П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Курило А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДФС у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки: м. Горлівка, Донецької області, працюючої фізичною особою-підприєцем, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

24.10.2017 року, приблизно о 15 годині 13 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Данькевича, 14, при перевірці магазину, було виявлено порушення проведення розрахункової операції, а саме: реалізація товарів без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі розрахункового документа, чим порушено п. 1-2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/956 ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини не явки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, копії: паспорта,ідентифікаційного номера, акту фактичної перевірки від 30.10.2017 року № 001695, пояснення, квитанції, декларації, приходить до наступного.

Стаття 7 КпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КпАП України.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40? КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року /зі змінами і доповненнями/.

Керуючись ст. ст. 33, 155-1 ч. 1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 85 /вісімдесят п'ять/ гривень.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 320 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: