АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., з участю ОСОБА_2 і ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 24.02.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 24.02.2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 17.01.2017 року приблизно о 12 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Новомостицькій, 25-Г в м. Києві, виїжджаючи з прилеглої території, в порушення вимог п.10.2 ПДР не надав дорогу транспортному засобу ВАЗ 111830 д.н. НОМЕР_2, що рухався по головній дорозі, та здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_3 визнано невинуватим у тому, що він 17.01.2017 року приблизно о 12 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись по вул. Новомостицькій, 25-Г в м. Києві, в порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР під час вибору безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та стан проїзної частини, при виникненні перешкоди, яку водій спроможний виявити, негайно не вжив безпечних заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або для об'їзду перешкоди, не забезпечив безпеку руху, не зміг контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, здійснив зіткнення з вказаним автомобілем НОМЕР_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та прийняти нову постанову, якою визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП ОСОБА_3, а провадження щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, не дав належної оцінки його поясненням, а також даним, що містяться у схемі дорожньо-транспортної пригоди, фотографіям з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши в судовому засіданні апеляційного суду доводи ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, думку ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та наполягав на тому, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, вислухавши пояснення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є обґрунтованою та її слід задовольнити з наступних підстав.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 та невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення ґрунтується на поясненнях учасників ДТП, схемі ДТП, фотокартках з місця події.

Разом з тим, з пояснень ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які вони давали як на місця події, так і в судових засіданнях місцевого та апеляційного судів, вбачається, що зіткнення автомобілів сталось в той момент, коли автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 здійснював виїзд з прилеглої території на вул. Новомостицьку біля будинку 25-Г в м. Києві, а автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 рухався по вул. Новомостицькій.

При цьому водій ОСОБА_3 стверджує, що зіткнення сталось з вини водія ОСОБА_2, який виїжджаючи з прилеглої території, не надав дорогу його автомобілю, який рухався по головній дорозі.

Водій ОСОБА_2 стверджує, що зіткнення сталось з вини водія ОСОБА_3, який рухаючись по головній дорозі, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував погодні умови та стан дороги (ожеледицю), не обладнав задні колеса свого автомобіля зимніми шинами, внаслідок чого відбувся занос задньої частини автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 праворуч з подальшим зіткненням правою задньою частиною цього автомобіля НОМЕР_4.

Стверджує, що він вимог ПДР не порушував, оскільки, виїжджаючи з прилеглої території, зупинив свій автомобіль на виїзді на головну дорогу, не створюючи перешкод для автомобіля НОМЕР_3.

Із схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що передня частина автомобіля НОМЕР_1 на момент зіткнення знаходилась на відстані, що не перевищувала 2,4 метри від краю проїзної частини. Загальна ширина проїзної частини вул. Новомостицької становить 11,8 метра. Дорожня розмітка на проїзній частині відсутня.

Відповідно до п.11.1 ПДР за відсутності дорожньої розмітки кількість смуг для руху визначається самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини.

Обидва водії в судовому засіданні пояснили, що визначили чотири смуги руху на проїзній частині вул. Новомостицькій, по дві смуги для руху в протилежних напрямках, зазначивши, що крайні смуги були зайняті припаркованими автомобілями.

З фотокарток, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що крайні смуги для руху на момент зіткнення були зайняті припаркованими автомобілями.

Отже на момент зіткнення рух автомобілів на відповідній ділянці вул. Новомостицької здійснювався у двох середніх смугах, які рухались у протилежних напрямках.

Враховуючи загальну ширину проїзної частини вул. Новомостицької, яка становить 11,8 метра, ширина однієї смуги повинна становити 2,95 метри.

Наведені підрахунки, дають підстави вважати, що водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2, виїжджаючи з прилеглої території на проїзну частину вул. Новомостицькій, зупинив свій автомобіль в межах першої смуги руху на відстані, що не перевищує 2,4 метри від краю проїзної частини.

Таким чином, водій ОСОБА_2 не створив перешкоди у русі для водія ВАЗ 111830 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3, який рухався у другій смузі руху.

Такий висновок підтверджується також фотокартками з місця події, з яких вбачається, що розташування автомобіля НОМЕР_1 під час виїзду не створювало перешкод для руху автомобілів у середніх смугах проїзної частини вул. Новомостицької.

Крім того, з пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, даних схеми дорожньо-транспортної пригоди про розташування транспортних засобів на проїзній частині та локалізацію пошкоджень транспортних засобів вбачається, що зіткнення автомобілів відбулось під час заносу задньої частини автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 праворуч з подальшим зіткненням правою задньою частиною цього автомобіля НОМЕР_5.

Такий занос міг відбутись внаслідок того, що водій ОСОБА_3 не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував погодні умови та стан дороги (ожеледицю).

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду водій ОСОБА_2 надав фотокартки на підтвердження того, що задні колеса автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 не були обладнані зимніми шинами, що також стало причиною втрати керування над автомобілем.

Оцінивши наявні у справі докази, приходжу до висновку, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у конкретній дорожній ситуації не порушував правил дорожнього руху, оскільки виїжджаючи з прилеглої території, надав дорогу транспортним засобам, що рухались по головній дорозі.

Зіткнення автомобілів сталось внаслідок того, що водій ОСОБА_3 17.01.2017 року приблизно о 12 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись по вул. Новомостицькій, 25-Г в м. Києві, в порушення вимог п. 12.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив контроль над керуванням транспортним засобом, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та пошкодження транспортних засобів.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 24.02.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі щодо нього закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя