Номер провадження: 33/785/1132/17
Номер справи місцевого суду: 521/6235/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23.06.2017 року стосовно:

ОСОБА_2, який народився 11.03.1966 року м. Свердловськ, працюючого приватним підприємцем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду, 15.04.2017 року о 21 год. 24 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Mitsubishi» (реєстраційний номер НОМЕР_1) по вул. Спартаківській у м. Одесі з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя), а від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2- адвокат ОСОБА_3 зазначив, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства з таких підстав:

1) суд 1-ої інстанції не дав правової оцінки тій обставині, що співробітники поліції не розяснили ОСОБА_2 його права;

2) суд не дослідив належним чином основний доказ у справі - відеозапис з відео реєстратора, відповідно до якого, стає зрозуміло, що ОСОБА_2 не знаходився в стані алкогольного спяніння;

3) крім того, суд не звернув уваги на порушення вимог п. 6 ч. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, а саме ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд в медичній установі;

4) суд не допитав у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи;

5) судом 1-ї інстанції порушені вимоги ст. 33 КУпАП, а саме не враховано особу правопорушника, його майновий стан, помякшуючі обставини тощо, а в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація та документи про місце роботи, професію, сімейний стан ОСОБА_2

За таких обставин, представник ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №189897 від 15.04.2017 року про відмову від проходження огляду на стан спяніння;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про те, що у їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння (а.с. 3, 4);

Зі змісту відеозапису, дослідженого під час апеляційного розгляду, очевидно випливає, що ОСОБА_2 неодноразово відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобовязаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Обєктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є надуманими і безпідставними, оскільки обєктивно спростовуються наведеними вище доказами, не довіряти яким, у апеляційного суду підстав немає.

Твердження сторони захисту про необхідність виклику в суд апеляційної інстанції для допиту в якості свідків громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з метою встановлення наявності у ОСОБА_2 ознак спяніння, апеляційний суд вважає необгрунтованими та направленими на затягування строків розгляду справи, оскільки присутність зазначених свідків підтверджується відеозаписом з місця події, та вони лише були присутні при тому, як працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти освідування на предмет алкогольного спяніння за допомогою приладу „Драгер або у медичному закладі, на що останній відмовився.

Довід апеляційної скарги про те, що судом 1-ї інстанції не враховано особу правопорушника, його майновий стан, помякшуючі обставини тощо, а в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація та документи про місце роботи, професію, сімейний стан ОСОБА_2, апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захисник не надали жодного доказу на підтвердження своїх доводів та на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що її фактичні обставини встановлені суддею суду першої інстанції правильно, а вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП доведена доказами, які є належними та допустимими.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції правильно застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до приписів п.1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, - немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23.06.2017 року у справі про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца