П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 18.10.2016 о 11 годині 30 хвилин, на Дарницькій площі, 1, в м. Києві, керуючи ТЗ «KIA Sportage», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив рух по острівцю безпеки позначеному відповідною розміткою 1.17, та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення з ТЗ «ROVER» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження цих транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п.34, п. 13.1 ПДР.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об'єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв'язку з чим з неї вбачається , що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушив зазначені положення ПДР;

- висновком експертиз № 21914/16-52/9257/17-52 від 29.05.2017 відповідно до якого : « з огляду на первинний напрям руху автомобілів Кіа та Rover, водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору повинні були керуватись вимогами п.п. 13.1, 11.9 ПДР України. Технічна можливість уникнути даного зіткнення у водія автомобіля Кіа ОСОБА_1 рахунок додаткових дій направлених на зміну режиму руху керованого ним ТЗ (його гальмування або маневрування) в даній дорожній обстановці є методично не доцільним. Очевидна практична можливість уникнути даної ДТП забезпечувалась в випадку відповідності його дій вимогам п.п. 13.1, 11.9 ПДР України. За обсягом наданих на дослідження матеріалів справи та враховуючи наявні пояснення учасників даної ДТП в даній дорожній обстановці дії водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п. 13.1, 11.9 ПДР. Оскільки згідно пояснень водіїв - учасників даної ДТП водій автомобіля Rover ОСОБА_2 здійснив маневр відвороту вліво, тому регламентувати та оцінювати дії водія автомобіля Кіа ОСОБА_1 в частині дотримання безпечного інтервалу до автомобіля Rover недоцільно з технічної точки зору.»

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до вищезазначеного висновку «в даній дорожній обстановці дії водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п. 13.1, 11.9 ПДР.»

В той же час суд враховує, що п. 7 ст. 247 КУпАП імперативно визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, суд враховуючи той факт, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки, передбачені ст. 38 КУпАП минули, вважає за необхідне на викоання положень п. 7 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі закрити.

В свою чергу, суд враховує, що Законом України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду Україниу від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я : О.В. Бірса