Справа № 359/5577/17
Провадження № 3/359/2566/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 серпня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М. розглянувши за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адміністративний матеріал, який надійшов з Головного Управління Національної поліції в Київській області Бориспільський відділ поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2., Київської обл., громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт: серія СМ444927, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 12.03.2002 р., -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 008466 від 24 червня 2017 р., 24.06.2017 року о 18 год. 40 хв. дорога с. Гора с. Проців керував моторолером «Дефіант», з ознаками алкогольного спяніння: різкий запах з ротової порожнини, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою прилад «Драгер» в присутності свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину визнав та щиро розкаюється. Однак просив суд суворо його не карати, та при накладені адміністративного стягнення не накладати стягнення у виді штрафу, оскільки він є інвалідом 2 групи, загального захворювання. Таким чином, накладання на нього штрафу, поставить в скрутне матеріальне становище.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 008466 від 24.06.2017 р. (а.с.2); письмовими поясненнями свідків, які підтвердили факт керування транспортним засобом моторолером «Дефіант» та був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою «Драгер», відмовився у їх присутності від 24.06.2017 р. (а.с.3-4).

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у керуванні транспортним засобом (моторолером) особою водієм в стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 статті 130 КУпАП.

При прийнятті рішення суддя враховує указані ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини, те що він є інвалідом 2 групи загального, захворювання, та не в змозі сплатити штраф, який передбачений санкцією статті ч. 1 ст. 130 КУпАП

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за (ст. 130 КУпАП) не притягувався, є інвалідом 2 групи загального захворювання. Таким чином, це свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично живе на пенсію інваліда та це являється основним джерелом його існування. Тому накладання штрафу на ОСОБА_1 позбавить його можливості забезпечувати нормальні умови проживання, що буде сприяти лише погіршенню його матеріального становища та може поставити під загрозу його подальше існування.

Також, суддя враховує, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, визнання ОСОБА_1 вини, особу правопорушника, наявність пом'якшуючих відповідальність обставин та відсутність обтяжуючих обставин, а також той факт, що тяжких наслідків від правопорушення не настало, суддя вважає, що останньому слід призначити адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік, без накладання штрафу.

Так, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню. Вважаю, що в даному випадку, застосування стягнення у виді штрафу є явно несправедливим.

Саме таке стягнення суддя вважає, буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути із ОСОБА_1, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 23, 33, 34, ч. 1 ст.130 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт: серія СМ444927, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 12.03.2002 р.,-у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, строком на 1 рік, без накладання штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт: серія СМ444927, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 12.03.2002 р., на користь державного бюджету України (р/р №0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області м. Київ, отримувач коштів Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області: 22030001, призначення платежу *;101;) судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя : С.М. Вознюк

З оригіналом згідно: Суддя С.М.Вознюк