АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/594/17 Справа № 200/5908/17 Головуючий у 1 й інстанції - Карягіна Н. О. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю: захисника особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, студентки ДДУВС, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

-визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду, 28.03.2017 року об 12.45 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота» д/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Запорізьке шосе у м. Дніпро, при зміні напрямку руху, а саме при перестроюванні з лівої смуги для руху вправо, не впевнилася у безпеці свого маневру, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, чим спричинена матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В своїй апеляційній скарзі особа яка притягається до адміністративної відповідальності просить постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що оскаржувана постанова незаконна та необґрунтована, а висновок суду зроблений без належного аналізу зібраних у справі доказів та не ґрунтується на вимогах Правил дорожнього руху України, тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, ОСОБА_2 вказує що дійсно 28.03.17 року рухалась на власному авто, у м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе бік вулиці Панікахи. Рухаючись за червоним автомобілем марки «ШЕВРОЛЕ», який почав гальмувати, ОСОБА_2 передбачаючи можливе зіткнення внаслідок недостатності гальмівного шляху та дистанції до червоного автомобіля, упевнившись в безпечності маневру, перевіривши дорожню обстановку у дзеркалах автомобіля, здійснила перестроїлася у праву смугу руху. Пояснюючи обставини ОСОБА_4 вказує що після маневру відчула удар у задню частину автомобіля та зупинилась та в свою чергу помітивши збоку чорний автомобіль який зупинився біля неї.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мають ряд розбіжностей, та не мають однієї лінії пояснень, тому на її думку суд першої інстанції не вірно прийняв данні покази як належні.

Заслухавши апелянт яка вважала, що постанову суду слід скасувати та закрити провадження, думку її захисника, який просив закінчити розгляд справи за відсутністю ОСОБА_2, яка надала до апеляційної інстанції про це відповідну заяву, дослідивши доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу чому спростовує чи приймає даний доказ і які наводить докази, щодо наявності або відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав, постановив обґрунтоване рішення.

Не можна погодитися з доводами апелянта про недоведеність її вини за ст. 124 КУпАП, оскільки доведеності вини ОСОБА_2 в скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 104338 від 28 березня 2017 року, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення з транспортними засобами та положення транспортних засобів після зіткнення, фототаблицею, яка вказує на пошкодження транспортних засобів, поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, фотознімками з місця ДТП, що нікім не спростовано, а тому докази є належними та допустимими та поза розумним сумнівом доказують винуватість ОСОБА_2

Суперечностей у показаннях учасників ДТП- ОСОБА_5.,ОСОБА_3 стосовно механізму скоєння дорожньо-транспортної пригоди, апеляційним судом не встановлено та покази саме вказаних осіб не тільки не спростовують, а навпаки підтверджують винуватість саме ОСОБА_2, як особи яка порушила вимоги п.10.1 ПДР та створила умови для дорожньо-транспортної пригоди та порушення нею вимог ПДР знаходяться в причинному зв'язку з наслідками ДТП.

За результатами перевірки доводів ОСОБА_2, прихожу до висновку, що апеляційні доводи необґрунтовані та покликані уникнути відповідальності.

Однак, враховуючи конкретні обставини правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності та за відсутністю обтяжуючих покарання обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що призначене судом покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 місяців являється необґрунтованим, оскільки судом не зазначено підстав для призначення вказаного покарання, тому апеляційні вимоги щодо зміни призначеного покарання підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги ст. 33 КУпАП ,а саме, дані про особу, яка позитивно характеризується, навчається, вперше притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає необхідним та достатнім призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень.

Підстав для скасування судового рішення, апеляційною інстанцією не встановлено, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП , суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року, якою ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців змінити в частині призначення адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_2 притягнутою до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із призначенням їй адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч.