А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25.04.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2015 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Бобовище Мукачівського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без конфіскації грошей, одержаних внаслідок учинення адміністративного правопорушення.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320,00 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 30 січня 2017 року о 10-й годині 30 хвилин, у м. Мукачеве, ОСОБА_1, на транспортному засобі марки «Renault Clio», державний номерний знак НОМЕР_2, надав послуги з перевезення пасажирів на таксі без передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензії, чим порушив вимоги передбачені ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі, яка датована та надійшла до суду першої інстанції 11.04.2017, ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що справу було розглянуто без його участі, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, чим було порушено його права, а саме приймати участь у розгляді справи, давати пояснення, користуватися послугами захисника та інші, що копію постанови отримав 08.04.2017. Крім того, вказує на те, що одиничний факт надання платних послуг з перевезення пасажирів, про що свідчать викладені у протоколі обставини вчинення правопорушення, не утворює складу передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП проступку. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши скаргу та викладені в ній доводи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що скаргу необхідно повернути ОСОБА_1 з таких підстав.

Так, відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов в справі про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів із дня вручення такої постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції ОСОБА_1 неодноразово надсилались повідомлення про час та місце розгляду справи щодо нього на адресу, яка зазначена як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в поданій ОСОБА_1 апеляційній скарзі, однак вищезгадані повідомлення повертались до суду з підстав, що були надіслані за «незапитом» (а. с. 9 - 14).

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, копію якого ОСОБА_1 отримав, що підтверджується підписом останнього, убачається, що такий подається на розгляд до Мукачівського міськрайонного суду.

Також, з наявного в матеріалах справи супровідного листа (а. с. 17) убачається, що копія постанови від 24.03.2017 судом першої інстанції цього ж дня була направлена ОСОБА_1 з повідомленням про вручення.

Наведені обставини свідчать про те, що судом першої інстанції було вжито всіх передбачених законом заходів як щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, так і повідомлення останнього про прийняте в справі рішення з надісланням йому копії такого, однак на розгляд справи правопорушник не з'явився, про причини неявки суд першої інстанції не повідомляв, хоча й не був позбавлений можливості звертатися до суду з метою дізнатися про рух справи щодо нього.

Як убачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав до Мукачівського міськрайонного суду 11 квітня 2017 року, тобто із пропуском установленого вищенаведеними нормами КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Посилаючись на доводи про те, що справа була розглянута без участі апелянта, що апелянта не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, розглянувши справу за відсутності останнього суд порушив його права, у тому числі право давати пояснення, користуватися послугами захисника та інші, апелянт не вказує на те, що саме ці обставини перешкодили йому своєчасно подати апеляційну скаргу; в апеляційній скарзі не вмотивовує доводи про причини, які саме перешкодили йому у встановлений законом строк оскаржити судове рішення; з урахуванням вищенаведеного ці доводи відхиляються.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт не обґрунтовує доводи про те, що саме в зв'язку з отриманням ним 08.04.2017 копії постанови своєчасно не зміг її оскаржити.

На інші причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови апелянт не вказує й дані про наявність таких у справі відсутні.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що в апеляційній скарзі немає жодних клопотань про приєднання або витребування доказів по справі.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку апеляційне оскарження постанови суду, що пропущений строк є значним, у зв'язку із чим у поновленні строку слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, подану на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення й накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без конфіскації грошей, одержаних внаслідок учинення адміністративного правопорушення, зі сплатою судового збору в розмірі 320,00 гривень, - повернути ОСОБА_1 як особі, що її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан