Справа № 748/1252/17 Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О.
Провадження № 33/795/355/2017
Категорія - ст. 130 ч.2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - адвоката Минець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він 12 травня 2017 року о 22 год. 35 хв. в с. Новий Білоус Чернігівського району по вулиці Трудовій керував автомобілем марки «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вказуючи про незаконність та невідповідність нормам матеріального і процесуального права просить скасувати оскаржувану ним постанову та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги звертає увагу на неналежну поведінку суб'єкта владних повноважень щодо встановлення останнім факту вчинення правопорушення, а також порушення ним вимог ст.ст. 256, 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Крім того вказує про невідповідність протоколу положенням ст. 256 КУпАП та Інструкції «...з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення...». Стверджує про несправний стан транспортного засобу, який був ніким не керований, що можуть підтвердити свідки. Звертає увагу суду, що не був відсторонений від керування транспортним засобом з огляду на висновок інспектора про перебування в стані алкогольного сп'яніння. З огляду на всі ці порушення та в силу ст. 62 Конституції України, ОСОБА_1 переконаний, що всі сумніви мають тлумачитись на його користь.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав в ній зазначених.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Віршуючи питання щодо винуватості ОСОБА_1, з чим погоджується і апеляційний суд, місцевий суд вірно дав оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи та вірно встановив наявність саме в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення Серії БР №278338 від 13.05.2017 року (а.с.3), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 12.05.2017 року, (а.с.4), пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, написаними власноручно одразу після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, в яких ОСОБА_1 також підтвердив факт вживання алкогольних напоїв (а.с.5), розпискою громадянина ОСОБА_3, якому передано на зберігання автомобіль та який власноручно написав фразу «до повного витверезіння ОСОБА_1.» (а.с.6), що також наряду з іншими доказами у справі підтверджує висновки суду, що наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та спростовують позицію апелянта, яка покликана завести суд в оману.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав, що працівники поліції, під час складання протоколу не роз'яснили йому про права та обов'язки, передбачені ст. 256, 268 КУпАП, однак дане твердження є таким, що не ґрунтується на матеріалах справи, та спростовується наявним в протоколі про адміністративне правопорушення записом, відповідно до якого громадянину ОСОБА_1 роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що він засвідчив своїм підписом в протоколі (а.с. 3).

Доводи ОСОБА_1 про порушення правил складання протоколу про адміністративне правопорушення не беруться судом до уваги, оскільки протокол складено розбірливим почерком і усі його записи читаються.

Свідок ОСОБА_3 показав в судовому засіданні, що автомобіль, за кермом якого знаходився ОСОБА_1, стояв на вулиці у несправному стані і не рухався, а пізніше він був відремонтований та забраний ним.

Проте, допитана в засіданні апеляційного суду інспектор поліції ОСОБА_4 показала, що автомобіль «Ford Mondeo» д.н. НОМЕР_1, за кермом якого знаходився ОСОБА_1, рухався по вулиці села Новий Білоус за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, за кермом його знаходився саме ОСОБА_1, який, як встановлено було пізніше, знаходився в стані алкогольного сп'яніння і відносно якого й було складено протокол.

Апеляційному суду було надано відеозапис, зроблений поліцейськими при несенні ними служби, з якого вбачається, що легковий автомобіль на вулиці села здійснює рух. ОСОБА_1 в засіданні апеляційного суду підтвердив, що цей автомобіль саме той, яким він керував 12.05.2017 р. в нічний час в селі Новий Білоус Чернігівського району.

Позиція ОСОБА_1 що його автомобіль був не в справному стані та ніким некерований не знайшла свого підтвердження в силу тих доказів, які вже були зазначені апеляційним судом вище та розцінюється як одна із спроб уникнути відповідальності за протиправні умисні дії.

Твердження про те, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом також є хибними, адже автомобіль передано на зберігання громадянину ОСОБА_3, як той сам вказав в своїй розписці (а.с.6).

Отже, доводи щодо формального та спрощеного підходу до розгляду справи судом першої інстанції є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що суд у повному обсязі їх дослідив.

Жодних інших підстав, які були б безумовною підставою для скасування постанови суду під час перегляду встановлено не було.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Демченко