Справа № 203/2751/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2017 суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у м.Дніпрі, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,

проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №199902, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за фактом порушення п.2.5 ПДР України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.130 КУпАП відповідальність за ч.1 вказаної статті настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частинами 1,2,3 ст.266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцей-ським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.2.6 Порядку огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно п.6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транс-портного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ (п.10 Порядку).

Відповідно до п.1 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВД та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, остання визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Пунктами 2,3,4 вказаної Інструкції передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя (п.12 Інструкції).

Відповідно до закріпленого ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою та не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «ОСОБА_2 де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.12.1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати яки вимогам достатності, так і переконливості.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер КУпАП (п.21 рішення).

Крім того, Конституційний суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до закріпленого ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою та не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, 13.07.2017 року о 14-00 г. в м.Дніпрі на пр.Д.Яворницького,119а водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння (порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що дійсно 13.07.2017 року під час керування транспортним засобом ВАЗ 2106 н/з НОМЕР_2 був зупинений працівниками поліції, які під час перевірки документів посилаючись на те, що він перебуває в стані наркотичного спяніння, запропонували йому проїхати для огляду на стан спяніння. Він дійсно відмовився проїхати до медичного закладу, оскільки в стані спяніння не перебував та вважив вимоги працівників поліції незаконними, оскільки відповідна вимога поліцейських фактично ґрунтувалась на тому, що раніше по їх базі даних інша особа притягалась до відповідальності за ст.130 КУпАП за керуванням тим самим автомобілем.

Згідно рапорту інспектора поліції ОСОБА_3 від 13.07.2017 року вбачається, що в цей день під час патрулювання був зупинений автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 за відсутній задній бампер. При спілкуванні з водієм були виявлені ознаки наркотичного спяніння: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Було запропоновано пройти медичний огляд в КЗ «ДНД» ДОР, на що водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

В матеріалах адміністративної справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно яких 13.07.2017 року о 14-20 г. вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків в м.Дніпро по пр.Д.Яворницького,119а, що водій ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_1 відмовився проходити медичний огляд в КЗ «ДНД» ДОР.

Разом з тим, суд враховує, що вказані пояснення свідків не містять посилань на те, що ОСОБА_1 на момент їх запрошення для підтвердження відмови останнього від проходження медичного огляду перебував в стані наркотичного спяніння, не зазначено які характерні ознаки даного виду спяніння мав останній та в чому вони проявлялись.

Наявність зазначених в рапорті працівника поліції ознак спяніння у ОСОБА_1 (порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло) обєктивно іншими матеріалами справи не підтверджується. В рапорті не відображено яким чином було виявлено наведені ознаки наркотичного спяніння, в чому проявлялось порушення координації рухів, звужені чи розширені були зіниці очей.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вважаючи, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння, працівники поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до ч.1 ст.266 КУпАП останнього від керування транспортним засобом не відсторонювали.

За вказаних обставин не можна вважати правомірними вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 щодо проходження ним медичного огляду на стан спяніння, що виключає наявність в його складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що провадження по справі у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9,130,245,251,256,280,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Ю.Казак

Постанова набрала чинності ___________ 2017 року.