Справа № 405/3378/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Бутельська Г.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого фізичною особою-підприємцем

за ст.ст. 185, 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АА № 183964 від 20.06.2017 року ОСОБА_1 19.06.2017 року о 23:44 годині в м. Кропивницький по вул..Садова, 119 чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме відмовлявся припинити неправомірні дії, хапав поліцейських за формений одяг, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АА № 183963 від 20.06.2017 року ОСОБА_1 19.06.2017 року о 23:44 годині в м. Кропивницький по вул..Садова, 119 виражався в громадському місці нецензурною лайкою, намагався справити природні потреби в громадському місці, на зауваження не реагував, вів себе агресивно та перебував в пяному вигляді, що ображає людську гідність та громадську мораль, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.07.2017 року матеріали справ про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП: №405/3378/17 (3/405/1080/17) та за ст. 173 КУпАП № 405/3378/17 (№ 3/405/1081/17) обєднані в одне провадження, визначивши обєднаній справі номер 405/3378/17та номер провадження 3/405/1080/17 (а.с. 12).

У судове засідання ОСОБА_1 з'явився, йому роз'яснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в протоколах, не визнав та суду пояснив, що 19.06.2017 року близько 23:00 години він та його цивільна дружина ОСОБА_2, яка була за кермом його автомобіля марки «SEAT», їхали по вул..Садовій в м.Кропивницькій зі сторони ресторану «Тиха гавань», де разом відпочивали. Проїжджаючи біля Міського саду, вони зупинилися на узбіччі у власних справах. Він побачив, що позаду них зупинився транспортний засіб, з якого вийшло двоє чоловіків. Зі сторони водійського місця підійшов один чоловік у темному одязі та в кепці, не повідомивши, хто він такий, та на якій підставі став вимагати у водія предявити документи на право керувати транспортним засобом та на автомобіль. На всі його питання щодо підстав перевірки документів у водія, прохання представитися та предявити відповідні документи для підтвердження законності дій та вимог, як потім зясувалось працівника поліції ОСОБА_3, він отримав відповідь: «Я не з вами розмовляю». Зі слів працівників поліції він зрозумів, що останні отримали інформацію, що з ресторану «Тиха гавань» виїхав автомобіль темного кольору з пяним водієм, однак так і не отримав відповіді, з якої підстави перевіряються документи саме у водія ОСОБА_2 та чому працівники поліції не представилися та не предявили свої посвідчення. Звернув увагу суду, що службовий автомобіль працівників поліції був без спеціальних проблискових маячків та їх працівники поліції не зупиняли у звязку з якимось порушенням. Коли він вийшов з автомобіля та закрив спиною дружину, наказавши останній, щоб не давала ніяких документів особі, яка не називає себе. В цей час працівник поліції відштовхував його в сторону від автомобіля. Розпочався конфлікт між інспектором поліції ОСОБА_3 та ним, в результаті якого до нього були застосовані спецзасоби та фізична сила, зокрема в обличчя йому бризнули балончиком, одягли кайданки та посадили до салону службового автомобіля поліцейських, де інспектор поліції ОСОБА_3 наніс йому два удари в обличчя. У відділі поліції відносно нього було складено два протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 173, 185 КУпАП, після запрошення захисника його відпустили. 20.06.2017 року, у зв»язку з неправомірними діями працівників поліції, він звернувся з заявами до начальника Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області та до прокуратури Кіровоградської області про незаконні дії працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 16, 17). Наголосив, що громадського порядку не порушував та його й не можливо було порушити, оскільки місце події це безлюдна, без освітлення вулиця біля Міського саду, а по суті лісу, в нічну пору доби, вважає, що дії та вимоги працівників поліції були незаконними, і він відстоював свої права і свободи. На його думку саме це стало підставою для складання протоколів відносно нього.

Свідок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, особа якої встановлена відповідно до паспорту серії та номеру ЕВ 105949, суду пояснила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_1, 19.06.2017 року близько 23:00 години по вул..Садовій в м.Кропивницькому вона керувала транспортним засобом марки «SEAT», який належить ОСОБА_1, в салоні автомобіля на пасажирському сидінні перебував і сам власник - ОСОБА_1. В той вечір вони виїхали з ресторану «Тиха гавань». Біля Міського саду вона зупинила транспортний засіб на узбіччі, їй телефонували, мала намір відповісти на дзвінок. Пояснила, що місце, де вони зробили зупинку, безлюдне, без освітлення, схоже на ліс. В дзеркало заднього виду побачила, що позаду їх автомобіля зупинився автомобіль з приглушеним світлом фар. До водійського вікна підійшов незнайомий чоловік у темній формі. Одразу вона не зрозуміла, що то поліцейський. Перше, що вона почула, було: «Чого ви тут стоїте?», на їх запитання незнайомий чоловік повідомив, що неможна стояти в даному місці, оскільки це є громадським місцем. ОСОБА_1 запитав чоловіка, хто він такий, та просив представитися та предявити відповідне посвідчення. Коли незнайомий чоловік повідомив, що вони отримали інформацію, що з ресторану «Тиха гавань» виїхав автомобіль темного кольору з пяним водієм, тільки тоді вона здогадалася, що це поліцейський. Однак, поліцейський, який потім виявився інспектором поліції ОСОБА_3, так і не представився, не предявив свого посвідчення та не пояснив, у звязку з чим та на якій підставі водію необхідно предявити документи на право керування та на автомобіль, адже вони нічого не порушували. Коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, працівник поліції почав одразу кричати, щоб ОСОБА_1 знаходився на безпечній відстані, хоча останній був далеко від поліцейського, наказував йому сісти назад в автомобіль. ОСОБА_1 продовжував просити працівника поліції представитися. Свідок наголосила, що бачила, як поліцейський штовхав ОСОБА_1, чула, як останній говорив працівнику поліції, щоб той не чіпав його. Коли вона вийшла з автомобіля, то побачила, що ОСОБА_1 вже лежить в кайданках на землі. Після цього ОСОБА_1 на службовому автомобілі поліцейські відвезли до відділу поліції, куди потім приїхала і вона. В приміщенні Кропивницького ВП вона побачила ОСОБА_1 з побитим обличчям. Вважає, що дії поліцейського ОСОБА_3 порушують права громадян та є протиправними. Також додала, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 справляв природні потреби у громадському місці, це неправда, такого не було і є надуманим працівниками поліції.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідка, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як окремо, так і в сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до статті 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством. Згідно практики застосування рішень Європейського суду з прав людини (ст. 9 Європейської Конвенції з прав людини) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Проявом хуліганських дій є будь які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об'єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, які були оглянуті та дослідженні в судовому засіданні, випливає, що ОСОБА_1 був не згоден з діями поліцейських, оскільки вважав, що їх дії та вимоги не відповідають закону, намагався відстояти свої права та права своєї цивільної дружини, а не порушував громадський порядок та спокій громадян. Крім того, подія мала місце на безлюдній неосвітленій вулиці майже вночі (дорога біля Міського саду, який собою являє по суті ліс), де, окрім двох працівників поліції та ОСОБА_1 з його цивільною дружиною ОСОБА_2, нікого більше не було. Таким чином, аналізуючи надані суду докази, а саме: письмові пояснення ОСОБА_1, що містяться в матеріалах справи (а.с. 7), та його пояснення, надані в судовому засіданні під час розгляду справи, пояснення свідка ОСОБА_2, надані в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 умислу на порушення громадського порядку і спокою громадян із мотиву неповаги до суспільства, та вчинення ним саме таких дій.

Оскільки ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Також вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідка, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як окремо, так і в сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, з наступних підстав.

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку. Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов'язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто, «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

З даної норми випливає, що дане правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В той же час, в порушення вищевказаних вимог законодавства, у протоколі про адміністративне правопорушення серія АА № 183964 від 20 червня 2017 року не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено, яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, оскільки ст. 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, то у протоколі не вказано яке правопорушення вчинив ОСОБА_1, у зв'язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала злісна непокора ОСОБА_1 такій вимозі, що є невід'ємною частиною об'єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Ці обставини свідчать про те, що інспектором патрульної поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

З матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 не вбачається, що ОСОБА_1 вчинив якесь правопорушення та провокував працівників поліції до застосування відносно нього спецзасобів і в подальшому адміністративного затримання.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у звязку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у звязку з чим не можна зробити однозначного висновку щодо неправомірності поведінки ОСОБА_1 та законності дій працівника поліції, а тому відсутні і підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення ст. 185 КУпАП, про які зазначено в протоколі.

Статтею 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.ст.185, 173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Г.В. Бутельська