Справа № 456/30/17 Головуючий у 1 інстанції: Пицко І.І.
Провадження № 33/783/405/17 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року суддя cудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., з участю скаржника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 18.12.2016 року о 03 год. 47 хв. в м. Моршин по вул. Вокзальній, керуючи транспортним засобом марки Фольцваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У поданій апеляції скаржник, не погоджуючись із постановою суду, вважає її незаконною та просить скасувати, а провадження по справі закрити. При цьому вказує, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказані невірні відомості місця реєстрації транспортного засобу, у акті огляду на стан сп'яніння відсутній підпис особи, що його склала, протокол складений не за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, зазначає, що свідками не можуть бути працівники медичного закладу.

Заслухавши доводи скаржника та його захисника, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №139064 від 18.12.2016 року, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Не заслуговує на увагу покликання скаржника на те, що він не перебував за кермом транспортного засобу, оскільки такі спростовуються постановою про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України, згідно з якою встановлено, що 18.12.2016 року о 03:50 год. у м. Моршин по вул. Вокзальній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген» р. н. НОМЕР_2 без відповідних документів на право керування транспортним засобом, а саме посвідчення водія відповідної категорії.

Зазначена постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 27.12.2016 року.

Крім того, ОСОБА_1 сплатив штраф за вказаною постановою.

З огляду на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме у здійсненні відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим у акті огляду не встановлювався факт наявності у нього стану алкогольного сп'яніння, відсутність у ньому підпису особи, яка його склала, вважаю таким, що не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Твердження скаржника на те, що у протоколі вказані невірні відомості щодо реєстрації транспортного засобу є безпідставними.

Покликання скаржника на те, що працівники медичного закладу не можуть бути свідками по справі є необґрунтованим, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 272 КпАП України, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Головатий В. Я.