Справа № 163/2129/17 Провадження №33/773/789/17 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія: ст. 472 МК УкраїниДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року місто ОСОБА_1

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П.,

з участю представника митниці ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 серпня 2017 року щодо ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнана винною в порушенні митних правил, передбачених ст.472 МК України і на підставі ст.22 КУпАП звільнена від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Вилучений за протоколом Волинської митниці ДФС № 2360/20500/17 від 11.07.2017 товар «жіноче взуття» на загальну суму 6192 грн.. постановлено повернути ОСОБА_3 після відповідного митного оформлення та сплати митних платежів.

В поданій апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС просить постанову судді Любомльського суду від 18.08.2017 скасувати, ухвалити нову, якою ОСОБА_3 визнати винною у порушенні митних правил, передбачених ст.472 МК України та накласти стягнення в межах санкцій цієї статті. Посилається на те, що ОСОБА_3 вчинила умисне протиправне діяння, а тому рішення про звільнення її від адміністративної відповідальності прийнято не обєктивно.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі.

Заслухавши думку представника Волинської митниці ДФС, який підтримав подану апеляцію і просив її задовольнити, скасувавши постанову судді та постановивши нову, дослідивши матеріали вищевказаної справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

При прийнятті рішення обставини справи досліджено повно та обєктивно, винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення повністю підтверджена її поясненнями, протоколом про порушення митних правил та фото таблицями до нього, копією контрольного талону, актом огляду та службовою запискою.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Суд належним чином оцінив усі обставини справи, ступінь суспільної небезпечності діяння, а тому прийняте рішення є вмотивоване.

Розглядаючи справу, місцевий суд з'ясував всі обставини, які надавали підстави для звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.

В матеріалах справи містяться дані, на підставі яких суд першої інстанції закрив провадження по справі.

Зокрема, суд врахував, те що ОСОБА_3 до відповідальності за порушення митних правил притягується вперше, помякшуючі відповідальність обставини повне визнання вини, щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність, наявність на утриманні двох дітей та те, що її дії не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам.

Крім того. Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_3 встановлена ІІІ група інвалідності, що стверджується копією довідки серії 12 ААА №748876 від 19.07.2017 і їй протипоказана важка фізична праця. А відповідно до виписки №92/740 із медичної картки, виданої ЛПЗ «Волинський обласний онкологічний диспансер» від 22.05.2017 ОСОБА_3 встановлено діагноз: протоковий рак в/зовнішнього квадранту правової молочної залози. ЛІпоростаз правої в/кінцівки ІІ ст. Постпроменевий артрозо-артрит правого плечового суглобу. Рубцева деформація правої молочної залози. Фібріома матки. Працездатність знижена, прогноз сумнівний. Рекомендовано оперативне лікування у гінекологічному відділенні ВООД.

Врахувавши наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що збіг важких сімейних та матеріальних обставин та необхідність заробітку коштів на лікування стали причиною вчинення ОСОБА_3 правопорушення, яке ставиться їй у провину.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що з врахуванням сукупності вищевикладених обставин, відсутністю обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_3, даних про її особу, у справі достатньо підстав для звільнення останньої від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись щодо неї усним зауваженням

Наслідки від вчиненого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам.

А накладення на ОСОБА_3 безальтернативного стягнення, передбаченого санкцією ст.472 МК України, у виді штрафу та конфіскації товару поставить її та сімю в ще гірше матеріальне становище.

Апеляційна скарга не містить вмотивованих доводів спростування висновків місцевого суду.

Виходячи з наведеного, вважаю, що суд першої інстанції підставно звільнив ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 18 серпня 2017 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_4