Дата документу Справа № 321/619/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/525/17
Єдиний унікальний № 321/619/17 Головуючий в 1-й інстанції Олійник М.Ю.
Категорія - ст. 130 ч.1 КупАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. Цвєткова, буд. 8, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Як зазначено в постанові, 08 травня 2017 року о 06 годині 55 хвилин, ОСОБА_3 на 437 км а/д Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, керував автомобілем ОСОБА_4, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з роту, невиразна мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та в лікарні, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 вважає, що адміністративне стягнення, якому ОСОБА_3 було піддано постановою суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи виходячи з нижчевикладеного.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_3 суду пояснив, що він дійсно 08 травня 2017 року керував транспортним засобом ОСОБА_4 д/н НОМЕР_1. На 437 км а/ш Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя був зупинений поліцейськими. На думку поліцейського, який в подальшому складав протокол про адміністративне правопорушення у ОСОБА_3 були ознаки алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на виявлення алкогольного сп'яніння на місці зупинки. Даний огляд ОСОБА_3 запропонували пройти за допомогою алкотесту «Драгер» на що ОСОБА_3 погодився. Коли йому був наданий алкотестер «Драгер», то ОСОБА_3 виявив, що муштук до вищевказаного алкотестеру вже відкритий і з його зовнішнього виду можна зробити висновок, що ним вже користувались. Крім того, на прохання ОСОБА_3 йому не був наданий сертифікат на алкотестер «Драгер» за допомогою якого поліцейський повинен був провести огляд на стан алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 не відмовлявся, а навпаки був згоден пройти даний огляд на місці зупинки після надання йому сертифікату на алкотестер та при відкритті муштуку до алкотестеру безпосередньо при ОСОБА_3

В судовому засіданні, яке відбулось 21.06.2017 року, заявлялось клопотання про виклик свідків, які були безпосередньо присутніми при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_3 та поліцейського, який складав даний протокол. В задоволенні даного клопотання суд відмовив, чим порушив право ОСОБА_3 на захист.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 був складений 08.05.2017 року о 06 год. 43хв., а сам ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння 08.05.2017 року о 06 год. 55 хв., вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При аналізі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 в якості свідків були запрошені ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в поясненнях свідків зазначені такі ж самі особи, але підпис в поясненнях ставили ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Також в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений відносно ОСОБА_3 є явні дописки вже після підписання даного протоколу правопорушником, а саме дописані адреси проживання свідків.

Крім того, з пояснень свідків не вбачається чи були у ОСОБА_3 явні ознаки алкогольного сп'яніння, а також не зазначений в який саме період часу вони були свідками відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Враховуючи пояснення ОСОБА_3 та матеріали справи про адміністративне правопорушення вважає що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що ОСОБА_3 пропонувалося пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і він відмовився це зробити.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи відсутній ОСОБА_9 огляду водія на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров'я, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено розділом II Інструкції №1452/735, та розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція №1395).

Крім того, вважаЄ, що покази ОСОБА_3 про відсутність документації на алкотестер «Драгер» у повному обсязі доведеним, оскільки такий хід подій повністю підтверджується відсутністю в матеріалах даної справи доказів наявності на місці зупинки спеціального технічного приладу, за допомогою якого водієві було запропоновано пройти відповідний огляд, такими доказами могла б бути наявна в матеріалах справи документація про сертифікацію приладу вимірювання та проходження останнім відповідної повірки.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

З досліджених матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що долучені письмові пояснення свідків відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп'яніння не відповідають вимогам допустимості доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов'язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов'язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. Однак, вважає, що в даному випадку не можна визнати належним закріплення пояснень свідків уповноваженими посадовими особами патрульної поліції на заздалегідь підготовленому бланку пояснень, який містить вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно обставин за яких відбулась відмова від проходження освідчення на стан сп'яніння та способу вчинення протиправного діяння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначенням назви алкотестеру. З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були у співробітників патрульної поліції обгрунтовані підстави для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп'яніння, від якого останній відмовився. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об'єктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину, отже, надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже зазначена відмова правопорушника від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, становить для нього наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Просить постанову судді Михайлівського районного суду Запорізької області № 3/321/186/2017 від 21.06.2017 року якою ОСОБА_3 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати. Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 за ч.І ст. 130 КУпУП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є доведеною.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 181018 від 08.05.2017 року, ОСОБА_3, всупереч положень п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився в присутності свідків від проходження мед. огляду для визначення стану спяніння у встановленому законом порядку.

В рапорті поліцейського ГУНП Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 (а.с.3), в поясненнях свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с5,6) вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження мед. огляду для визначення стану спяніння у встановленому законом порядку. Згідно цих пояснень, ОСОБА_3 знаходився у стані алкогольного спяніння.

Аналізуючи відповідно до ст. 252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта про те, що був порушений встановлений порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, на його думку, алкотестер був вже розпакований (тобто використаний), суд вважає голослівними, так як вони суперечать іншим матеріалам справи.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, зокрема про те, що протокол був складений 08.05.2017 року о 06 год. 43 хв., а сам ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння 08.05.2017 року о 06 год. 55 хвил., оскільки ці порушення ні є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_10 вини, зокрема про те, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 181018 від 08.05.2017 року щодо порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.2); рапортом поліцейського ОСОБА_9 (а.с. 3); поясненнями свідків (а.с. 6,7).

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у звязку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_3 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги захисника ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1