Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/581/17 Головуючий в 1-й інстанції - Дмитрюк О.В.
Єдиний унікальний № 336/2685/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю представника ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2017 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Як зазначено в постанові, 15.05.2017 року о 00 год. 15 хв. ОСОБА_2 по вул. Бочарова поблизу будинку № 18 в м. Запоріжжі керував автомобілем НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію заборонено керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння або під впливом наркотичних чи токсичних препаратів. Відповідно до висновку № 2355, складеного 15.05.2017 року о 01:00 год., громадянин ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі апелянт, не погоджуючись з постановою в повному обсязі, вважає, що вона винесена місцевим судом в результаті неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і підлягає скасуванню. Зазначає, що в момент зупинки транспортного засобу, проведення огляду на стан сп'яніння та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення разом з особою, що притягається до адміністративної відповідальності, перебувала його подруга - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_2. Однак, в порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, відомості про цього свідка не були внесені поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення від цього свідка також не були відібрані. При цьому, не вказавши у протоколі про вказаного свідка, поліцейський вніс до такого протоколу відомості про двох інших свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які насправді не були присутні при зупинці транспортного засобу, проведенні огляду та оформленні протоколу про адміністративне правопорушення. При розгляді справи місцевий суд за клопотанням ОСОБА_2 викликав вказаних свідків до суду, однак ці свідки до судового засідання не з'явились і суд, незважаючи на клопотання ОСОБА_2 про їх повторний виклик, вирішив справу за відсутності пояснень цих свідків, чим порушив принципи повного та всебічного розгляду справи. Інспектор поліції не запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, не проінформував про порядок застосування спеціального технічного засобу, а лише запропонував «продути у якийсь Драгер», хоча значення цього терміну стало відомо ОСОБА_2 вже пізніше - при проходженні огляду у медичному закладі. Згідно наявного в матеріалах справи висновку КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР від 15.05.2017 року, щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, він був виданий лікарем ОСОБА_7 на підставі акту медичного огляду № 2355, складеного о 01 год. 00 хв. 15.05.2017 року. При розгляді справи місцевим судом від ОКНД, серед іншого, було витребувано копію вказаного вище акту. Проте, замість Акту № 2355, ОКНД направив до суду копію іншого акту медичного огляду № 2334 від 15.05.2017 року. Отже, наданий ОКНД на запит суду Акт медичного огляду № 2334 жодного відношення до Висновку немає. Вказані обставини можуть або вказувати на те, що Акт № 2355, про який вказано у Висновку, лікарем-наркологом ОСОБА_7 взагалі не складався та не видавався, що відповідно вказує на безпідставність складення такого Висновку, або ж на те, що ОКНД помилково направило до суду замість Акту №2355, інший Акт №2334. На запит суду ОКНД, окрім іншого, було надано копію сертифікату відповідності серії «В» № 007151 від 17.07.2013 року, який містить в собі інформацію щодо сертифікації газоаналізаторів «Alcotest...». Натомість, за даними наданого сертифікату строк його чинності закінчився 20.02.2016 року.

На підставі вищевикладеного, просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні представника ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_3 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд першої інстанції на підтвердження вини ОСОБА_2 послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 072163 від 15.05.2017 року, акт медичного огляду та висновок № 2355, складений 15.05.2017 року о 01:00 год. лікарем Запорізького обласного клінічного наркологічного диспансеру Запорізької обласної ради, та відеозапис на DVD-R диску.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що ряд доказів, на які послався суд першої інстанції, не можна визнати допустимими, а інші не підтверджують вину ОСОБА_2

Так, висновок КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР від 15.05.2017 року № 2355 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на який послався суд, не можна визнати належним доказом.

Відповідно до п. 16 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи місцевим судом з КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» було витребувано копію Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, замість Акту № 2355 до суду було направлено копію іншого Акту медичного огляду № 2334 від 15.05.2017 року.

Під час апеляційного розгляду справи було здійснено запит до КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР про витребування копії журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій за 15.05.2017 року, де міститься інформація щодо реєстрації огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На вказаний запит апеляційного суду КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР було надіслано копію зазначеного вище журналу, згідно якої за №2334 та №2355 зазначені зовсім інші особи, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно.

Крім того, на запит суду першої інстанції, КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР було надано копію Свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 приладів електродіагностичних Alcotest 7410 Plus com, Alcotest 6510, Alcotest 6810, яке дійсне до 10.02.2015 року, та копію Сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, який чинний до 20.02.2016 року, що ставить під сумнів результат огляду на стан сп'яніння через відсутність сертифікації приладу «Alcotest».

Таким чином, висновки суду, викладені в постанові про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому доводи апелянта щодо відсутності доказів на підтвердження його причетності до вказаного правопорушення, є слушними.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом першої інстанції усім обставинам, які мають істотне значення оцінка не дана. Відтак, визнати постанову суду першої інстанції законною і обґрунтованою не можна.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Перевіривши докази у справі на належність та допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак постанова місцевого суду підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін