АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/6018/16-п Номер провадження 33/786/342/17Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н.В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Маліченко В.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 лютого 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кременчук Полтавської обл., працює водієм в ПП «Діліжанс і Ко», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 02.12.2016 року о 07 год. 40 хв. біля будинку 13 по вул. Салганній в м. Кременчуці Полтавської обл., керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкогоглю з порожнини рота, тремтіння рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що поліцейськими не дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп'яніння, зокрема, йому не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.

Розглянувши справу у його відсутність, суд порушив його право на захист, визначене ст. 268 КУпАП.

Повістки про виклик до суду він не отримував, бо знаходився на лікуванні. Під час отримання телефонограми з місцевого суду про призначення справи до розгляду на 15.02.2017 р., у телефонному режимі заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням на лікарняному, яке залишилося поза увагою суду безпідставно.

Вважає, що справа розглянута судом поверхово та однобічно, при цьому порушені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того зазначає, що він з серпня 2016 року працює водієм у ПП «Діліжанс і КО», що є єдиним заробітком для нього та його родини.

Одночасно апелянтом подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, як пропущений з поважних причин, оскільки судове рішення 15.02.2017 р. ухвалене за його відсутності, при цьому з 18.01.2017 по 07.03.2017 року він знаходився на лікуванні.

Заслухавши пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню, як обґрунтоване, оскільки апелянт у судовому засіданні присутній не був, копію постанови судді отримав 14.04.2017, а з апеляційною скаргою до суду звернувся 20.03.2017 в межах десятиденного строку з моменту отримання копії судового рішення. Апеляційна скарга задоволення не підлягає з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на сукупності досліджених суддею доказів.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП 2 № 412162 від 02.12.2016 р., письмових поясненнях свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які засвідчили відмову ОСОБА_5 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі, рапортом інспектора роти №1 УПП в м. Кременчуці від 02.12.2016 р., відеозаписом адміністративного правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджений його власноручним записом у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, у графі протоколу, Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено «Перед виїздом вживав корвалол, для медичного освідування не мав часу, а на місці не бажав, запізнювався на поїзд».

Таким чином, доводи апелянта, що йому не пропонували пройти відповідний огляд на місці зупинки та про порушення порядку проведення огляду не ґрунтуються на матеріалах справи.

Місцевий суд вживав заходів для виклику ОСОБА_2 у судове засідання шляхом надсилання на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу судових повісток, однак останній їх не отримував. На судове засідання, призначене 15.02.2017 р. ОСОБА_2 повідомлений належним чином по телефону.

Водночас у матеріалах справі відсутні відомості, що Троян повідомляв суд про неможливість з'явитися у судове засідання у зв'язку з перебуванням на лікарняному, хоча мав таку можливість, оскільки з 10.02.2017 р. лікувався амбулаторно.

Таким чином, посилання про порушення судом прав, передбачених ст. 286 КУпАП не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.

За таких обставин, приходжу до висновку, що рішення суду законне та обґрунтоване, а підстав для скасування постанови судді про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 лютого 2017 року відносно ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко