Номер провадження: 33/785/1576/17
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, 30.07.2017 року о 03 годині 05 хвилин ОСОБА_2 керувала автомобілем «Chevrolet Lacetti NF 19B» д/н НОМЕР_1, по вул. Середньофонтанській, біля будинку №26, в м. Одесі, у стані алкогольного сп'яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовилась.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

За даним фактом 30.07.2017 року співробітниками поліції, складено протокол серії БР №006618 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з зазначеною постановою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, та закрити провадження у справі, в зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що огляд на стан сп'яніння був проведений з порушенням вимог чинного законодавства.

Судове засідання апеляційного суду призначене на 12 жовтня 2017 року не відбулось у зв'язку із неявкою ОСОБА_2 у судове засідання та повідомленням про замінування апеляційного суду Одеської області, а тому судове засідання з розгляду вказаної справи було відкладено на іншу дату.

В наступне судове засідання апеляційного суду, призначене на 20 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином засобами поштового зв'язку. Із заявами про відкладення судового розгляду до суду не зверталася.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності за відсутності ОСОБА_2, яка без поважних причин не з'явилася у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 7 ст.294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Так, вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена під час судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №006618, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_2 п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме в зв'язку з тим, що остання 30 липня 2017 року о 03 год. 05 хв. керувала транспортним засобом «Chevrolet Lacetti NF 19B» д/н НОМЕР_1, по вул. Середньофонтанській, біля будинку №26, в м. Одесі, у стані алкогольного сп'яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовилась.

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_2, при цьому будь-яких зауважень або заперечень щодо фактичних обставин, викладених у протоколі стосовно її керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 не навела, чим фактично погодилась з тим, що вона вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначили, що вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків для проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння та підтвердили той факт, що водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, та від проходження огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, відмовилась

Також, в судовому засіданні був досліджений відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора поліції, який підтверджує відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 30 липня 2017 року та інкримінуються ОСОБА_2

Одним із основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Проте, ОСОБА_2 не з'явившись в судове засідання апеляційного суду, не скористалася своїм правом надати суду апеляційної інстанції нові докази на підтвердження доводів апеляційної скарги про неналежність та недопустимість доказів на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв'язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко