АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Семенюк К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 травня 2017 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн.00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно постанови судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 травня 2017 року ОСОБА_2 визнаний судом винуватим та на нього накладено стягнення за те, що він 02.03.2017 року о 16 год. 25 хв. керував автомобілем марки Мерседес, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Маковея, 18/2 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги ст. 130 ч.1 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, як пропущений з поважних причин та скасувати постанову районного суду від 29.05.2017 року та провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова районного суду є незаконною, оскільки суд під час розгляду даної справи неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, не дослідив в повному обсязі усі докази та не надав їм належної оцінки. Вказує на те, що справа в суді першої інстанції розглянута без його участі, при розгляді вказаної справи присутнім не був, копію постанови отримав тільки 15.06.2017 року.

Крім того зазначає, що інспектором поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, не було дотримано вимог щодо належного його оформлення, а саме: питання регулювання відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння є те, що така відмова у певних випадках є окремим адміністративним правопорушенням і має бути оформлена відповідно ст. 266 КУпАП та інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських

Справа №33/794/362/2017 Головуючий у І інстанції: Чебан В.М.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Семенюк К.М. препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Що на думку апелянта, поліцейським і не було зроблено.

Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 130 ч.1 КУпАП, а справа підлягає закриттю.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити повному обсязі, перевіривши його доводи та матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку .

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 294 ч.2 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ст. 285 КУпАП копія постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів адміністративної справи та постанови про накладення адміністративного стягнення від 29 травня 2017 року вбачається, що справа розглянута у відсутності ОСОБА_2, про день та час слухання справи 29.05.2017 року ОСОБА_2 належним чином не був повідомлений, оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні дані про його своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи. Також у матеріалах справи відсутні дані про вручення або направлення у 3-х денний строк копії постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2, що є порушенням вимог ст. 285 КУпАП.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР№ 247069, встановлено, що 02.03.2017 року о 16-24 год. в м. Чернівці вул. Маковея, 18 водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Мерседес бенц 300 Д, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, не чітка вимова, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків про, що останні написали письмові пояснення. (а.с.1-4).

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, районний в своєму рішенні поклав в основу доведеності вини ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, рапорт працівника поліції та постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП серії АР № 728033 від 02.03.2017 року.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд формально, без з'ясування всіх обставин справи, оскільки не викликано та не допитано свідків, які зазначені в протоколі, а також працівника поліції ОСОБА_3, який складав протокол, не допитано особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, з матеріалів справи вбачається, що судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР№ 247069 встановлено, що ОСОБА_2 не був відсторонений від керування транспортним засобом, а йому було видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серія ТД №615217, що є порушенням вимог ч.1 ст. 266 КУпАП.

Крім того, як встановлено матеріалами справи, а саме з письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с. 2) , що 02.03.2017 року біля 16 год. 20 хв. він здійснюючи розворот, здійснив рух заднім ходом на перехресті , ввімкнувши при цьому аварійну сигналізацію , після чого був зупинений працівниками поліції. Про те, що ОСОБА_2 відмовляється проходити медичний огляд на стан сп'яніння, в письмових поясненнях такі дані відсутні.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що працівник поліції, після винесення на місці постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 122 ч.2 КУпАП, йому не пропонував проходити огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння в медичній установі, а тільки запропонував продути драгер на що він відмовився, після чого працівник поліції запросив понятих та склав на нього протокол.

Тому, з пояснень ОСОБА_2 слідує, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, тому порядок огляду на стан сп'яніння згідно ст. 266 КУпАП та інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», інспектором поліції було порушено, а суд першої інстанції не звернувши увагу на порушення порядку огляду на стан сп'яніння, не допитавши свідків та інспектора поліції, при відсутності в матеріалах справи відеозапису події, прийняв рішення про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.247, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.05.2017 року щодо ОСОБА_2, як пропущений з поважних причин.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.05.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області підпис К.М. Семенюк

Згідно з оригіналом: суддя К.М.Семенюк