Номер провадження: 33/785/1137/17
Номер справи місцевого суду: 521/2424/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя: Джулай О.Б.,

за участю:

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 31 березня 2017 року,

встановив:

оскарженою постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: Одеська обл., смт. Ширяєво, вул. Малиновського, буд. 116,

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 04.02.2017 року о 05 годині керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись по вул. Разумовській, 6 в м. Одесі, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси, від 31 березня 2017 року.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що оскаржена постанова є необґрунтованою, наводить відповідні доводи, стверджуючи, що не керувававтомобілем, і просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси, від 31.03.2017 року, скасувати і закрити провадження по справі.

Заслухавши ОСОБА_2 який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_2, відомості про отримання ОСОБА_2 копії постанови в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 обєктивно не мав можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

З оскарженої постанови вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення, серії БР №154006, від 04.02.2017 року, було зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 06.03.2017 року о 10:00 год. у Малиновському районному суді м. Одеси.

Між тим, таке повідомлення про час та місце розгляду адміністративної справи не може бути визнане належним, оскільки здійснено не компетентною особою, яка не має на це повноважень.

Відповідно до положень ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звертався до Малиновського районного суду м. Одеси із клопотанням про відкладення розгляду справ з метою ознайомлення з матеріалами справи.

Із повідомлення про виклик до суду на 31.03.2017 р. вбачається, що ОСОБА_2 від отримання судової повістки відмовився; про час і місце судового засідання сповіщений.

Між тим, ОСОБА_2 проти цього категорично заперечує.

Доводи суду першої інстанції відносно затягування розгляду справи із посиланням на намагання ОСОБА_2 уникнути відповідальності у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, на думку апеляційного суду не можуть бути взяті до уваги, оскільки протокол був складений 04.02.2017 року, відповідно, строк накладення адміністративного стягнення складає три місяці.

Справа була розглянута 21.03.2017 року, відповідно, до закінчення строку накладення адміністративного стягнення залишалося більше місяця, тому висновок суду першої інстанції про штучне затягування ОСОБА_2 розгляду адміністративної справи, з метою уникнення від накладення адміністративного стягнення, на думку апеляційного суду є непереконливим.

Доводи ОСОБА_2 про неповідомлення його про час та місце розгляду адміністративної справи стосовно нього, матеріалами справи не спростовані. Іншим чином зясувати обставини повідомлення ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду апеляційний суд позбавлений можливості.

Зазначені обставини суперечать вимогам ст.277-2 КУпАП і свідчать про те, що при розгляді справи були допущені суттєві порушення прав ОСОБА_2 передбачених ст. 268 КУпАП, які забезпечують особі можливість здійснити свій захист.

Викладені обставини, на думку апеляційного суду, є підставою для скасування оскарженої постанови.

Розглядаючи та перевіряючи твердження ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Допитаний апеляційним судом ОСОБА_3 категорично заперечував проти того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. При цьому ОСОБА_2 не заперечував проти того, що на той момент, коли до нього підійшли працівники патрульної поліції, він вживав алкогольні напої і знаходився в автомобілі, який перебував в статичному стані, тобто не рухався. Також ОСОБА_2 пояснив, що патрульна машина проїхала повз них декілька разів, в той час як він, разом з друзями, знаходилися в автомобілі. Двигун автомобілю працював, оскільки на дворі було холодно, а алкоголь він вживав після припаркування автомобіля.

З метою повного та всебічного розгляду справи, апеляційним судом був допитано інспектор Колос К.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Інспектор Колос К.О. пояснив, що автомобіль ОСОБА_2 був зупинений через те, що при здійсненні повороту не увімкнув покажчик повороту. Крім того, інспектор Колос К.Л. вказував на те, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Також інспектор пояснив, що ним здійснювалась відеофіксація адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд, 16.08.2017 року звернувся до УПП в м. Одеса з запитом про надання суду матеріалів відеофіксації адміністративного правопорушення, вчиненого 04.02.2017 року ОСОБА_2

Однак, надати матеріали відеофіксації не видалося можливим, у зв'язку з тим, що зафіксований матеріал було знищено через неможливість його збереження більше ніж 90 днів.

Будь-які інші докази факту керування ОСОБА_2 автомобілем в матеріалах справи відсутні, а доводи ОСОБА_2 не спростовані.

За таких обставин в апеляційного суду виникають обєктивні сумніви в винуватості ОСОБА_2

Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який ,передбачає, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена.

Оскільки вина є основною ознакою субєктивної сторони правопорушення, то відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, з оскарженої постанови вбачається, що, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймав до уваги особу правопорушника та ступінь його вини.

Між тим, фактично суддя обмежився формальним перерахуванням вказаних обставин, оскільки оскаржена постанова, не містить посилання на конкретні докази та факти, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції до уваги відомостей про особу правопорушника.

Не зазначив також суд першої інстанції, яким чином був врахований ступінь вини правопорушника.

Керуючись ст. ст. 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 31 березня 2017 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 31 березня 2017 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1) ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4