доводи безпідставними, оскільки протокол №0505/80700/17 містить у собі саме ті обставини, які були виявлені митницею та в подальшому перевірені та встановлені судом, та які відповідають тексту диспозиції статті 483 МК України.

Не впливають на доведеність викладених у протоколі обставин і подальша втрата ОСОБА_2 документу, що підтверджує його особу.

Відповідно до висновку спеціаліста №ТД-13 оцінки автомобіля «MERSEDES-BENZE-300» від 26.06.2017 року ринкова вартість автомобіля MERSEDES-BENZE-300 VIN:НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_3, 1997 року випуску станом на 02.06.2017 року становить величину 169710 грн. (а.с.64-65).

Враховуючи обставини скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, суд застосовує до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, які були безпосередніми предметами порушення митних правил та приймаючи до уваги те, що згідно ст. 483 МК України санкцію у вигляді конфіскації застосувати неможливо, оскільки предмет правопорушення не вилучався, суд, керуючись ч.2 ст.541 МК України, яка передбачає, що у разі коли неможливо конфіскувати товар, що є безпосереднім предметом порушенням митних правил, стягується вартість зазначеного товару, вважає за необхідне стягнути з правопорушника вартість спірного товару.

Крім того, у відповідності зі ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 280, 284 КУпАП, ст.ст. 467, 483, 487, 496 МК України у редакції 2012 року, ст. 41 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ІПН НОМЕР_1визнати винним в порушенні митних правил передбачених ч.1 ст.483 МК України та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 169710 (сто шістдесят дев'ять тисяч сімсот десять) грн. 00 коп. (отримувач: УДКСУ у м. Харкові Харківської області, , банк отримувача: ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, п/р: 5002, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про ПМП №0505/80700/17 від ОСОБА_2.).

На підставі ч. 2 ст. 541 МК України стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ІПН НОМЕР_1 вартість товару у розмірі 169710 (сто шістдесят дев'ять тисяч сімсот десять) грн. 00 коп. не застосовуючи конфіскацію, у зв'язку з тим, що предмет правопорушення не вилучався.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп. на рахунок - Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 , код отримувача: 37993783, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача:0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: «Судовий збір по справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 » Київський районний суд м. Харкова.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.А. Колесник