Справа № 752/5605/17
Провадження №: 3/752/2728/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Рудик І. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.-

в с т а н о в и в:

12.03.2016 року о 00 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Саксаганського, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Infiniti G35» д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв'язане мовлення, поведінка яка не відповідає обстановці, від проходження медогляду в встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, пояснив, що не перебував у стані сп'яніння, в підтвердження надав висновок із результатами медичного огляду та повідомив, що відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, тому що не довіряє органам поліції України.

Згідно з п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного, чи іншого сп"яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - складає собою окремий склад адміністративного правопорушення, відмінного від керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп"яніння. Саме тому, суддя не приймає до уваги висновок Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія" від 17.03.2017 року № 001944 про відсутність стану сп"яніння у ОСОБА_1, оскільки йому, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.03.2017 року БР № 132921 інкриміновано відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп"яніння, а не керування транспортним засобом в стані сп"яніння.

Таким чином, поданий особою, яка притягається до адміністративної відповідальності висновок не спростовує інформації викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема показами наданими ОСОБА_1 безпосередньо в судовому засіданні та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі статті 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк позбавлення спеціального права слід обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення

Суддя І.В. Рудик