Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Мирошниченко Ю.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі судді судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.08.2017 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_2 16.05.2017 року о 10.40год., навпроти кафе «Едем» по проспекту Ломоносова у м. Костянтинівка Донецької області був зупинений працівниками поліції за керування автомобілем «Богдан DF-4034», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Костянтинівки».

Постановою судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.08.2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погодившись з постановою судді, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати останню та закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначає, що Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області у порушення вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП розглянув справу у його відсутність, без належного повідомлення про місце, час та дату розгляду справи, судову повістку про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього 04.08.2017 року він взагалі не отримував, а апеляційну скаргу подав 18.09.2017 року, вважає, що строк подачі пропустив з поважних причин, та просить поновити цей строк.

Вважає, що суд першої інстанції при постановлені судового рішення порушив вимоги ст. 33 КУпАП, оскільки не зясував його майновий і сімейний стан, працює він або ні, та не обґрунтував обрання адміністративного стягнення, зазначеного у постанові, лише формально зазначив, що враховано дані про особу правопорушника, обтяжуючі та помякшуючі обставини. Зазначає, що у справі відсутні документи, які б підтверджували ці обставини або характеризували його особу.

Звертає увагу суду, що судове рішення постановлено з порушенням вимог ст.ст. 247,280 КУпАП, без зясування всіх обставин по справі, а саме без виклику свідків та проведення експертиз.

ОСОБА_2, у судове засідання 12.10.2017 року не з`явився, направив до апеляційного суду заяву з проханням задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі та провести апеляційний розгляд у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги в її межах, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вбачається, що судове рішення постановлено 04.08.2017 року, а апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, подана 26.09.2017 року, тобто з порушенням строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_2, копію оскаржуваної постанови останній отримав 26.09.2017 року в Іллічівському районному суді м.Маріуполя Донецької області під розпис після звернення з відповідною заявою (а/п 16).

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_2, але він був обізнаний про складення щодо нього вищевказаного протоколу працівником поліції, в матеріалах адміністративної справи міститься телефонограма про сповіщення ОСОБА_2 26.07.2017 року, тобто завчасно про розгляд адміністративної справи щодо нього 04.08.2017 року о 08.10год. в Іллічівському районному суді м.Маріуполя Донецької області (а/с 10), клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, і цей факт в апеляційній скарзі апелянт не спростовує.

Між тим, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу по суті 04.08.2017 року суд не порушив вимог ст. 268 КУпАП та прав особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_2, відповідно до вимог ч.1 ст. 277-2 КУпАП, завчасно 26.07.2017 року був повідомлений телефонограмою за номером телефону, який зазначений у протоколі, про дату та місце розгляду справи, який відбувся 04.08.2017 року о 08.10год., тобто останній мав можливість належно підготуватися до свого захисту; на час розгляду справи до суду від ОСОБА_2 не надходило клопотань про відкладення розгляду справи.

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 16.05.2017 року о 10.40год., навпроти кафе «Едем» по проспекту Ломоносова у м. Костянтинівка Донецької області керував автомобілем «Богдан DF-4034», державний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, пройшов медичний огляд.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Так, суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 274782, який складений 16.05.2017 року, в якому містяться письмові поясненнями ОСОБА_2, в яких зазначено, що він 15.05.2017 року курив коноплю, 16.05.2017 року керував автомобілем, з результатами медичного огляду згоден; пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а/п 4); висновок КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Костянтинівки» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 153, який складений 16.05.2017 року о 12.25год. (а/п6).

Що стосується апеляційних вимог про те, що судом першої інстанції не викликані та не допитані свідки, не проведені експертизи, то вони не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_2 не надавав до суду клопотання про виклик та допит свідків, призначення експертиз.

Відповідно до п. 2.9.(а) Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або знаходячись під впливом наркотичних або токсичних речовин.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Санкцією частини 1 ст. 130 КУпАП визначено безальтернативний розмір штрафу та строк позбавлення права керування транспортним засобом, що унеможливлює при призначенні стягнення ОСОБА_2 визначити адміністративне стягнення з урахуванням всіх обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 у межах, установлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, у відповідності з вимогами ст.ст. 33-36 КУпАП, тому в цій частині апеляційні доводи останнього є безпідставними.

В апеляційній скарзі не наведено належних та достатніх підстав для спростування висновків суду.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення та його розмір у межах, встановлених ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.08.2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за статтею 130 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя