Справа № 216/5363/17
Провадження № 3/216/1903/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2017 року суддя Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.10.2017 року, ОСОБА_2 17 жовтня 2017 року о 20 годин 05 хвилин в м. Кривому Розі по вул. Ньютона, 40, керував транспортним засобом «Nissan Vanette» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Alkotest 6820» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У письмових поясненнях, поданих до суду 25 жовтня 2017 року ОСОБА_2 зазначив, що його зупинили співробітники поліції та почали казати, що він вживав алкогольні засоби, однак від проходження огляду на стан спяніння він відмовився так як поспішав додому, а потім самостійно поїхав у психоневрологічний диспансер де пройшов огляд на стан спяніння.

Разом із тим, при розгляді адміністративної справи ОСОБА_2 вину свою не визнав та пояснив, що він відмовся їхати до психоневрологічного диспансеру для визначення стану спяніння бо йому було потрібно забрати дітей. Також на питання суду пояснив, що йому невідомо чи проводили йому експертизу з метою виявлення стану наркотичного спяніння під час проведення огляду на стан алкогольного спяніння.

Проте, після перегляду у судовому засіданні диску з фіксацією обставин за яких складався протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 змінив свої покази та став говорити, що він не керував транспортним засобом, а їхав у ньому у якості пасажиру.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши диск з фіксацією обставин за яких оформлявся протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення свідка вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

З обєктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 17.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду, що підтверджено й поясненнями двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.10.2017 року, долученими до матеріалів справи.

Факт відмови від проходження огляду на стан спяніння, зафіксовано і в відео записі з якого видно, що ОСОБА_2 не погодився на пропозицію працівників поліції про проходження огляду на стан спяніння.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.07.2017 року, наданий суду, суд до уваги не приймає, оскільки такий оформлений з порушеннями вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 року №1452/735, зокрема п. 17, п. 20 Інструкції (зміст висновку повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського та складається у трьох примірниках, з яких перший примірник видається під підпис поліцейському), - висновок не складався в присутності поліцейського та копія такого висновку не надавалась працівнику поліції. Відповідно до п. 22 вказаної Інструкції, - висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Також, суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_2, не надано жодного доказу на підтвердження того, що він проходив огляд на стан наркотичного спяніння по всіх видах наркотичних засобів які впливають на стан особи, що керує транспортним засобом, .

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що підставою для складення протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 стала фактична відмова правопорушника від проходження медичного огляду на стан спяніння, що є порушення вимог п. 2.5. ПДР України, - водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За такі дії передбачена відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що й стало підставою складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на принцип презумпції невинуватості, згідно якого доведення вини правопорушника покладається на орган, яким оформляється протокол про адміністративне правопорушення, суд вважає, що зібраними по справі доказами в повній мірі доведено факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що такі докази є достатніми та логічно пов'язані з обставинами адміністративного правопорушення, зібрані у відповідності з нормами КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин які б помякшували чи обтяжували відповідальність за адміністративне правопорушення з метою виховання правопорушника та попередження вчинення нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2, адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 279, 280 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», -

постановив:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя В.В. Сидорак