АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/1944/2017 Суддя у першій інстанції: ЩаснаТ.В.
Категорія: ч. 1 ст.164-5 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, який є фахівцем в галузі права, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року щодо,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого ФОП ОСОБА_4, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 164-5 КупАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року, ОСОБА_4визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цією ж постановою з ОСОБА_4 стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року, та постановити нову постанову якою справу закрити про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП через відсутність у його діях складу даного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він не отримував повістки та не був повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, дізнався про оскаржувану постанову лише 09.07.2017 року отримавши її за поштовою адресою. Також йому не було відомо про перевірку зазначену у оскаржуваній постановій, яка відбулася 10.03.2017 року о 19 год. 30 хв., також не було відомо та не отримано протоколу про адміністративне правопорушення № 9/26-15-40-01 від 22.03.2017 року.

Крім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва, оскільки справа була розглянута у його відсутність, а про існування оскаржуваної постанови він дізнався випадково, коли виявив її у своїй поштовій скриньці 09 липня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, який є фахівцем в галузі права та який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, адміністративним правопорушенням, у даному випадку, є зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору посадовими особами підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно оскаржуваної постанови та протоколу від 22.03.2017 р. № 9/26-15-40-01, складеного ГУ ДФС у м. Києві, 10.03.2017 р. о 19 год. 30 хв. виявлено порушення ФОП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, зберігання з метою подальшої реалізації тютюну для кальяну описаного в додатку № 1 до акту перевірки без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено абз. 3 п. 4 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 № 481/95-ВР (Далі - Закон №481/95- ВР), а саме: алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. Також, встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв описаних в додатку № 2 до акту перевірки без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено абз. 3 п. 4 ст. 11 Закону №481/95-ВР., що підтверджується актом від 13.03.2017 року № 26/67/40/350750439, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164-5 ч.1 КУпАП України.

Так, суд першої інстанції, дослідив матеріали справи, надав належну оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до вірного висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема протоколом № 9/26-15-40-01 від 22.03.2017 року, даними акту (з додатками) фактичної перевірки від 13.03.2017 року № 26/67/40/350750439, актом про неможливість вручення акта перевірки у зв"язку з неявкою СГ, випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, податковою декларацією про майновий стан і доходи, розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих само зайнятою особою.

Та за таких обставин, суд першої інстанції встановивте, що ОСОБА_4, як ФОП допустив порушення зберігання з метою подальшої реалізаціїтютюну для кальяну описаного в додатку № 1 до акту перевірки без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушив абз.3 п.4 ст. 11 ЗаконуУкраїни "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 № 481/95-ВР (Далі - Закон №481/95- ВР), а саме: алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. Також, встановлено факт зберігання з метою подальшої реалізаціїалкогольних напоїв описаних в додатку № 2 до акту перевірки без марок акцизного податку встановленого зразка, чим порушено абз.3 п.4 ст. 11 Закону №481/95-ВР., що підтверджується актом від 13.03.2017 року № 26/67/40/350750439, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164-5 КУпАП України.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не було відомо про перевірку зазначену у оскаржуваній постанові, яка відбулася 10.03.2017 року о 19 год. 30 хв., та не отримано ним протоколу про адміністративне правопорушення № 9/26-15-40-01 від 22.03.2017 року, то вони є голослівними, та спростовуються наступним.

Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення від 22.03.2017 № 9/26-15-40-01, ОСОБА_4, підписано власноручно та отримано 22 березня 2017 року, про що свідчить відмітка в графі «Другий примірник отримано» / а.с.1/, для отримання акту перевірки 13 березня 2017 року ОСОБА_4, не з'явився, про що свідчить акт неможливості вручення акта перевірки у зв'язку з неявкою СГ /а.с. 6/.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не отримував повістки та не був повідомлений про розгляд справи, то вони теж є голослівними, виходячи з наступного.

Так, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_4 надсилалась повістка за місцем його реєстрації та проживання, яка повернулась без вручення, за закінченням терміну зберігання, та повторна направлялась за місцем виявленням правопорушення та складання протоколу.

У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції законно розглянув справу у його відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стосовно доводів представника апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено за якою частиною ст. 164-5 КУпАП складений протокол стосовно ОСОБА_4, то вони є слушними, але не спростовують вину ОСОБА_4 у правопорушенні, та ніяким чинним не виключають, суть правопорушення. Крім того в самому протоколі зазначена диспозиція частини 1 статті 164-5 КУпАП, за якою накладено стягнення на ОСОБА_4

Доводи представника апелянта стосовно того, що бутилки були відкриті, та стояли на барній стійці у зв"язку з чим на них акцизні марки були надірвані не найшли свого підтвердження підчас апеляційного розгляду та спростовуються наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року, слід залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року, без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2017 року, - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року, якою ОСОБА_4визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич