Номер провадження: 33/785/614/17
Головуючий у першій інстанції Деркачов О. В.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який народився в Одеській області, громадянина України, працюючого начальником станції роздрібних продажів в ТОВ „Торговий дім Сан Ойл", який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Відповідно до постанови суду, 23.10.2016 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_2, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, керував автомобілем «Daewoo Sens» держ. знак НОМЕР_1 по вул. Миколаївська дорога, 253, в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп'яніння - запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, протиправною, з порушенням законодавства, з огляду на наступне:

- суд 1-ї інстанції в постанові зазначив, що про дату та час розгляду справи він був повідомлений своєчасно і належним чином, про що була складена телефонограма, однак в матеріалах справи немає жодних витягів з журналів телефонограм, тобто немає відомостей про своєчасне повідомлення про судовий розгляд справи;

- також судом порушені вимоги ст. 33 КУпАП, тобто суд не врахував при винесені рішення особу правопорушника, його майновий стан, пом'якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення, а також інформації щодо його місця роботи, професії, характеристику особи, сімейний стан тощо.

За таких обставин, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити у зв'язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Окрім того, до апеляційної скарги ОСОБА_2 додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому він зазначив, що про дату та час розгляду справи не був повідомлений належним чином, про існування вказаної постанови дізнався випадково, її копію отримав лише 20.03.2017 року, тому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 21.04.2017 р. ОСОБА_2 не з'явився, причини не явки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма помічника судді від 06.04.2017 року.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_2 щодо не явки до суду 1-ої та апеляційної інстанції свідчать про зловживання наданими йому процесуальними правами та направлені на затягування розгляду справи.

Більш того, відповідно до ч.4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на підставі доводів, викладених в ній, а також доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши доводи апеляційних скарг, та матеріали справи, вважаю, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної ст. також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах справи наявний супровідний лист про направлення 24.11.2016 року ОСОБА_2 копії постанови суду, натомість повідомлення пошти або відмітка на супровідному листі про її отримання відсутні.

З метою дотримання процесуальних прав апелянта на допуск до суду, строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд 1-ої інстанції вказаних вимог закону дотримався повністю та прийняв обґрунтоване та законне рішення про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того,при апеляційному розгляді справи досліджені наступні докази, які дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові суду 1-ої інстанції обставинах:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №402487 від 23 жовтня 2016 року;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проведення медичного огляду на стан сп'яніння.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що накладаючи на нього стягнення, суд не врахував його особу, ступінь вини, характер вчиненого правопорушення, наявності у нього постійного місця роботи, апеляційний суд не може прийняти їх до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При цьому, апеляційний суд також враховує те, що умисні дії ОСОБА_2 були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля, тому вважає, що суд 1-ої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, на день вчинення зазначеного правопорушення, передбачала безальтернативне накладання стягнення у виді штрафу на водіїв в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права на керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Щодо заявленого клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження по справі на підставі ст. 38 КУпАП, апеляційний суд вважає його необґрунтованим, оскільки постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року в діях ОСОБА_2встановлена наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено відповідне стягнення в межах строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Той факт, що зазначена постанова суду 1-ої інстанції до прийняття рішення судом апеляційної інстанції не набрала законної сили не дає підстави для закриття провадження по справі на підставі п.7. ч.1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до приписів ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції докази досліджені належним чином та їм надана вірна оцінка, тому не має підстав для скасування або зміни постанови суду.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити, та поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 21.11.2016 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца