Справа № 199/5110/17
П О С Т А Н О В А

07 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, яка народилася 15 серпня 1979 року, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Крюкова, б. 45, кв. 36, працюючої продавцем у ФОП ОСОБА_2,

за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 17 липня 2017 року о 12 год. 10 хв. ОСОБА_1 по вул. Варварівській, 28, в м. Дніпро, в магазині «Продукти», всупереч вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» здійснювала торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями, без наявності відповідної ліцензії.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила факт вчинення адміністративного правопорушення та пояснила що вона працює продавцем в магазині «Продукти», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Варварівська, 28, який належить ФОП ОСОБА_2 17 липня 2017 року зранку до неї зателефонував власник магазину та сказав, що оскільки у них закінчився строк дії ліцензії, щоб вона з вітрини магазину прибрала алкогольні напої та тютюнові вироби, і продаж зазначеної продукції не здійснювала до продовження строку дії ліцензії. Вона почала все прибирати і прибрала майже всі тютюнові вироби і більшу частину алкоголю. Все швидко прибрати не встигла, оскільки вона в магазині працює сама.Приблизно о 12 год. 00 хв. до неї в магазин зайшли декілька молодих людей. Один з них начав просити продати йому слабоалкогольний напій «Гараж». Вона спочатку відмовила, посилаючись на заборону власника продавати алкоголь, але молодий чоловік продовжував просити, казав що на вулиці дуже жарко, що йому потрібна лише одна пляшка. Вона зжалилася і продала пляшку «Гаражу». Зразу після цього молодий чоловік почав вимагати ліцензію і викликав поліцію.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, з наступних підстав.

Так, свідок ОСОБА_2 під час допиту в судовому засіданні показав, що він є фізичною особою-підприємцем та здійснює торгівлю в магазині «Продукти», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Варварівська, 28. Продавцем в магазині працює ОСОБА_1. Оскільки у них закінчився строк дії ліцензії на продаж алкогольних напоїв і тютюнових виробів, 17 липня 2017 року він зранку подзвонив ОСОБА_1 і наказав їй прибрати з вітрини усі алкогольні напої і тютюнові вироби та заборонив їй здійснювати продаж таких напоїв. Близько опівдня ОСОБА_1 подзвонила йому і сказала, що якийсь молодий чоловік вмовив її продати йому пляшку слабоалкогольного напою «Гараж», а після продажу викликав поліцію.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Суд враховує правові позиції ЄСПЛ, за якими якщо діяльність негласних агентів усе ж можлива за наявності чітких обмежень та гарантій від зловживань, використання доказів, отриманих унаслідок підбурювання з боку поліції, не можна виправдати суспільним інтересом, оскільки в такому випадку обвинувачений із самого початку може бути позбавлений права на справедливий судовий розгляд справи (рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», пункти 35, 36; «Худобін проти Росії», п. 128).

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на субєкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», п. 38; ухвала від 7 вересня 2008 р. щодо неприйнятності справи «Юрофінаком» проти Франції», № 58753/00).

У випадку, коли підсудний заявляє про підбурювання його до вчинення злочину, національний суд повинен ретельно перевірити матеріали кримінальної справи, оскільки з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд справи в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції всі докази, отримані внаслідок підбурювання з боку поліції, мають визнаватися недопустимими. Дотримання цього принципу особливо важливе, якщо оперативно-розшуковий захід було проведено без достатньої правової підстави чи належних гарантій недопущення зловживань (рішення у справі «Худобін проти Росії», пункти 133-135).

Суд враховує, що висновок про продаж ОСОБА_1 алкогольних напоїв та тютюнових виробів був здійснений співробітниками патрульної поліції на підставі заяви ОСОБА_3, який самостійно придбав у ОСОБА_1 слабоалкогольний напій «Гараж» та викликав після цього поліцію.

Факт продажу ОСОБА_1 слабоалкогольного напою ОСОБА_3 підтверджений поясненнями свідка ОСОБА_4

Таким чином, єдиним задокументованим фактом здійснення ОСОБА_1 продажу алкогольних напоїв є факт продажу алкогольного напою особі, яка сама ж підбурила останню до такого продажу та сама ж заявила про цей факт співробітникам поліції.

При цьому, будь-які докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв іншим особам, співробітниками поліції встановлені не були та суду не надані.

Таким чином, отримані внаслідок таких дій докази продажу ОСОБА_1 алкогольного напою визнаються судом недопустимими.

Докази на підтвердження факту продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів взагалі відсутні, а така обставина ОСОБА_1 категорично заперечується.

З огляду на викладене, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Вилучені у ОСОБА_1 за протоколом огляду-вилучення речей, документів від 17 липня 2017 року алкогольні напої та тютюнові вироби, передані на зберігання до Управління Патрульної поліції в м. Дніпрі (квитанція № 788) повернути власнику.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

07.08.2017