Справа № 750/3320/17 Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П.
Провадження № 33/795/306/2017
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого по АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 320 грн. 00 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 06 березня 2017 року о 05 год. 55 хв. у м. Чернігові по вул. Мстиславська, 52, керував транспортним засобом «ЗАЗ Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, а провадження у справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в порушення норм ст. 268 КУпАП йому не було вручено повідомлення про час та місце розгляду справи, в зв'язку з чим місцевим судом було порушено його право на захист. Крім того, вказує, що в зазначений в протоколі час не здійснював керування транспортним засобом, а висловив свою згоду в протоколі про адміністративне правопорушення з даними, викладеними в ньому, тому, що перебував у підвищеному емоційному стані, а тому вважає, що дані, що містяться в ньому, не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що огляд на стан алкогольного сп'яніння був проведений з порушенням норм чинного законодавства, оскільки мав бути проведений за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки автомобіля, однак був проведений в медичному закладі. Крім того, не погодившись з результатом огляду, виявив бажання, щоб був проведений повторний огляд з відібранням у нього крові чи сечі, як зразок для проведення дослідження, в чому йому було відмовлено, в зв'язку з чим вважає проведений огляд недійсним.

Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження в зв`язку тим, що він не був присутній під час судового розгляду, а про постанову суду йому стало відомо 22 червня 2017 року.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доводи ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими і на думку суду, є поважними причинами пропуску на апеляційне оскарження, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Разом з тим, ОСОБА_1 для участі у розгляді справи судом апеляційної інстанції не з'явився, в зв'язку з чим за клопотанням захисника - адвоката Шолох О.В. розгляд справи було відкладено, після чого а ні особа правопорушник, а ні його захисник в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає за можливе розглянути дану справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи правопорушника ОСОБА_1 та його захисника -адвоката Шолох О.В.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з'ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи судом не було допущено таких порушень законодавстві, які б були безумовною підставою для скасування судового рішення.

Незважаючи на невизнання своєї вини особою правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 06 березня 2017 року серія БР № 248509, в м. Чернігові по вул. Мстиславська, 52 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком огляду №208 від 06.03.2017 року проведеному у медичному закладі у встановленому законом порядку.

Крім того, в протоколі в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності», він власноручно вказав, що «згоден» з даними, внесеними інспектором поліції до протоколу про адміністративне правопорушення (а.а. 5).

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння підтверджується висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.03.2017 року №208 (а.с. 6),

На підставі даного висновку було складено протокол про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які в своїх письмових поясненнях підтвердили факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння під час керування автомобілем, за що в їх присутності і було складено відносно нього протокол. (а.с. 7-8).

З відомостей, викладених у рапорті інспектора поліції Пільгуй Є.В. вбачається, що під час патрулювання ним разом з лейтенантом поліції Ніколаєць О.В., було зупинено в м. Чернігові по вул. Мстиславська, 52 автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, що і було підтверджено під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановлену законом порядку в медичному закладі, та складено відповідний висновок, на підставі якого було оформлено матеріали про адміністративне правопорушення.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Посилання ОСОБА_1 на те, що огляд на стан алкогольного сп'яніння було проведено всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки мав бути здійснений не в лікарні, а на місці зупинки автомобіля, не знайшло свого підтвердження.

Так, відповідно п. 6 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, передбачено два види проходження огляду особи на виявлення у неї стану сп'яніння, а отже дана норма не є імперативною, а отже не забороняє працівникам поліції, за згодою особи правопорушника, здійснювати проходження такого огляду більш зручним та доступних для них способом.

Крім того, твердження правопорушника про те, що даний висновок огляду на стан алкогольного сп'яніння є недійсним, в зв'язку з відмовою лікаря від повторного проведення огляду на основі дослідження його крові, є безпідставним, так як лікар у задоволенні такої вимоги відмовив цілком обґрунтовано, оскільки відповідно до вищевказаної Інструкції проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння з дослідженням біологічного матеріалу у виді крові, проводиться у виключних випадках, визначених в п. 13 розділу 3 даної Інструкції.

Твердження ОСОБА_1 про те, що місцевим судом було порушено його право на захист, знайшло своє підтвердження частково, оскільки в матеріалах справи міститься рекомендований лист, який належним чином був направлений на адресу, вказану правопорушником, однак повернувся «за не запитом», та не є підставою для скасування рішення, оскільки ст. 268 КУпАП містить визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов'язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Права, які на думку правопорушника були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема надання показів, долучення до матеріалів справи інших доказів, та інше, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності може реалізувати під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Не визнання своєї вини, та твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, та погодився з даними викладеними в протоколі в зв'язку з перебуванням у стані підвищеного емоційного хвилювання, не знайшло свого підтвердження та спростовується дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами.

Така позиція правопорушника розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням обставин та характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Оседач