Справа № 357/961/17 Головуючий у І інстанції Володько І. С.
Провадження № 33/780/450/17 Доповідач у 2 інстанції Семенцов
Категорія 249 10.05.2017
ПОСТАНОВА

іменем України

10 травня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ТОВ «МЖК-БУД БЦ», жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови, ОСОБА_2, займаючи посаду заступника міського голови Білоцерківської міської ради Київської області, будучи відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особою, уповноваженою на виконання функцій органу місцевого самоврядування, а також обізнаним щодо встановлених заборон та обмежень щодо сумісництва та суміщення виконання функцій органу місцевого самоврядування з іншими видами діяльності, маючи реальну можливість не допускати визначених законом обмежень, виконуючи свої службові обов'язки, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», входив до складу органу управління, а саме є засновником і власником ТОВ «МЖК-БУД БЦ», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-4 КУпАП - порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку ( крім випадків, коли особа здійснює функцію з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, враховуючи всі пом'якшуючи обставини справи. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що його дії не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди державним інтересам. Окрім того, він вперше притягується до відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, обіймав посаду невеликий проміжок часу, після чого звільнився.

Неявка в судове засідання ОСОБА_2, який був належним чим чином повідомлений про місце і час розгляду справи, та не надходження від нього клопотання про відкладення розгляду справи, не перешкоджає апеляційному суду переглядати справу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора Борисочевої Н.М., яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, а постанову місцевого суду без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) повинна оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, який відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримає заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. До посадових осіб органу місцевого самоврядування відносяться серед інших виборні посади, на які обираються територіальною громадою.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського, селищного, міського голови та їх заступників починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Статтею 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пункті 1 частини першої ст. 3 цього Закону, забороняється входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді, ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Із змісту ст. 36 Закону України «Про запобігання корупції» вбачається, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані протягом 30 днів після призначення (обрання) на посаду передати в управління іншій особі належні їм підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статуту ТОВ «МЖК-БУД БЦ» від 14.07.2011 року та інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є з 14.07.2011 року і по час винесення місцевим судом рішення одноособовим засновником, власником та єдиним учасником із статутним капіталом 100% ТОВ «МЖК-БУД БЦ», код юридичної особи 13700118.

Разом із тим, ОСОБА_2, будучи обраним на посаду заступника міського голови Білоцерківської міської ради Київської області проігнорував вимоги ст. 36 Закону України «Про запобігання корупції» та станом на 16.01.2017 року не відчужив корпоративні права ТОВ «МЖК-БУД БЦ», одноособовим засновником якого він є.

Згідно з частиною першою ст. 62 ГК України підприємством визначається самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності порядку, передбаченому цим кодексом та іншими законами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

Згідно зі ст. 113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначаються цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до пп. 2, 3 п.1 статуту ТОВ «МЖК-БУД БЦ» єдиним учасником, засновником та власником ТОВ «МЖК-БУД БЦ» є ОСОБА_2, якому належить право власності на майно підприємства та всі види прибутків від його діяльності.

Підпунктом 2.1 пункту 2 статуту передбачено, що ТОВ «МЖК-БУД БЦ» створюється (і працює) з метою організації комерційної, консультативної, виробничо-господарської, наукової та іншої діяльності, спрямованої на надання послуг, виробництво промислової продукції і товарів народного споживання, їх реалізації, а також здійснення зовнішньоекономічної діяльності й одержання прибутку.

Відповідно до пп. 3.3.2, 3.3.3, 3.3.8 п. 3 зазначеного статуту учасники ТОВ «МЖК-БУД БЦ» мають право (ОСОБА_2 являється єдиним учасником з 100% статутним капіталом, засновником та власником) брати участь в розподілі прибутку товариства в обсязі та формах, передбачених цим статутом, приймати рішення про зміни статутного капіталу товариства, користуватись всіма соціальними послугами та пільгами, що надаються працівникам товариства.

Згідно пп. 7.2 п. 7 статуту ТОВ «МЖК-БУД БЦ» ОСОБА_2 являється єдиним учасником та має 100% статутного капіталу підприємства. Фінансово-господарська діяльність підприємства здійснюється на підставі виробничих, фінансових та інших планів, які затверджуються засновником підприємства.

Пунктом 10 пп. 10.8 зазначеного статуту, прибутком товариства, після сплати податків до державного бюджету та інших обов'язкових платежів згідно з чинним законодавством, товариство розпоряджається самостійно.

Насамперед, відповідно до пп. 1 п. 13 статуту ТОВ «МЖК-БУД БЦ» вищим органом товариства є збори учасників, а єдиним учасником вказаного товариства являється безпосередньо ОСОБА_2

Також, ОСОБА_2 16.12.2015 року ознайомлений з обмеженнями для державних службовців, які встановлено Законом України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII.

Станом на момент виявлення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією - 12 січня 2017 року - ТОВ «МЖК-БУД БЦ» не ліквідовано, як юридична особа не припинено в установленому законом порядку, має на меті, перш за все, отримання прибутку від своєї господарської діяльності.

Встановлені обставини підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 172-4 ч. 2 КУпАП від 26 січня 2017 року;

- копією рішення сесії міської ради від 11 грудня 2015 року № 04-02-VII «Про утворення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу»;

- копією розпорядження міського голови від 15 грудня 2015 року № 219-к «Про призначення на посаду ОСОБА_2.»;

- копією розпорядження міського голови від 30 червня 2016 року № 226-к «Про звільнення з посади ОСОБА_2.»;

- копією ознайомлення ОСОБА_2 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII ;

- витягом з розпорядження міського голови від 29 грудня 2015 року №236-к «Про розподіл обов'язків між міським головою, заступником міського голови, керуючим справами виконавчого комітету міської ради, секретарем міської ради»;

- копією Статуту ТОВ «МЖК-БУД БЦ»;

- копією Протоколу № 2 загальних зборів учасників ТОВ «МЖК-БУД БЦ»;

- копією Протоколу № 3 загальних зборів учасників ТОВ «МЖК-БУД БЦ».

При накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 місцевий суд відповідно до ст. 33 КУпАП: врахував його особу, який визнав свою вину; характер вчиненого правопорушення; обставини, що пом'якшують відповідальність, та визначив мінімальний розмір штрафу в межах частини 2 статті 172-4 КУпАП, за якою його визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_2 стягнення відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Доводи ОСОБА_2, зазначені в апеляційній скарзі, про скасування постанови місцевого суду та прийняття нової постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду даної справи.

Отже, виходячи з вищевикладеного, підстав для скасування постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 апеляційний суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області Ю.В.Семенцов