АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

12 квітня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2016 року, в якому ОСОБА_2 просив поновити йому пропущений строк, оскільки з 04.12.2016 по 17.12.2016 року він перебував на стаціонарному лікуванні у Броварській районній центральній лікарні, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №20019 від 17.12.2016 року, у зв'язку з чим не мав змоги вчасно подати апеляційну скаргу, а також просив визнати поважною причиною той факт, що з вини працівників Дніпровського районного суду м. Києва була втрачена його апеляційна скарга, подана 21.12.2016 року.

У відповідності зі ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу на постанову судді в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за клопотанням особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2016 року вважаю, що підстави для поновлення цього строку відсутні, оскільки як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 був присутнім 15.11.2016 року під час розгляду справи та надавав суду свої пояснення, тобто останній був обізнаний про прийняте судом рішення та порядок і строки його оскарження, однак апеляційну скаргу подав лише 21.12.2016 року, тобто поза межами строку визначеного ст. 294 КУпАП, а посилання ОСОБА_2 на проходження ним стаціонарного лікування, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження є безпідставним, оскільки згідно копії виписки з медичної картки стаціонарного хворого №20019 від 17.12.2016 року (а.с. 21), ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні тільки з 04.12.2016 по 17.12.2016 року включно, а інших об'єктивних причин, які б перешкоджали йому реалізувати своє право на оскарження постанови судді з 15.11.2016 по 04.12.2016 року, ОСОБА_2 не навів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Оскільки інших доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не наведено, а обставини, на які він посилається, не можуть бути визнані поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та повернути ОСОБА_2 його апеляційну скаргу на цю постанову.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова