Справа № 488/1215/17
Провадження № 3/488/842/17
ПОСТАНОВА

20.04.2017 року

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Федорченко А.А., розглянувши адміністративні матеріали за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, генерального директора ТОВ Інтерпромтех, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №24 від 27.03.2017 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді генерального директора ТОВ Інтерпромтех, порушив вимоги:

п. 192.1 ст. 192, абз. а) п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України допустив включення до складу податкового кредиту суми ПДВ, обчисленого з вартості товарів та робіт, по яким не встановлено реальність їх здійснення, що призвело до заниження ПДВ;

п. 44.2 ст .44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138 ПК України допустив включення до витрат вартості товарів та послуг, реальність здійснення яких не встановлено, що призвело до заниження податку на прибуток.

ОСОБА_1М в судовому засіданні свою вину не визнав.

В розділі «3» протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що часом вчинення правопорушення є період з 20.02.2014р. по 30.09.2016р., при цьому вказано, що правопорушення є триваючим.

З таким висновком суддя не може погодитись з огляду на таке.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення триваючого правопорушення.

Поняття триваючого правопорушення знайшло відображення в листах Міністерства юстиції України №6802-0-4-13/11 від 02.08.2013 року, з якого вбачається, що триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку; №22-34-1465 від 01.12.2003 року, з якого вбачається, що триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

Інкриміновані ОСОБА_1 порушення характеризуються відображенням відповідних недостовірних даних в податковій декларації та її подачею до контролюючого органу, в даному випадку до підрозділу ДФС України.

Відповідно до ст. 46 Податкового Кодексу України податкова декларація - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Аналіз викладеного дозволяє дійти висновку про те, що дії, які інкримінуються ОСОБА_1, носять разовий характер і припиняються в момент подачі відповідної декларації.

Отже, строк накладення адміністративного стягнення, в даному випадку, слід рахувати з 30.09.2016 року дати, зазначеної в розділі «3» протоколу про адміністративне правопорушення, до настання якої ОСОБА_1 були подані декларації з недостовірними даними, а не з дати виявлення порушень контролюючим органом 06.03.2017р.

Таким чином, на момент надходження справи до суду, минув строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 38, 247, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання до Корабельного районного суду м. Миколаєва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.А.Федорченко