Провадження № 3/537/1469/2017
Справа № 537/2690/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2017 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 кв.№1 , не працює,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №166175, складеним 17.06.2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП ОСОБА_3, 16.06.2017 року о 22 год. 40 хв. по вул. Василя Стуса буд.№3а в м. Кременчуці Полтавської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом MERSEDES BENS, д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його адвокат пояснили, що дійсно 16.06.2017 року о 22 год. 40 хв. на вул. Василя Стуса в м. Кременчуці керував транспортним засобом MERSEDES BENS, д.н.з. НОМЕР_1, повертаючись додому, то був зупинений працівниками патрульної служби, які звинувачували його у різних правопорушеннях, яких він не вчиняв. Працівники поліції на місці відмовили йому пройти тест на алкоголь та запропонувала йому пройти тест в наркодиспансері, на що він погодився. Після цього його доставили до наркодиспансеру і він пройшов контроль. Який був результат йому не відомо, результатів проходження тесту йому не дали. Про позитивний висновок дізнався лише коли отримав повістку для з*явлення до суду. З протоколом не згоден. Транспортний засіб у нього не вилучався. Працівники поліції безпідставно звинувачувати його у вчиненні правопорушень, образливо себе поводили по відношенню до нього, прав не розяснювали. Транспортний засіб вони залишили йому, дійсно після цього він керував транспортним засобом.

В судове засідання інспектор поліції ОСОБА_4 не з*явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Вивчивши та проаналізувавши надані суду докази, суд дійшов наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового коллективу , а також з'ясувати інші обставини , що

мають значення для правильного вирішення справи.

В ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 розділу І, п.12 розділу ІІ Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

З огляду на наведене, об'єктивною стороною складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є перебування особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп*яніння.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення суд встановив що він не відповідає вимогам закону та нормативних актів, тобто є не допустимим доказом.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. При цьому не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

З протоколу БР №166175 від 16 червня 2017 року про адміністративне правопорушення, складеним поліцейським ОСОБА_4 видно, що він не відповідає наведеним вимогам закону.

Допущені ОСОБА_4 при складанні протоколу порушення унеможливлюють перевірку правильності викладених у ньому даних про обставини правопорушення, а отже протокол є недопустимим доказом.

Вказаним Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, передбачено, що лікар, який проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами відповідний висновок за формою, затвердженою МОЗ України.

З вказаної норми вбачається, що лікарем висновок може складатись лише за результатами огляду. Складання висновку про відмову особи від проходження огляду даним нормативним актом не передбачено.

В порушення вимог наведених нормативних актів лікарем був складений висновок № 629 від 17.06.2017 року щодо ОСОБА_2 у якому зазначено, що останній відмовився від проходження медичного огляду , при цьому лікар вийшов за межі своїх повноважень, оскільки при відмові водія від проходження огляду лікарський висновок не складається.

Разом з тим з показань ОСОБА_2 та його адвоката в судовому засіданні вбачається, що він не вживає алкоголю чи наркотичних засобів, на момент зупинення працівниками поліції не мав ознак алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Відповідно до ч.1 ст.130 КпАП України відповідальність за нею настає за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп*яніння.

Судом під час розгляду справи наведеним обставинам дано належну оцінку, а тому провадження по справі необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При прийнятті рішення судом врахована практика Апеляційного суду Полтавської області /справі №537/6251/16п, номер провадження №33/786/251 /17/.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином суду не доведено, що водій ОСОБА_2 16.06.2017 року о 22 год. 40 хв. керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп*ягніння.

Обвинувачення ОСОБА_2 не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 тлумачаться на його користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А тому суд важає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КпАП України, суддя,-

П о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 10 діб з моменту винесення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1