Справа № 456/3239/17
Провадження № 3/456/1158/2017
ПОСТАНОВА
іменем України
24 жовтня 2017 року

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , солдата військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_3 , що займає посаду номера обслуги зенітного відділення 1107 взводу охорони військової частини НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
25.07.2017 року начальник штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_2 виявив, що солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 самовільно залишив місце проходження військової служби на території військової частини НОМЕР_1 . 25.07.2017 року ОСОБА_1 у місці проходження військової служби був відсутній, чим ухилився від виконання обов`язків військової служби, на телефонні дзвінки посадових осіб військової частини НОМЕР_1 не відповідав. У військовій частині НОМЕР_1 в м. Стрию Львівської області солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 з`явився лише 26.07.2017 рок, пояснивши, що був відсутній на службі 25.07.2017 року в зв`язку з хворобою, повідомити про місце свого перебування в місті Дрогобичі Львівської області не міг, оскільки його мобільний телефон було розбито. Жодних документів, які б підтвердили факт його хвороби та звернення до медичних закладів, ОСОБА_1 не надав. Таким чином, 25.07.2017 року солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 свідомо перебував за межами військової частини НОМЕР_1 , в якій проходить військову службу в умовах особливого періоду, та Стрийського гарнізону, не повідомивши про це своїх командирів та начальників.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з перебуванням у тривалому службовому відрядженні за межами Львівської області та неможливості у зв`язку з цим брати участь у судовому засіданні, свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Згідно з ч. 3 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП адміністративним правопорушенням є діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Отже, після прийняття Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», що затверджений Законом України від 17.03.2014 року, в Україні розпочався особливий період.
Міноборони України в листі від 01.10.2015 року № 322/2/8417 надало роз`яснення щодо дії особливого періоду в Україні після завершення часткової мобілізації. Так, відповідно до ст. 1 Закону «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року № 303/2014 в Україні настав особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України.

Враховуючи зазначене, на даний час в Україні діє особливий період.

З долученого до матеріалів справи витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 18дск від 30.12.2016 року встановлено, що межі Стрийського гарнізону за наказом командувача Західного оперативного командування № 242 від 07.07.2006 року визначено включно н.п. Ходовичі, Стрілків, Станків, Конюхів, Завадів, Заплатин /а.с. 8/. Таким чином, цим наказом визначено межі Стрийського гарнізону, до якого м. Дрогобич не відноситься.

Крім особистого визнання вини, про що свідчать пояснення, надані в протоколі серії А2847 № 13 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП /а.с.5/ та заяві від 18.10.2017 року /а.с. 20/, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена протоколом серії А2847 № 13 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП /а.с. 3-5/, актом службового розслідування від 19.08.2017 року, який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення /а.с. 9-13/, рапортом начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 , який виявив, що ОСОБА_1 відсутній у місці проходження військової служби на території військової частини НОМЕР_1 /а.с. 14/.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає доведеним факт самовільного залишення місця служби військовослужбовцем ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує особу правопорушника, який постановою Стрийського міськрайонного суду від 08.08.2017 року був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП /а.с. 19/, характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст.172-11 КУпАП у вигляді штрафу. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, і накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 150 (ста п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя Л. В. Гула