Справа №496/1457/17
Номер провадження 3/521/4384/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року суддя Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч 1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 171534 вбачається, що ОСОБА_2, 01 травня 2017 року о 07 годині 45 хвилин керував автомобілем «Тойота» реєстраційний номер НОМЕР_1 на 450 кілометрі автомобільної дороги Київ ОСОБА_1, сп 2 Дачне в стані алкогольного спяніння, згідно висновку «Drager Alcotest 6810» чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом інспектором відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч 1 КпАП України.

До суду у призначений час зявився адвокат ОСОБА_2 ОСОБА_3 який надав суду письмове клопотання особи яка притягується до адміністративної відповідальності, де викладені заперечення проти притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Із клопотання вбачається, що ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч 1 КпАП України, не визнає оскільки при проведенні обстеження з використанням спеціального пристрою для встановлення стану алкогольного спяніння, цей пристрій було застосовано три рази. При цьому два рази результати огляду давали відсутність факту вживання алкогольних напоїв, але ці відомості не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Після третього виміру, який зазначив наявність алкоголю, ОСОБА_2 просив працівників патрульної поліції проїхати до медичного закладу з метою проведення медичного дослідження сечі і крові, для доведення факту відсутності вживання алкогольних напоїв, але працівники поліції в цьому йому відмовили. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної служби не додано ще два чеки з результатами використання спеціального пристрою «Драгер» відносно нього, що підтверджує відсутність позитивної проби за результатами двох оглядів мене на стан спяніння з використанням спеціального технічного засобу. З пояснень ОСОБА_2 вбачається що він не знаходився в стані алкогольного спяніння, так як не вживав алкогольні напої. ОСОБА_2 зазначає у клопотанні, що 01 травня 2017 року, він був хворий та приймав безпосередньо перед проведенням обстеження лікарські засоби для лікування гострого ларінготрахеіту, серед яких розчин, до складу якого входять комплексний склад лікарських препаратів, в тому числі - етиловий спирт 98 % (шляхом полоскання ротової порожнини), що підтверджується довідкою лікаря від 28 квітня 2017 року.

З метою повного та обєктивного розгляду справи у судове засідання викликались свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_4 у присутності яких ОСОБА_2 продув трубку «Драгер», які до суду у призначені дні та часи не зявились, про причини неявки суддю не повідомили.

Заслухавши пояснення адвоката, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України, є керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

За змістом цього закону до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли огляд на стан спяніння пройдений у встановленому чинним законодавством порядку.

Такий порядок визначений ч. 3 ст. 266 КпАП України, у якій зазначається, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Такі ж вимоги передбачені і в розділі І п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Таким чином, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Така пропозиція ОСОБА_2 з боку інспекторів патрульної поліції запропонована не була, а навпаки на його вимогу пройти огляд в закладі охорони здоровя йому було відмовлено.

Також суд звертає увагу, що розділом ІІ пункту 5 вищезазначеного наказу, передбачено, перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак вказані вимоги інспекторами виконані не були.

Крім того, вимогами пункту 5 статті 266 КпАП України, передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст.62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, на підставі чого суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

В наслідок порушень вимог передбачених ст. 266 КпАП України та розділу 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» працівник патрульної поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, про порушення пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України, дійшов помилкового висновку, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Тойота» в стані алкогольного спяніння, таким чином висновок «Drager Alcotest 6810» суд не може визнати доказом, який свідчить про винуватість особи відносно якої складений протокол.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КпАП України - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Іщенко