АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/4074/17 Головуючий 1-ї інстанції
Провадження № 33/790/684/17 Золотарьова Л.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської областіу складі судді судової палати з розгляду кримінальних справи Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 УКпАП ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року у відношенні ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою : АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як встановлено судом, 11.03.2017 року 23:45 ОСОБА_3 керував автомобілем Daewoo Sens, державний номер НОМЕР_1 по вул. Ак. Павлова, 321/20 у м. Харкові, з ознаками алкогольного сп'яніння (характерний запах з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода), в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР).

При розгляді справи суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в які просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкові від 10.04.2017 року, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі вказує, що в судовому засідання, призначеному на 10.04.2017 року вину він не визнавав, та заявляв клопотання виклик свідків, щоб довести свою невинуватість, але його клопотання залишилися поза увагою судді, та жодне не було задоволене.

Також апелянт вказує, що він відмовився від проходження тесту за допомогою приладу «Драгер», та сам запропонував інспектору проїхати до наркологічного центру з метою перевірки його на стан алкогольного сп'яніння, але не зміг здати аналіз сечі у зв'язку з фізіологічними причинами, та зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Також апелянт вказує, що протоко БР № 265158 про адміністративне правопорушення, складений за ч. 1 ст. 130 КУПАП та постанова БР 683150 за ч. 1 ст. 122 КУпАП були складені в один час, а в протоколі та постанові вказано інший час, також постанова за ч. 1 ст. 122 КУпАП складена без участі свідків.

Апелянт зазначає, що судом не дотримано вимог ч. 2, ст. 33 КУпАП, якою прямо передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та вказує, що він працює неофіційно водієм, знаходиться на випробувальному терміні і дана робота є для нього основною і основним джерелом існування. Вказує, що іншої спеціальності чи фахової підготовки в нього немає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки повідомлені причини пропуску є поважними, а у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що вимоги вказаної правової норми були дотримані суддею суду першої інстанції в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи, та пояснив, що він відмовився від огляду за допомогою «Драгер», оскільки заздалегідь не довіряє його висновкам, та вказав, що ніби то наполягав на проведенні медичного огляду, але перебуваючи в приміщенні наркологічного центу, він не зміг здати аналіз сечі у зв'язку з тим, що поруч з ним в туалетній кімнаті перебував працівник поліції, і стверджував, що йому потрібно було деякий час, що здати зразки сечі, а на пропозицію поліцейського здати для проведення аналізу кров відмовився з посиланням на особливості його організму (важкодоступність кров'яних артерій).

Апеляційний суд вважає такі посилання апелянта необґрунтованими, оскільки працівниками поліції були дотримані вимоги щодо проведення огляду водія, передбачені ст.. 266 КУпАП, ОСОБА_3 скориставшись правом вибору проведення обстеження у медичному закладі не здав необхідні біологічні аналізи.

Крім того, яка встановлено суддею суду першої інстанції вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР 265158 від 12.03.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розпискою ОСОБА_6, який зобов'язався не передавати транспортний засіб Daewoo Sens, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 доки останній не протверезіє.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апелянт в судовому засіданні апеляційного суду наведені вище докази не спростував, жодного з запропонованих працівниками поліції видів огляду на встановлення наявності або відсутності стану сп'яніння не пройшов, тому вважаю, що підстави для скасування постанови від 11.05.2017 року за доводами апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 року у відношенні ОСОБА_3 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик