А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25.07.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - адвоката Коваленка О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/514/2017, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий, притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.05.2017 ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 25.02.2017 приблизно о 00:15 на вул. Коритнянській в м. Ужгороді керував автомобілем марки «ВАЗ 2105» НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків.

Суддя визнав це діяння ОСОБА_1 правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що був зупинений поліцейськими без зазначення причин зупинки, відмовився від тестування на місці зупинки, оскільки запропонований йому прилад не викликав у нього довіри, наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров'я, однак і там йому було запропоновано тільки такий самий прилад. У відібранні ж зразку крові йому було відмовлено. Окрім цього зазначає, що працівники поліції не роз'яснили йому його прав, відмовились назвати ознаки його сп'яніння, що суд розглянув справу без його участі та завчасного повідомлення про час і місце розгляду, а постанова, копію якої він отримав 03.07.2017, є невмотивованою і не відповідає вимогам ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП.

Апеляційний суд заслухав пояснення ОСОБА_1, захисника Коваленка О.М., які підтримали апеляційні вимоги, допитав, за їх клопотанням, свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, перевірив матеріали справи, доводи апеляційної скарги і вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст. 285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно зі ст. 289 КУпАП, складає десять днів з дня її вручення.

Як видно з матеріалів справи і змісту апеляційної скарги, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 або його представника. Супровідний лист до копії постанови від 15.05.2017, надісланої на його адресу, датований 03.07.2017 (а.с.8), що узгоджується з його твердженням в апеляційній скарзі. Об'єктивних даних про завчасне його сповіщення про час і місце розгляду справи, про те, що ОСОБА_1 мав можливість подати апеляційну скаргу упродовж передбаченого ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку від вказаної ним дати, в справі немає. Тому апеляційна скарга, підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню, як винесена з порушенням припису ч.1 ст. 268 КУпАП.

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ці вимоги у справі також не додержані.

З матеріалів справи і постанови судді вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 048071 від 25.02.2017 (а.с.1) і рапорт поліцейського, який його склав (а.с.3).

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі серії БР № 048071 від 25.02.2017, який надійшов до суду, ці вимоги додержані не в повній мірі.

В ньому зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння і від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Свідками в протоколі зазначені мешканці с. Довге Поле ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (№ буд. 128) і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (№ буд. 5).

У постанові суд вказав, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 і це твердження узгоджується з доводами апеляційної скарги. Посилань на інші докази в постанові немає. З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду її судом їх і не було. Отже, пояснень особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та свідків суд першої інстанції не дослідив.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов'язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

З апеляційної скарги і пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи вбачається, що він в ніч на 25.02.2017 був зупинений біля свого будинку поліцейським, який відмовився назвати йому причину зупинки. В подальшому йому було запропоновано тестування з застосуванням приладу, який не викликав у нього довіри, тому він наполіг на тестуванні шляхом аналізу крові в закладі охорони здоров'я. У Закарпатському обласному наркологічному диспансері, куди його доставив наряд поліції, лікар запропонував йому пройти огляд з застосуванням такого самого приладу. Оскільки перед цим поліцейський поспілкувався з лікарем в іншому приміщенні, у нього виникла підозра, що йому пропонують той самий прилад. Тому він наполіг на здачі аналізу крові, однак йому було відмовлено. Після цього поліцейський доставив двох свідків, у присутності яких був складений протокол.

Апеляційному суду свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 показання ОСОБА_1 підтвердили. Пояснили, що в ніч на 25.02.2017 на запрошення поліцейського були доставлені до Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, де в їх присутності ОСОБА_1 відмовився він проходження огляду з застосуванням алкотестера, але висловив готовність здати на аналіз кров. Проте поліцейський на це не погодився і пояснив, що установленим законом є порядок проходження огляду з застосуванням алкотестера.

Належних і допустимих доказів, якими би спростовувались пояснення ОСОБА_1 про обставини події, в матеріалах справи немає.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не можуть бути відкинуті, а їх врахування виключає встановлення факту адміністративного правопорушення про яке йдеться в даному протоколі і в постанові судді.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.05.2017 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.