Провадження № 33/792/539/17
Справа № 679/885/17 Головуючий в 1-й інстанції Гавриленко О. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 жовтня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Нетішинського міського суду від 04 жовтня 2017 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді, 09 липня 2017 року о 03 годині 45 хвилин ОСОБА_1 у м. Нетішині по вул. Снігурі, 146, керував транспортним засобом «OPEL ASTRA», н.з. ВХ4794ВІ, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нечітка мова, знижена реакція на обстановку, втомленість, з салону було чути запах алкоголю. У порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України на вимогу працівників поліції пройти тест на стан спяніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді Нетішинського міського суду від 04 жовтня 2017 року відносно нього.

Указував, що 09 липня 2017 року проїжджав по вул. Снігурі в м. Нетішині, разом з ним в автомобілі знаходився його знайомий ОСОБА_2 і вони їхали на роботу у м. Луцьк.

Дійсно його зупинили працівники поліції, які їхали вслід за ним. Він спочатку чітко не розгледів їх форму, вони не повідомили його про причину зупинки, шарпали за ручку дверей автомобіля, кричали, щоб він вийшов з автомобіля і поклав руки на капот, на неодноразове його прохання відмовлялись назватись і показати своє посвідчення. Через таку їх поведінку він теж відмовився вийти з автомобіля і відмовився пройти тест на стан спяніння як на місці, так і в медичному закладі.

Надалі працівники поліції на місці його зупинки лише записали в протокол про адміністративне правопорушення анкетні дані двох свідків і дали їм розписатись, після чого їх відпустили. Надалі протокол повністю був заповнений не на місці зупинки та у його відсутність.

Посилався на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення так і в постанові судді при формуванні суті правопорушення неправильно вказана норма закону та нормативний акт, оскільки невідповідність Правил дорожнього руху нормативним актам, які регулюють діяльність поліції, виключає склад адміністративного правопорушення за відмову на вимогу поліцейського пройти огляд на стан спяніння.

У разі відмови від проходження огляду на стан спяніння водій не повинен нести юридичної відповідальності за це, оскільки п.2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що саме на вимогу працівника міліції, а не поліцейського водій зобовязаний пройти огляд.

Зазначав, що на оголошенні постанови ні його, ні адвоката не було, копію постанови отримав поштою 09 жовтня 2017 року.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.

ОСОБА_3 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте в судове засідання апеляційного суду не зявився, клопотання про її відкладення не подавав, що не перешкоджає її розгляду у його відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП.

Уважаю, що строк на оскарження постанови судді Нетішинського міського суду від 04 жовтня 2017 року пропущений апелянтом із поважних причин за обставин, наведених у апеляційній скарзі, тому підлягає поновленню.

Висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, про кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, за зазначених у постанові обставин обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і дійшов правильного, законного та обґрунтованого висновку про доведеність його вини у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та відповідно вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена сукупністю зібраних та досліджених у справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №422404 від 09 липня 2017 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, матеріалами відеофіксації.

Так, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан спяніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Відтак, за вказаних обставин, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано як відмову у проходженні тесту на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» та від медичного огляду для визначення стану спяніння у медичному закладі в установленому порядку в присутності двох свідків.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції неправомірно, не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції. Жодних доказів на підтвердження своїх пояснень останній не представив та дії працівників поліції з цього приводу не оскаржував.

Адміністративне стягнення накладено судом першої інстанції з додержанням вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане адміністративне правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Отже, підстави для скасування постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04 жовтня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_6