А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12.04.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Шкорки І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, запровадженої щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою представника останнього - адвоката Шкорки І.М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2017,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою судді ОСОБА_1. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП (спроба незаконного перетинання державного кордону України) та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі «150 грн». Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

В оскарженій постанові судді від 10.02.2017 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

26.11.2016, о 19 год. 35 хв., ОСОБА_1 при в'їзді в Україну на паспортний контроль пред'явив паспорт громадянина Угорщини, тобто вчинив спробу незаконного перетину «ДК» без відповідного документу.

В апеляційній скарзі адвокат Шкорка І.М. просить вказану постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги Шкорка І.М. зазначає, що Ужгородський міськрайонний суд в порушення вимог ст.268 КУпАП не повідомив ОСОБА_1 про це та повістки-виклик до суду йому не направив.

Однак, ОСОБА_1 не перетинав державний кордон України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а тому складання даного протоколу є незаконним через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Перевірка зібраних в адміністративній справі доказів проведена суддею неповне і однобічно, без належного з'ясування фактичних обставин справи, і висновку судді про наявність у ОСОБА_1 діях складу адміністративного правопорушення є передчасним.

З огляду на те, що постановлене у справі судове рішення не відповідає вимогам закону, воно підлягає скасуванню із закриттям провадження за відсутністю в ОСОБА_1 діях складу адміністративного правопорушення.

Не дослідивши належним чином протокол про адміністративне правопорушення у сукупності з іншими доказами у адміністративній справі, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя суду першої інстанції допустився неповноти, однобічності у встановленні фактичних обставин справи.

Допустивши неповноту провадження в адміністративній справі, конституційне обмеження прав учасника провадження, суддя суду першої інстанції допустився порушення норм процесуального права.

Адвокатом Шкорка І.М. разом із апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне провадження, яке мотивовано тим, що ОСОБА_1 суд про розгляд даної справи не повідомляв. 09.03.2017 ОСОБА_1 отримав та ознайомився з постановою суду та його мотивувальною частиною. В порушення вимоги ст.285 КУпАП суд не надіслав ОСОБА_1 копії постанови у справі про адміністративне правопорушення на протязі трьох днів, чим порушив його законне право вчасно оскаржити постанову.

Заслухавши захисника та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково - щодо необхідності скасування оскарженої постанови, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 7,268 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи у місцевому суді відбувся без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4, докази сповіщення якої про дату, час та місце розгляду справи відсутні.

Місцевим судом помилково встановлено обставини, що відбулися з ОСОБА_1 26.11.2016 в ППр (пункті пропуску) «Чоп (Тиса)». Так зазначено, що ОСОБА_1 намагався не виїхати, про що йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1), а «в'їхати» в Україну, подаючи при цьому паспорт громадянина Угорщини.

Призначено ОСОБА_1 штраф за ч.1 ст.204-1 КУпАП в розмірі (150 грн), меншому за мінімальний, визначений санкцією цієї статті - 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Вказані обставини є підставою для скасування оскарженої постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 10.02.2017 щодо ОСОБА_1 та нового розгляду справи апеляційним судом, участь у якому приймає захисник ОСОБА_1 - адвокат Шкорка І.М., який заявив про обізнаність підзахисного про дату, час та місце розгляду справи апеляційним судом.

Згідно ст.ст. 280, 294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги в частині невинуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП спростовуються наявними у матеріалах даної справи доказами його вини та положенням законодавства України.

ОСОБА_1 є громадянином України, що стверджується його паспортами: 1) громадянина України для виїзду за кордон; 2) громадянина України, копії яких містяться в матеріалах даної справи (а.с. 3,5-8).

Копія паспорта громадянина Угорщини ОСОБА_1, який використовувався з метою перетину державного кордону України, міститься на а.с.4.

Згідно ст.1 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III (далі - Закон № 2235-III) громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Зобов'язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави.

Статтею 2 Закону № 2235-III передбачено принципи законодавства України про громадянство, зокрема - єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Тобто в даному випадку у разі наміру перетнути державний кордон України громадянин України, яким є ОСОБА_1, повинен виконати обов'язки, передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII; статтями 2,3 цього закону передбачено, що документом, який дає право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є паспорт громадянина України (а не іншої держави) для виїзду за кордон;перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Статтею 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за наступні адміністративні правопорушення: перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Отже, апеляційний суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП за наступних обставин.

26.11.2016, о 19 год. 35 хв., в ППр «Чоп (Тиса)» ОСОБА_1, маючи намір виїзду з України, в Україну на паспортний контроль пред'явив паспорт громадянина Угорщини, тобто вчинив спробу незаконного перетину «ДК» без відповідного документу.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про громадянство України» та Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 26.11.2016 серії ЗхРУ № 196726, в якому також наявні письмові пояснення ОСОБА_1 про визнання ним в повному обсязі своєї вини; копіями паспортів громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 30.04.2015, громадянина України НОМЕР_2 від 26.12.2014 та Угорщини від 29.06.2016, виданими ОСОБА_1 (а.с. 1,3,4,5-8).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пункті пропуску через державний кордон України без відповідного документа.

Вирішуючи питання про можливість накладення на порушника адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не є триваючим, оскільки таке виявлено працівником органу внутрішніх справ в день складання ним відповідного протоколу - 26.11.2016, з дня вчинення порушення і на момент розгляду справи апеляційним судом закінчився передбачений ч.2 ст.38 КУпАП тримісячний строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, зокрема передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283,284,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Шкорки І.М. задовольнити частково.

Скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2017 щодо ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.204-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закритина підставі п.7 ст.247 КУпАП - у зв'язку із закінченням передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП строкунакладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя