Справа № 758/9269/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 06.07.2017 року, о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_1, за адресою місто Київ, вулиця Кирилівська, 23, надавав послуги з перевезення пасажира на автомобілі «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, без одержання ліцензії.

Захисника ОСОБА_1 адвокат Марцина І.В. в письмових поясненнях, які він підтримав в судовому засіданні зазначає, що в матеріалах перевірки, направлених до суду Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, відсутні будь-які докази (окрім самого Протоколу та фотографії), за результатами дослідження яких можливо було б встановити ті обставини, про які зазначено у вказаному Протоколі.

Зокрема, в матеріалах цієї справи немає жодних доказів, які б підтверджували факт надання ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів, факт отримання ОСОБА_1 оплати за надані послуги, а також будь-які інші обставини цієї справи.

При цьому, з поданої до суду фотографії не лише неможливо встановити будь-яку доказову інформацію щодо змісту проведеної перевірки та щодо обставин цієї справи, а й навіть дату та місце фотографування, що виключає існування законних підстав для врахування цієї фотографії в якості доказу вчинення ОСОБА_1 будь-яких порушень вимог Закону.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів у справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються виключно на основі доказів, тобто фактичних даних, які містять інформацію про вищевказані обставини.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тобто, інспектора, який в даному випадку провів перевірку та склав Протокол.

Проте, як зазначено вище, будь-яких доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, в матеріалах перевірки, надісланих до суду, немає.

За таких обставин, зважаючи на недоведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, провадження у цій справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1

статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, зокрема, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів допущення ОСОБА_1 порушень вимог законодавства, які б призвели до порушення встановленого законом порядку здійснення господарської діяльності, вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також адвокат зазначив, що в ході проведення заходу державного нагляду (контролю) в даному випадку, органом Укртрансбезпеки було допущено надзвичайно істотні порушення вимог Закону щодо проведення таких заходів, зокрема, проведено цей захід в період дії відповідного мораторію, а також порушено порядок проведення таких заходів. Статтею 2 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що до 31 грудня 2017 року встановлено мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. В той же час, до 31 грудня 2017 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю) в порядку, визначеному в статті 3 вказаного Закону.

При цьому, згідно із статтею 1 зазначеного Закону, терміни "державний нагляд (контроль)", "заходи державного нагляду (контролю)", "органи державного нагляду (контролю)" вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до абзаців 2, 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності",

- державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

- заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Виходячи із змісту наведених норм права, на діяльність центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів щодо проведення планових заходів, у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері господарської діяльності, встановлено мораторій до 31 грудня 2017 року, а діяльність цих органів щодо проведення позапланових заходів здійснюється виключно в порядку, встановленому в статті 3 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

В даному випадку, виходячи із змісту Протоколу № 0004418 про адміністративне правопорушення, його було складено Пчеліновим Р. В., старшим державним інспектором Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, тобто територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті, яка, згідно з визначенням, вміщеним в пункті 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

При цьому, в Протоколі інспектором зазначено, що адміністративне стягнення ним накладено за порушення пункту 24 статті 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення порядку провадження господарської діяльності).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (статті 136, 141, 142, 164 - в частині, що стосується правопорушень у галузі господарської діяльності, пов'язаної з перевезенням пасажирів і вантажів).

Таким чином, інспектором Пчеліновим Р. В. (який є працівником територіального органу центрального органу виконавчої влади) проведено захід з контролю у сфері господарської діяльності в період дії мораторію.

Зважаючи на той факт, що даний захід з контролю у сфері господарської діяльності було проведено всупереч імперативним нормам Закону, складення Протоколу № 0004418 про адміністративне правопорушення є завідомо незаконним, у зв'язку з чим притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за результатами незаконно проведеної перевірки та на підставі незаконного Протоколу також прямо б суперечило імперативним нормам Закону, що, очевидно, є недопустимим.

В даному контексті окремо наголосив, що в статті 6 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" вміщено вичерпний перелік органів державного контролю, на які дія мораторію не поширюється. Той факт, що орган виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (Укртрансбезпеки), до цього переліку не включений, незаперечно свідчить про те, що зазначений мораторій поширюється на цей орган виконавчої влади, та, відповідно, додатково підтверджує факт незаконності проведеної перевірки.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наведеною нормою Конституції України кореспондуються норми права, вміщені в статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої застосування заходів впливу за адміністративні правопорушення базується на наступних принципах:

- ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом;

- провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності;

- застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В даному випадку зазначені норми Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення були надзвичайно істотно порушені.

Так, згідно з вимогами Закону України "Про автомобільний транспорт" та Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567, перевірки можуть проводитись виключно за графіком, затвердженим Наказом Укратрансінспекції або її територіального органу (пункт 13), виключно в строк, зазначений в направленні на перевірку (пункт 19 Порядку), а всі виявлені в ході перевірки порушення вимог законодавства повинні зазначатись в акті з посиланням на порушену норму (пункт 21 Порядку). Зазначений акт, як визначено у згаданому Порядку, повинен бути складений за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України в додатку № 3 до Порядку.

Проте, як зазначено вище, в матеріалах перевірки, направлених до суду Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, відсутні будь-які документи, окрім самого Протоколу та фотографії. За таких обставин неможливо встановити принаймні вид заходу контролю, який було здійснено органом Укртрансбезпеки; а про дотримання встановленого Законом порядку проведення таких заходів навіть не йдеться.

Таким чином, органом Укртрансбезпеки в ході здійснення заходу контролю в даному випадку були допущені надзвичайно істотні порушення вимог Закону, зокрема складення протоколу про адміністративне правопорушення на підставі незаконно проведеної перевірки, без направлення на її проведення, без оформлення її результатів тощо.

Оскільки в даному випадку в ході проведення заходу контролю були допущені істотні порушення вимог імперативних норм права, якими встановлено порядок проведення таких заходів, а сам захід контролю проведено в період дії мораторію, вимоги вищезгаданих частини 2 статті 19 Конституції України та статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, очевидно, також не були дотримані, що виключає можливість застосування заходу впливу за адміністративні правопорушення.

Відповідно, будь-яких законних підстав для застосування до ОСОБА_1 відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не існує, адже висновок про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення є жодним чином не доведеним, та таким, що ґрунтується на результатах незаконно проведеного заходу контролю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просимо закрити провадження у даній справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, фото фіксацію до протоколу, пояснення щодо відсутності правових підстав для притягнення до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що адміністративна справа щодо ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 164 КУпАП, підлягає закриттю, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 247, 94, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій