Номер провадження 3/754/3993/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши матеріали,які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.08.2017 року о 05 год. 01 хв. в м. Києві по вул. Бритиславська, 14 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВМW 316 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження на стан сп'яніння водій у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України передбачена у зв'язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз. 1 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Згідно абз. 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою причетність до скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав у повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти причетності до скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 зазначив, що він взагалі не рухався в автомобілі, а тільки знаходився в ньому. Не заперечував факт споживання пива в машині, яка не рухалася, тому заперечував причетність до вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема те, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння. Також вказував на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти медичне освідування в закладі охорони здоров'я та не пред'явили технічних засобів для проведення експрес тесту на алкоголь на місці.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що дійсно була ситуація коли працівник поліції запропонувала йому підписати протокол про те, що якийсь хлопець відмовляється підписувати якісь документи.

У зв'язку з наданням вищевказаних пояснень судом свідку були поставлені питання щодо того, чи впізнає свідок правопорушника ОСОБА_1, чи пам'ятає свідок відносно кого складався протокол про адміністративне правопорушення та коли, на що ОСОБА_2 пояснив, що не пам'ятає таких деталей. Також вказаний свідок суду пояснив, що зазначені вище події відбулися приблизно в кінці жовтня.

Вказані покази свідка ОСОБА_2 надані в судовому засіданні суд не може брати до уваги, оскільки вони жодним чином не узгоджуються та суперечать даним викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та викликають сумнів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для усунення всякого роду притиріч та для повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи судом з Управління патрульної служби у м. Києві було витребувано копію непереривного відеозапису з нагрудного знаку працівника патруля національної поліції.

Оглядом в судовому засіданні відеофайлів камери відеоспостереження, яка була на одязі поліцейського, наданих на запит суду Управлінням патрульної служби у м. Києві встановлено, що працівники поліції неодноразово пропонують ОСОБА_1 надати документи на вищевказаний автомобіль, технічний паспорт та водій протягом великого проміжку часу сперечається з працівниками поліції. Крім цього працівники поліції роз'яснюють ОСОБА_1 причину його зупинки та неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що той категорично відмовляється.

Заслухавши пояснення правопорушника, його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази по справі, суд приходить до наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №110203 від 22.08.2017 року від 22.08.2017 року, письмовими поясненнями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, було вчинене 22.08.2017 року, то на день розгляду справи 05.12.2017 року строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчився, а тому провадження в справі необхідно закрити.

Керуючись ст. 38, ч. 2 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по адміністративній справі закрити в зв'язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора, або після апеляційного перегляду, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.Г. Таран