АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2052/2017 Головуючий в 1-й інстанції: Федосєєв С.В.
Категорія: ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 13 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2017 року постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва Кудрявцева О.М. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою 05 квітня 2017 року, о 00 годині 45 хвилин, ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1 по проспекту Броварському у м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп'яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 1,11 проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своє прохання ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено його про дату та місце судового засідання, що позбавило його можливості прийняти в ньому участь та надати пояснення з приводу обставин справи.

На думку апелянта, зазначене порушення закону є підставою для скасування прийнятого судового рішення із закриттям провадження по справі.

Оскільки ОСОБА_3 не був присутнім в судовому засіданні, йому не було відомо про прийняте рішення, тому просить поновити строк на оскарження постанови суду. Крім того, ним було направлено на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 20 червня 2017 року, з копією відповідної медичної довідки щодо його перебування на лікуванні, яке залишено поза увагою суду.

Щодо обставин правопорушення ОСОБА_3 зазначив, що огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» був здійснений з грубим порушенням встановленого порядку, оскільки під час огляду не були присутні двоє свідків, а мундштук алкотестера не розпаковували в присутності апелянта.

Тому вважає, що судом першої інстанції не було належним чином з'ясовано всі обставини справи, не взято до уваги його пояснення по справі і винесено постанову, яка є незаконною та необґрунтованою.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши інші докази, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

При цьому вважаю за необхідне поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять даних про належне його сповіщення про час та місце судового розгляду, призначеного на 20.06.2017, копія постанови йому направлена судом не була.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, свою вину у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння визнав та пояснив, що до зупинки поліцейськими і проходження огляду на стан сп'яніння вжив одну пляшку пива, однак не згоден з результатом тесту в 1,11 проміле алкоголю.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що в той день його зупинили працівники патрульної поліції і попросили бути свідком. В його присутності та присутності другого свідка за допомогою приладу «Драгер» був здійснений огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння. Після чого, він підписав пояснення, які наявні в матеріалах справи, та доставив автомобіль ОСОБА_3 разом з останнім до нього додому.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційної інстанції надав аналогічні пояснення та підтвердив дані обставини справи.

Враховуючи викладене, вважаю, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому порушення прав ОСОБА_3, передбачених ст. 268 КУпАП, в ході розгляду справи судом першої інстанції, не можуть бути підставою для скасування постанови суду та закриття провадження, оскільки його права поновлені в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, спростовуються поясненнями свідків.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук