Справа № 738/190/17 Головуючий у 1 інстанції Сова Т. Г.
Провадження № 33/795/181/2017
Категорія - ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю: прокурора - Демидка Д.А.; особи, щодо якої закрито провадження в справі - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає у АДРЕСА_2, одруженого, освіта вища, працює на посаді начальника сектору по роботі з персоналом Менської виправної колонії № 91,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Як встановив місцевий суд, із протоколу АА 509982 від 27.01.2017 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, слідує, що ОСОБА_1, займаючи посаду начальника сектору по роботі з персоналом Менської виправної колонії №91, маючи спеціальне звання «майор внутрішньої служби», тобто у відповідності до пп. «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року, є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, у порушення п.п.1, 2 ч.1 ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, а також невідкладно в усній формі не повідомив свого безпосереднього керівника - начальника Менської ВК №91 про наявність конфлікту інтересів в його службовій діяльності, який виник під час проведення відносно себе службового розслідування за поданням Менської місцевої прокуратури та підготовці і підписання відповідного висновку службового розслідування, відповідно до якого підстав для притягнення його до відповідальності не було.

Проведеною перевіркою, на думку особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до витягу з наказу управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 154 від 05.08.2013 року «По особовому складу» був призначений з 06.08.2013 року на посаду начальника сектору по роботі з особовим складом Менської виправної колонії (МВК) Управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91). Відповідно до п.2.5 посадової інструкції начальника сектору по роботі з персоналом МВК 91, з якою ОСОБА_1 ознайомлений під підпис, останній за дорученням начальника колонії проводить або організовує проведення службових розслідувань по фактам порушень співробітниками дисципліни і законності.

Порядок проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України затверджений наказом Міністерства юстиції України № 365/5 від 12.03.2015 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.03.2015 року за № 295/26740.

Перевіркою встановлено, що 05.10.2016 року з Менської місцевої прокуратури Чернігівської області до МВК № 91 надійшло подання в порядку ч.3 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» щодо призначення проведення службового розслідування з метою встановлення причин та умов, що сприяли можливому вчиненню службовими особами Менської ВК № 91, в тому числі і начальником сектору по роботі з персоналом ОСОБА_1, адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, та вирішенням питання про притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності.

Згідно резолюції начальника Менської ВК № 91 підполковника внутрішньої служби Голуба Т.Г., 07.10.2016 року проведення службового розслідування за поданням Менської місцевої прокуратури було доручено начальнику сектору по роботі з особовим складом Менської виправної колонії № 91 ОСОБА_1

За результатами службового розслідування ОСОБА_1 підготував відповідний висновок та 21.10.2016 року підписав його, а 22.10.2016 року цей висновок службового розслідування був затверджений начальником Менської ВК № 91 підполковником внутрішньої служби Голубом Т.Г.

Відповідно до висновку службового розслідування, яке проводив начальник сектору по роботі з особовим складом Менської виправної колонії №91 ОСОБА_1, підстав для притягнення працівників установи, в тому числі і себе, до дисциплінарної відповідальності виявлено не було.

Проводячи службове розслідування відносно себе у ОСОБА_1 виник конфлікт інтересів, тобто зіткнення особистих (приватних) інтересів, що полягали у бажанні уникнути дисциплінарної відповідальності, якщо така відповідальність мала б місце в даному випадку, з його службовими повноваженнями, як начальника сектору по роботі з особовим складом Менської ВК №91, якому було доручено проведення такого розслідування, що могло вплинути на об'єктивність відповідного рішення.

Відповідно довідки з Менської виправної колонії №91 інформація (повідомлення) про конфлікт інтересів від ОСОБА_1 ні в усній, ні в письмовій формі до оперативного відділу Менської ВК № 91 не надходила.

З протоколу АА 509981 від 27.01.2017 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, слідує, що ОСОБА_1, займаючи посаду начальника сектору по роботі з персоналом Менської виправної колонії № 91, маючи спеціальне звання «майор внутрішньої служби», тобто у відповідності до пп. «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, у порушення п.п.1, 2 ч.1 ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме 21.10.2016 року одноосібно провів відносно себе службове розслідування за поданням Менської місцевої прокуратури та підписав відповідний висновок службового розслідування, відповідно до якого підстав для притягнення його до відповідальності не було.

Закриваючи провадження по справі, місцевий суд зазначив, що ініціатором складання протоколів щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП вимог законодавства щодо доведеності його вини не було виконано, а висновок, який був результатом службового розслідування, яке проводив ОСОБА_1 не вплинув на прийняття рішення з приводу внесення відомостей до декларацій.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні корупційних адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. В обґрунтування скарги прокурор зазначає, що проводячи службове розслідування відносно себе, у ОСОБА_1 виник конфлікт інтересів, тобто зіткнення особистих (приватних) інтересів, що полягали у бажанні уникнути дисциплінарної відповідальності, якщо така відповідальність мала б місце у даному випадку, з його службовими повноваженнями, як начальника сектору по роботі з особовим складом Менської виправної колонії № 91, якому було доручено проведення такого розслідування, що могло вплинути на об'єктивність прийняття відповідного рішення. Вказує на те, що для складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, достатньо того, що ОСОБА_1 в усній та письмовій формі не повідомив про виникнення конфлікту інтересів, а такого повідомлення не було, що підтверджується довідкою Менської ВК № 91 від 06.01.2017 року та поясненнями у судовому засіданні начальника Менської ВК №91 - Голуба Т.Г.

Дослідивши апеляційну скаргу; заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених вище підстав; пояснення ОСОБА_1, який вважав постанову місцевого суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не може бути задоволена, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно прокуратурою було ініційовано проведення перевірки стосовно дев'яти працівників МВК-91, які за повідомленням Менської ОДПІ допустили неточності при заповненні декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Керівником установи Голубом Т.Г. виконання даного подання було покладено на ОСОБА_1, який виготовив висновок і 22.10.2016 року він був затверджений начальником Менської ВК № 91. Перевірка проводилась по дев'яти співробітникам, в тому числі і щодо ОСОБА_1 За результатами перевірки було констатовано факт неуважності декларантів при заповненні документа, але акцентовано увагу на тім, що помилки допущені без умислу.

Як убачається з матеріалів справи, Менською ОДПІ на адресу Менської місцевої прокуратури було направлено повідомлення від 21.09.2016 року про те, що ОСОБА_1 в декларації, в розділі ІІІ «Відомості про нерухоме майно», в позиції 24 зазначив житловий будинок, але згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна даний об'єкт відсутній (а.с.20).

03.10.2016 року Менською місцевою прокуратурою на адресу начальника Менської ВК № 91 було направлено подання щодо проведення службового розслідування з метою встановлення причин і умов, що сприяли вчиненню службовими особами виправної колонії адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, та вирішення питання про їх притягнення до дисциплінарної відповідальності. Про результати розгляду подання та вжиті заходи необхідно було проінформувати прокуратуру до 22.10.2016 р. (а.с.21-22).

Як слідує із висновку, який підписаний ОСОБА_1 та затверджений 22.10.2016 року начальником установи - Голубом Т.Г., було проведено службове розслідування щодо дев'яти працівників установи. За результатами розслідування підстав для притягнення вказаних у поданні осіб до дисциплінарної відповідальності - не виявлено. Було суворо попереджено весь персонал установи про більш уважне та пильне заповнення декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (а.с.23-24).

17.11.2016 року Управлінням ДПтСУ в Чернігівській області повідомлено Менську місцеву прокуратуру про те, що в ході службового розслідування факт надання завідомо неправдивих відомостей у деклараціях не підтвердився, оскільки помилки, допущені співробітниками при заповненні декларацій за 2015 рік сталися через їх власну неуважність (а.с.106).

Диспозицією частини першої ст.172-7 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; ч.2 ст.172-7 КУпАП встановлює відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-7 КУпАП, «реальний конфлікт інтересів» - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

В ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» дано визначення «приватний інтерес» - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Отже, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

Підставою адміністративної відповідальності є наявність у діях особи всіх ознак складу правопорушення, передбаченого Законом, тобто наявність усіх необхідних елементів об'єктивних та суб'єктивних ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як правопорушення.

Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушення.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не повідомив свого безпосереднього керівника - начальника Менської ВК №91 про наявність конфлікту інтересів в його службовій діяльності, та в подальшому вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час проведення відносно себе службового розслідування та підготовці і підписання відповідного висновку службового розслідування, за яким підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності встановлено не було.

Проте, у протоколах не зазначено, як це вплинуло на об'єктивність або неупередженість прийнятого ним рішення, що є невід'ємною частиною об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки «реальний конфлікт інтересів» згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» вимагає, щоб суперечність між приватним інтересом та службовими обов'язками впливала на об'єктивність або неупередженість вчинення чи невчинення дій.

Фактичні обставини, які вірно встановлені місцевим судом, навпаки, підтверджують, що даний конфлікт жодним чином не міг вплинути на об'єктивність прийнятого ОСОБА_1 рішення, так як службове розслідування, окрім нього самого, проводилось також і відносно інших осіб - працівників Менської ВК № 91, а тому не міг вплинути на об'єктивність або неупередженість своїх дій.

Відповідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна, (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз правових норм, які регулюють питання корупційних правопорушень свідчать про те, що багато дій є прямим обов'язком осіб, уповноважених на виконання функцій держави, тому слід врахувати, що такі дії належать до корупційних правопорушень лише за умови, що вони вчинені з метою незаконного одержання за це матеріальних благ, послуг, або інших переваг, в тому числі на користь третіх осіб. За відсутності такої мети, в тому числі за недоведеністю такої мети відповідними доказами, протокол про вчинення корупційного правопорушення за ст.172-7 КУпАП не може бути складений, а справа за таке діяння, яка надійшла до суду має бути закрита за відсутності складу правопорушення.

Отже, при розгляді вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення місцевим судом ретельно досліджено всі обставини та проаналізовано наявні докази і прийнято обґрунтоване рішення про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак об'єктивної сторони правопорушень, пов'язаних із корупцією, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, з чим погоджується й апеляційний суд.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний