Справа № 450/3306/16-п Провадження № 3/450/88/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1, 24.11. ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 517083 від 20.12. 2016 року ОСОБА_1 ставиться в провину те, що 20.12. 2016 року о 02:30 год. на а/д. «Тарасівка ОСОБА_2» (цей відрізок дороги належить до території Пустомитівського району, Львівської області), водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2108» н.з. ВС 79 05 ВА в стані алкогольного спяніння. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

ОСОБА_1 в процесі судового розгляду справи вини у вчиненні правопорушення не визнав. Подав суду письмові пояснення з яких слідує, що він рухаючись на вказаному відрізку дороги почув, як автомобіль вдарився переднім колесом у вибоїну від чого автомобіль різко понесло в праву сторону та він не встиг застосувати екстрене гальмування і зїхав з дороги. При цьому, до моменту ДТП він жодних алкогольних напоїв не вживав. Після ДТП, котра відбулась приблизно о 02 год. 30 хв. він, перебуваючи в стресовому стані, випив одну пляшку пива, котра знаходилась в автомобілі, та яку він собі купив перед тим, щоб випити вдома. Вказану пляшку пива він (ОСОБА_1В.) випив для того щоб трохи заспокоїтись, так як в подальшому керувати транспортним засобом наміру не мав, оскільки перебував в шоковому стані спричиненому ДТП. Хто саме викликав працівників поліції йому невідомо, оскільки він (ОСОБА_1В.) їх не викликав, оскільки в результаті даної ДТП ніхто тілесних ушкоджень не отримав та крім автомобіля, що яким він керував, технічних ушкоджень жоден транспортний засіб не отримав.

Працівники УПП у м. Львові у судове засідання на виклик суду не прибули, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Оглянувши письмові пояснення ОСОБА_1, проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини:

пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 2 4 р. І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із наданого суду висновку за результатами проходження тесту на алкоголь, який сало читабельної форми, слідує, що у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю 0,72 проміле. Із вказаного тесту не можливо встановити дату проведення такого.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною ОСОБА_3 України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. П. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В матеріалах справи, відсутні докази того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, а саме (виконував функцій водія під час руху такого засобу) перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Такий висновок суду, слідує із наступного: згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 517083 від 20.12. 2016 року (складений о 03:30 год.) вбачається, що водій ОСОБА_1В о 02:30 год. 20.12. 2016 року на а/д. «Тарасівка ОСОБА_2» керував автомобілем марки «ВАЗ 2108» н.з. ВС 79 05 ВА. Ця обставина також підтверджується копією Протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 517084 від 20.12. 2016 року (складений о 03: 45 год.). З матеріалів справи вбачається, що тест на алкоголь ОСОБА_1В, проходив о 03:14 год. (дата не читабельна). Тому, у суду не виникає сумніву у тому, що обставини викладені у поясненнях ОСОБА_3 мали місце, ці факи не спростовані доказами у справі, та з урахуванням часових інтервалів, що зазначені вище, узгоджуються між собою.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється встановлено, що керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із системного аналізу встановлених судом обставин в сукупності із зазначеними нормами закону, слідує висновок, що водій ОСОБА_1 не допускав порушення п. 2.9 «а» ПДР України. Таким чином, провадження у справі № 450/3306/16-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

провадження у справі № № 450/3306/16-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП , - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_4