ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Куракова В.В, за участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 березня 2017 року, якою

фізичну особу - підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 17000 грн. на користь держави, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 24.01.2017 року, за адресою: вул. Гаванна, буд. 69, у місті Маріуполі, у приміщенні магазину «Продукти», здійснював реалізацію тютюнових виробів та алкогольних напоїв без отримання ліцензій на право такої торгівлі, чим порушив ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року.

На вказану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій він просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та сплив строків притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначає, що справа була розглянута за його відсутності, про час там місце слухання справи його не повідомлялось. Вказує також, що з протоколу не вбачається що адміністративне правопорушення скоєно ним, згідно договору позички від 01.01.2017 року він передав у безоплатне користування приміщення за адресою: м. Маріуполь, вул. Гаванна, 69.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2, який в повному обсязі підтримав доводи апеляції, вважаю, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення за таких підстав.

Оскаржувану постанову винесено за відсутності правопорушника, копію постанови ОСОБА_2 отримав 20.07.2017 року, тому вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення № 0060 від 24 січня 2017 року, рапортом заступника начальника сьомого відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області Туранського Ю.В., письмовими поясненнями самого ОСОБА_2, в яких останній фактично визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, актом опису вилученого майна від 24.01.2017 року, актом прийому-передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_2 від 24.01.2017 року, копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В01 № 251045.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згадування в тексті постанови особи ОСОБА_4 є опискою, яка була виправлена постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 липня 2017 року (а.п. 29).

Вказані в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що він не здійснював реалізацію підакцизних товарів, підакцизні товари йому не належать і на момент складання протоколу він у приміщенні магазину не знаходився спростовуються матеріалами справи, а саме - поясненнями самого ОСОБА_2, в яких він визнав свою вину, підтвердив, що здійснював реалізацію підакцизних товарів без ліцензії.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 також підтвердив, що він був присутнім під час проведення перевірки, яким чином він опинився в крамниці під час проведення перевірки пояснити не зміг, підтвердив, що наявні в матеріалах справи пояснення дійсно викладались ним власноручно під час здійснення перевірки.

Передача товару на відповідальне зберігання здійснена 24.01.2017 року вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення і також підтверджує винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення. Так само не спростовує вини ОСОБА_2 наданий апеляційному суду договір позички від 01 січня 2017 року, оскільки під час перевірки ОСОБА_2 вказаний договір не пред'являв, таку інформацію не повідомляв, що він підтвердив під час апеляційного розгляду.

Доводи про порушення територіальної підсудності не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції оскільки вони нічим не підтверджені.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУ¬пАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 245, 246, 249, 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_2 та скасування постанови суду першої інстанції немає.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 березня 2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 березня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова