АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/901/14Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 33/789/212/17 Доповідач - Стадник О.Б.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 р. м. Тернопіль

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Стадник О.Б.

за участю захисника Пасічника А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Пасічника А.З. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Бучацького районного суду від 14 травня 2014 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Бучацького районного суду від 14 травня 2014 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість років з оплатним вилученням транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 28 квітня 2014 року о 00 год. 10 хв., в м. Бучачі по вул. Тернопільській керував транспортним засобом марки "Фольцваген Пасат", державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Пасічник А.З. в інтересах ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Бучацького районного суду скасувати та закрити провадження в справі. Наголошує на тому, що ОСОБА_2 ніколи не отримував посвідчення водія. Судом першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 130 КУпАП застосовано до ОСОБА_2 стягнення, яке передбачено для водіїв транспортних засобів, а не для інших осіб. Судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення не досліджено в повному обсязі докази, якими доведену вину ОСОБА_2, а лише поверхнево встановлено обставини справи. Вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення внесені відомості, які не відповідають дійсності, зокрема зафіксовано факт відмови апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці. Крім того, свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були діючими працівниками міліції, що є грубим порушенням інспектором ДАІ ОСОБА_5 вимог чинного законодавства. Вважає, що пояснення ОСОБА_2 про те, що він їхав за кермом та керував авто в стані алкогольного сп'яніння, фальсифіковані.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника Пасічника А.З., який просять поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Справу про адміністративне правопорушення розглянуто судом 14 травня 2014 року у відсутності ОСОБА_2, постанова суду про притягнення його до адміністративної відповідальності йому не надсилалася. З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 про постанову суду дізнався коли звертався до РСЦ в Тернопільській області з метою отримання посвідчення водія. 20 травня 2017 року апелянт дізнався Відповідно до ст. 289 КУпАП вважаю, що причина пропуску строку на апеляційне оскарження є поважною, а тому його слід поновити.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 28.04.2017 року серії АА2 № 143604, згідно з яким старшим інспектором з технічного нагляду ВДАІ Бучацького району капітаном Юськівим В.С. зафіксовано факт керування ОСОБА_2 28 квітня 2014 року о 00 год. 10 хв. в м. Бучачі по вул. Тернопільській транспортним засобом марки "Фольцваген Пасат", д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

Протокол складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, а тому він є належними доказом у справі. ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення підписав, зауважень щодо його змісту не подавав, власноручно дав пояснення про те, що вдень пив 100 грам шампанського, та відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я.

Твердження захисника апелянта про те, що пояснення ОСОБА_2 фальсифіковані працівниками міліції не підтверджені жодними доказами і сам правопорушник ОСОБА_2 Цього не стверджує.

Вина ОСОБА_2 також підтверджується: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 28.04.2017 року, згідно з якими у їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п. 2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_2 не виконав.

Крім того, ОСОБА_2 неодноразово протягом 2014 року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП в редакції від 27.04.2014 року дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення на водіїв позбавлення права керування транспортними засобами на строк до десяти років з оплатним вилученням транспортного засобу і на інших осіб - адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, відповідно до Єдиного державного реєстру МВС України ОСОБА_2 посвідчення водія в підрозділах РЦС МВС України в Тернопільській області не отримував, що підтверджується повідомленням в.о. директора Регіонального сервісного центру в Тернопільській області.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП в редакції від 27.04.2014 року передбачає відповідальність у виді позбавлення водіїв права керування транспортними засобами на строк до десяти років з оплатним вилученням транспортного засобу, а на інших осіб - адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Враховуючи норми ПДР України, особа, яка керує транспортним засобом і не має посвідчення водія не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР.

З цих підстав ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом без посвідчення водія, мав підлягати адміністративній відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП в редакції від 27.04.2014 року як особа, що керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

У порушення вищевказаних вимог закону, судом першої інстанції на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення як на водія у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість років з оплатним вилученням транспортного засобу, що є неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З огляду на вищенаведене, санкція частини 3 ст. 130 КУпАП в редакції від 27.04.2014 року, яка передбачає адміністративну відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, і яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння, у вигляді адміністративного арешту на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу посилює відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому зворотної сили не має.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином на ОСОБА_2 не може бути накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП внаслідок пропуску строків давності, а тому, відповідно до ст. 294 КУпАП адміністративна справа щодо нього підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Пасічника А.З. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Бучацького районного суду від 14 травня 2014 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість років з оплатним вилученням транспортного засобу скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Б. Стадник