АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/730/17 Справа № 208/3385/17-п Головуючий у 1 й інстанції - Ізотов В.М. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року м. Дніпро

суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: представника Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області Крупій О.В., потерпілої ОСОБА_3, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року, якою провадження щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка працює директором Департаменту з гуманітарних питань Кам`янської міської ради, проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 22 червня 2017 року, 24 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернулась до директора Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної адміністрації ОСОБА_5 з інформаційним запитом, в якому просила надати їй копії атестаційних листів працівників управління освіти і науки Кам'янської міської ради, які проходили атестацію в 2011 році за посадою методистів управління освіти і науки Кам'янської міської ради.

02 березня 2017 року ОСОБА_3 отримала відповідь від Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної адміністрації, в якій було зазначено, що її запит направлено до розпорядника запитуваної інформації - департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради.

09 березня 2017 року директор департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради ОСОБА_4, в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» неправомірно відмовила ОСОБА_3 в наданні інформації, надіславши останній листа, який ОСОБА_3 отримала 09 березня 2017 року, в якому було відмовлено в наданні копій атестаційних листів працівників управління освіти і науки Кам'янської міської ради за 2011 рік, з посиланням на те, що ці відомості відносяться до конфіденційної інформації, чим ОСОБА_4 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року провадження щодо ОСОБА_4 закрито у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпіла ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову та встановити наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП України і вини останньої.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права, без з'ясування обставин справи, встановлення наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення та вини особи.

Вважає, що в діянні ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, вина останньої в повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не були досліджені в суді першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_3 підтримала вимоги апеляційної скарги.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги потерпілої, посилаючись на необґрунтованість її вимог.

Представник Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області Крупій О.В. під час апеляційного перегляду пояснила, що запитувана потерпілою інформація не є конфіденційною.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, грубо порушивши вказані вимоги закону, районний суд, закриваючи провадження в справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 212-3 КУпАП. за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, не зазначив в резолютивній частині постанови, чи винна або невинна ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

З постанови суду першої інстанції не вбачається,чи встановлювались та досліджувались обставини вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою ОСОБА_4 необхідно визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Так, в ході апеляційного розгляду встановлено та знайшло підтвердження те, що 24.02.2017 року ОСОБА_3 звернулася до директора департаменту освіти науки Дніпропетровської обласної адміністрації ОСОБА_5 з інформаційним запитом, в якому просила надати копії атестаційних листів працівників управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради, які проходили атестацію в 2011 році за посадою методистів управління освіти і науки Дніпродзержинської міськради.

02.03.207р потерпіла ОСОБА_3 отримала відповідь від департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної адміністрації, в якій зазначено, що вони не є розпорядниками запитуваної інформації та запит за належністю направляють до департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради.

09.03.2017р. (вих. № 01-19/14) потерпіла отримала відповідь від департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради за підписом директора департаменту з гуманітарних питань міської ради ОСОБА_4, в якій їй було надано копію її атестаційного листа, щодо надання копій атестаційних листів інших працівників управління освіти і науки Дніпродзержинської міської ради за 2011 р. було відмовлено, так як вони відносяться до конфіденційної інформації.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 22 червня 2017 року, складений за скаргою потерпілої(а.с.1-3), звернення потерпілої до директора департаменту освіти і науки Дніпропетровської ОДА (а.с.11), відповідь департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради за підписом директора департаменту з гуманітарних питань міської ради ОСОБА_4Я.(а.с.13), заперечення щодо надання інформації (а.с.29-33) посадову інструкцію директора департаменту з гуманітарних питань міської ради(а.с.37-41), суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо наявності в діянні ОСОБА_4складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, що полягає у неправомірній відмові в наданні інформації.

Підстави для допиту свідка ОСОБА_6, яка є виконавцем запиту на доступ до публічної інформації, в суді апеляційної інстанції відсутні, оскільки надана відповідь підписана директором департаменту з гуманітарних питань міської ради ОСОБА_4

Так, в суді апеляційної інстанції встановлено, що відповідь Директора департаменту з гуманітарних питань Кам'янської міської ради ОСОБА_4 не відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Так, відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків.

Вказаним Законом визначено види інформації з обмеженим доступом та підстави, за якими розпорядник інформації може обмежити доступ до інформації.

Інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація (частина перша статті 6 Закону).

Так, частиною першою статті 7 Закону передбачено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Пункти 1 та 3 частини 1 статті 13 Закону надають визначення, хто є розпорядниками інформації, до яких належать суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання, та особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Так, вказаним положенням Закону передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог (трискладовий тест):

1)виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2)розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3)шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

При цьому, відповідність одному із зазначених пунктів не означає автоматичне віднесення інформації до конфіденційної. Закон передбачає, що така інформація може бути віднесена до конфіденційної, але лише при дотриманні вимог щодо застосування трискладового тесту, передбаченого частиною другою статті 6 Закону.

Отже, відмова у наданні інформації є обґрунтованою, у разі якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

У відповіді на запит потерпілої не вказано обґрунтування обмеження доступу до інформації відповідно до вимог Закону.

Закон не вимагає обов'язкового складення та затвердження Переліку відомостей, що становлять конфіденційну інформацію. Перелік, у разі затвердження, має складатись з абстрактних категорій інформації, яка може бути віднесена до конфіденційної, безвідносно до конкретної інформації (конкретного документа). Тобто, перелік слугує тільки орієнтиром для запитувачів щодо інформації, доступ до якої може бути обмежено, у разі якщо застосування трискладового тесту в кожному конкретному випадку надасть підстави для її обмеження. З огляду на це не може бути наперед визначеного переліку конфіденційної інформації, тобто відомостей, які автоматично відносяться до конфіденційної інформації.

Отже, включення відомостей до Переліку відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, не є підставою для відмови у наданні інформації.

В той же час частиною сьомою статті 6 Закону наголошується на тому, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Це означає, що у разі, якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, надається його копія, з якої вилучено таку інформацію, наприклад, шляхом ретушування.

Зазначені положення чинного законодавства при наданні відповіді не були дотримані, а тому посилання у відповіді на запит щодо віднесення запитуваної інформації до конфіденційної є безпідставним.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Днем вчинення правопорушення є день надання відповіді, тобто 09.03.2017 року, а тому на час прийняття постанови пройшло більше трьох місяців.

Отже, скасовуючи постанову суду першої інстанції як необґрунтовану, апеляційний суд вважає необхідним прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП і закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року, якою провадження щодо ОСОБА_4 закрито у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП -скасувати.

Прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, щодо ОСОБА_4, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв»язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко