Справа № 323/1460/17
Провадження № 3/323/428/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2017 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від сектору превенції патрульної поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 18, який не працює,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії БР №173151 від 12.05.2017 р., щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 12..052017 року о 12 год. 45 хв. в м. Оріхів по вул. Привокзальній ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не зявився.

Захисник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2, проти протоколу заперечувала та зі слів свого підзахисного пояснила, що протокол був складений з порушенням встановленого законодавством порядку, оскільки передбачені ст. 268 КУпАП права ОСОБА_1 розяснені не були, свідки, зазначені у протоколі, були запрошені працівниками поліції формально, в їх присутності ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся.

За клопотанням захисника в судове засідання були викликані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він не памятає день, коли його зупинили працівники поліції, але таке було. Вони запросили його до поліцейського автомобіля, де записали його анкетні відомості, та він розписався за це. У його присутності ніхто від проходження огляду не відмовлявся, йому не було розяснено, що він запрошений саме для фіксації відмови іншого водія від проходження медичного огляду. При цьому він був один, іншого свідка на місці зупинки він не бачив.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він проходив пішки по вул. ОСОБА_3, де біля нього зупинився поліцейський автомобіль, в якому знаходились два працівника поліції та ще одна особа, яка відмовлялась від проходження огляду. Чи була ця особа з явними ознаками наркотичного спяніння, свідок зазначити не зміг. Також свідок не бачив, що ця особа керувала певним транспортним засобом.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Оскільки ОСОБА_1 через свого захисника заперечує наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, висновок з цього питання має ґрунтуватись на протоколі та доданих до нього матеріалах.

Показання допитаних свідків дають підстави для висновку про те, що протокол за фактом відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння був складений з порушеннями, що виключають притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності: наявність у нього явних ознак наркотичного спяніння не підтверджено жодним доказом (відеофіксація не проводилась), сідки ніби-то відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду були залучені працівником не на місці складання протоколу і не одночасно, а один зі свідків взагалі не підтвердив факт такої відмови.

Крім того, звертає на себе увагу той факт, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, встановивши «явні» ознаки наркотичного спяніння у ОСОБА_1 не відсторонила його від керування транспортним засобом, а сам засіб не вилучила, хоча в силу ч. 1 ст. 265-2 КУпАП зобовязана була це зробити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 247, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5