Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2016 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 26 листопада 2016 року о 0 годин 10 хвилин ОСОБА_3 керував автомобілем Ford Mondeo д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України. Результат огляду на стан сп'яніння із застосуванням приладу газоаналізатор (алкотест) "Drдger" 1,43 ‰.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх доводів зазначає про порушення його прав, оскільки справу розглянуто без його участі і за відсутності даних про своєчасне сповіщення про час і місце її розгляду. Тому вважає, що в будь-якому випадку, незалежно від наявності або відсутності в його діях складу правопорушення постанова судді має бути скасована, а провадження в справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Одночасно з цим стверджує і про відсутність у його діях складу правопорушення, оскільки немає доказів того, що він керував транспортним засобом, а посилання на свідків, які нібито вказали на нього, нічим не підтверджені. Він заперечив свою причетність до ДТП, що зафіксовано в рапорті, але написати пояснення у протоколі йому не дали можливості. При цьому дані в рапорті працівника поліції про виявлення у нього _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/869/2017 Постанова винесена суддею Федюком О.О.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

при поверхневому огляді ключів від автомобіля вважає надуманими. Що стосується інциденту, то на прохання знайомої дівчини на ім'я Наталія, яка щойно отримала посвідчення водія, він дав їй можливість покерувати автомобілем. Під'їжджаючи до місця для паркування, вона зачепила інший автомобіль, злякалася та стала залишати місце пригоди. Зачинивши автомобіль, намагався наздогнати її і після сварки повернувся до автомобіля, куди майже одразу прибули працівники поліції. Він намагався пояснити ці обставини, однак працівник поліції не повірив. На даний час зв'язок з Наталією втрачено і місце її проживання йому невідоме.

Зазначає ОСОБА_3 і про недопустимість результатів огляду із застосуванням газоаналізатора (алкотеста) "Drдger" "Alcotest 6820", оскільки він відсутній у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженому наказом МВС України від 01.03.2010 року № 33. Стосовно накладеного стягнення вважає, що суд формально послався на положення ст.33 КУпАП, а правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, не становить суспільної небезпеки і є малозначним, у зв'язку чим суд може звільнити його від відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що про місце і час розгляду справи сповіщений не був, всупереч вимогам ст.285 КУпАП копія постанови йому не вручалася і не висилалася, а з матеріалами справи ознайомився і про прийняте суддею рішення він дізнався 27.02.2017 року.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3, який повідомлений про його дату, час і місце, не з'явився, і відомості про поважні причини неявки не надав. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 висловив прохання про розгляд справи за його відсутності за станом здоров'я, на підтвердження чого документи також відсутні. А тому згідно з ч.6 ст.294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана 07.03.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3 і даних про його своєчасне сповіщення про місце і час розгляду. Копія постанови протягом трьох днів після закінчення розгляду справи, яке це передбачено ч.1 ст.285 КУпАП, ОСОБА_3 не вручалася і не висилалася. Оскільки з матеріалами справи він ознайомився 27.02.2017 року, що підтверджується надписом на обкладинці, строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; показаннях газоаналізатора "Alcotest 6820" "Drдger" і акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_3 станом на 0 годин 45 хвилин 26.11.2016 року рівень алкоголю у видихуваному ним повітрі становив 1,43 ‰; письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, у присутності яких проведено огляд.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Крім того, згідно з рапортом інспектора патрульної поліції по прибуттю за викликом на перехрестя вул. Алма-Атинська - вул. Празька було встановлено, що сталася ДТП за участю автомобілів Dacia Logan д/н НОМЕР_2 і "Ford Mondeo" д/н НОМЕР_1. Автомобіль "Ford Mondeo" був зачинений, і свідки пригоди вказали на ОСОБА_3, у якого були наявні ознаки алкогольного сп'яніння, як на водія. ОСОБА_3 причетність до ДТП заперечив, і у нього було виявлено ключі від автомобіля "Ford Mondeo", які відчиняли та зачиняли транспортний засіб.

Наявна в справі і розписка ОСОБА_6 про залишення йому на зберігання транспортного засобу, що свідчить про застосування такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, як відсторонення особи від керування транспортним засобом, передбаченого ст.266 КУпАП.

Стосовно доводів в апеляційній скарзі про порушення судом вимог ст.268 КУпАП, що виразилося у розгляді справи без його участі, слід зауважити наступне.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом вживалися відповідні заходи для своєчасного сповіщення ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи, однак, дійсно, в справі відсутні відомості про отримання повістки.

Між тим, правопорушник мав можливість скористатися відповідними правами в апеляційному суді, і його неявка та прохання в апеляційній скарзі дають підстави вважати про небажання реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП.

Твердження ОСОБА_3 про відсутність у справі доказів того, що він керував транспортним засобом, спростовуються рапортом інспектора патрульної служби, відповідність інформації в якому фактичним обставинам справи не викликає сумнівів, а посилання на те, що в протоколі йому не дали можливість написати пояснення, - надумані.

У графі "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" міститься підпис ОСОБА_3, що свідчить про те, що зі змістом протоколу він знайомився, а тому міг власноручно зауважити про незгоду з протоколом і про керування транспортним засобом особою на ім'я Наталія.

Безпідставними, на переконання апеляційного суду, є і доводи правопорушника про недопустимість результатів огляду із застосуванням газоаналізатора "Alcotest 6820", який не зазначено в Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженому наказом МВС України від 01.03.2010 року № 33.

Відповідно до вимог п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Управлінням патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції на запит апеляційного суду надано інформацію, згідно з якою спеціальний прилад "Alcotest 6820" дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Що ж стосується відповідного переліку технічних засобів, то він використовується в підрозділах Державтоінспекції МВС. Оскільки Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП не є структурним підрозділом Державтоінспекції МВС, дія переліку на нього не поширюється.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн