АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/370/17 Справа № 205/1097/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Іванова А.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2017 року, якою закрито провадження відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої водієм у ДЕПО №3, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

по справі у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

за участю учасників провадження:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_2

В с т а н о в и в :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2017 року провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу, 23.12.2016 року о 13:06 годин водій ОСОБА_3, керуючи трамваєм марки «Т-4ДНТ», реєстраційний номер 1459-1460, на перехресті вул. Гомельської та вул. Орловської у м. Дніпро, при виникненні перешкоди для руху у вигляді автомобіля марки «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки трамваю, через що допустила зіткнення з вказаним автомобілем. Внаслідок ДТП трамвай і автомобіль отримали технічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, водій автомобіля марки «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5 та його пасажир ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження.

Суд першої інстанції, мотивуючи оскаржуване рішення зазначив, що у причинно-наслідковому зв'язку із настанням ДТП знаходяться саме дії потерпілого ОСОБА_5, які не відповідали вимогам п.16.12 ПДР України, оскільки цей водій міг запобігти настанню ДТП, а тому, за висновком суду, в діях водія ОСОБА_3 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник потерпілого ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою визнати винною водія ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначити їй відповідне покарання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги представник потерпілого ОСОБА_2 зазначає, що суддя першої інстанції не дослідив пояснення ОСОБА_3 10 січня 2017 року, що призвело до необгрунтованого висновку щодо хибності та спотворення екпертного дослідження в частині технічної неспроможності механізму ДТП, який викладений у письмових поясненнях останньої.

На думку представника потерпілого, незаконним залишається той факт, що суд частково прийняв у якості доказу висновок екпертного дослідження в частині вини ОСОБА_5, а в частині вини ОСОБА_3 - відхилив без будь-яких обгрунтувань.

Також адвокат звертає увагу, що ОСОБА_3 керувала трамвайним потягом без водійського посвідчення та суд не надав можливості представнику потерпілого надати пояснення щодо матеріалів справи, чим були порушені вимоги ст.251 КУпАП.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, постанову суду скасувати та прийняти нову, якою визнати винною водія ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення. Представник зазначила, що у ОСОБА_3 відбирались двічі пояснення, через що покази останньої ввжала неспроможними, а висновки проведеної експертизи - правильними в повному обсязі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін. Пояснив, що ОСОБА_3 користувалася перевагою в даній дорожній обстановці, її допросили відразу після ДТП, а потерпілий ОСОБА_5 відмовився від дачі пояснень. Неточність показів ОСОБА_3 обумовлюються складністю поставлених запитань. ОСОБА_3 прийняла заходи гальмування, як тільки виявила небезпеку.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_2 стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної постанови судді є безпідставними та необгрунтованими.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Відповідно до п.1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п.16.12. ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов,язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

На будь-якому нерегульованому перехресті трамвай, незалежно від напрямку його подальшого руху, має перевагу перед нерейковим транспортними засобами, що наближаються до нього по рівнозначній дорозі.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно водія ОСОБА_3за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що порушення саме водієм ОСОБА_5п.16.12. правил дорожнього руху при даній дорожній обстановці знаходиться у причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Такий висновок судді першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Так, з висновку експертного дослідження слідує, що водію автомобіля марки «Chevrolet Captiva», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5 на перехресті рівнозначних доріг, якими є вул. Орловська та вул. Гомельська, необхідно було надати дорогу транспортним засобам, що наближаються до перетину проїжджих частин зправа, в тому числі, і трамваю під керуванням водія ОСОБА_3 Це означає, що водій ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимог п.16.12 ПДР України.

Крім того, суддею взято до уваги і той факт, що дорожні умови у вказаній ситуації дозволяли водію ОСОБА_5 завчасно виявити перехрестя рівнозначних доріг, а технічно справний стан керованого ним транспортного засобу дозволяв водію виконати всі необхідні дії, повязані з тим, щоб поступитися дорогою трамваю марки «Т-4ДНТ», реєстраційний номер 1459-1460, під керуванням ОСОБА_3

Доводи представника потерпілого ОСОБА_2 про недослідження судом пояснень ОСОБА_3 від 10 січня 2017 року, що призвело до необгрунтованого висновку щодо хибності та спотворення екпертного дослідження в частині технічної неспроможності механізму ДТП, є необгрунтованими з огляду на наступне.

Суд першої існтанції, здійснюючи оцінку доказів в їх сукупності для встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, виходив передусім із безпосередніх пояснень ОСОБА_3, наданих в ході судового розгляду справи та враховував її пояснення від 23 грудня 2016 року та 10 січня 2017 року при аналізі вихідних даних екпертного дослідження.

Тому, з огляду на обєктивне зазначення судом про спотвореність вихідних даних експертизи, висновки суду в частині технічної неспроможності механізму ДТП, який викладений у письмових поясненнях ОСОБА_3 - є правильними.

Доводи представника потерпілого ОСОБА_2 в частині перевищення допустимої швидкості руху водієм ОСОБА_3 матеріалами справи не підтверджується та суд апеляційної інстанції звертає увагу, що дане питання не віднесено до предмету судового розгляду в межах даної справи.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3порушень Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинно-наслідковому звя,зку з настанням ДТП.

Апеляційним переглядом встановлено, що в поданій апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів, які би давали суду підстави ставити під сумнів обєктивність висновків, встановлених судом першої інстанції.

Інші докази наявності вини ОСОБА_3у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, і потерпілою стороною в апеляційній інстанції не надано.

На переконання суду апеляційної інстанції, при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно дослідив усі обставини справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_3за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2017 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП, закрито у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7