Справа № 683/1070/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Завадська О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, голову фермерського господарства «Власник», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

ОСОБА_1, будучи на посаді голови фермерського господарства «Власник», яке знаходиться за адресою: с. Миролюбне Старокостянтинівського району, в період з серпня 2016 року по квітень 2017 року допустив порушення законодавства про працю.

В ході проведення планової перевірки у фермерському господарстві «Власник», при дослідженні первинних бухгалтерських документів господарства, у тому числі розрахункових відомостей, видаткових касових ордерів встановлено, що мали місце випадки виплати розрахункових коштів звільненим працівникам пізніше дня звільнення.

Так, наказом № 17 від 01 серпня 2016 року «Про звільнення» звільнено у звязку з закінченням трудової угоди з посади плодоовочівника ОСОБА_2 Виплата всіх належних сум заробітної плати при звільненні ОСОБА_2 була проведена пізніше звільнення, а саме: 05 серпня 2016 року згідно видаткового касового ордеру № 4.

Наказом № 22 від 10 грудня 2016 року «Про звільнення» звільнено у звязку з закінченням трудової угоди з посади тракториста-машиніста ОСОБА_3

Виплата всіх належних сум заробітної плати при звільненні ОСОБА_3 була проведена пізніше звільнення, а саме: 16 грудня 2016 року згідно видаткового касового ордеру № 14.

Встановлені вище факти свідчать про порушення вимог ст. 116 КЗпП України, де зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи та організації, проводиться в день звільнення, а також ч. 1 ст. 47 КЗпП України, де зазначено, що належно заповнена трудова книжка видається працівникові у день звільнення, і проводиться з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП.

Крім того, в ході проведення планової перевірки у фермерському господарстві «Власник», при дослідженні штатного розкладу на 2017 рік виявлено наявність наступних посад (професій): «тракторист-машиніст сільського господарства» - 3 штатні одиниці; «водій автотранспортних засобів» - 2 штатні одиниці. Таким чином встановлено наявність професій та робіт, які мають ознаки щодо можливості впливу шкідливих та небезпечних обставин та факторів, та є такими, що мають бути віднесені або підпадати під дію Постанови КМУ від 17 листопада 1997 року № 1290 (додаток № 1 у редакції постанови КМУ від 13 травня 2003 р. № 679), якою затверджені списки виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на роботах в яких дає право щорічні додаткові відпустки. Не проведення атестації позбавляє права найманих працівників на отримання підвищеної оплати праці на важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, відповідно до вимог статті 100 КЗпП України та права на безоплатне лікувально-профілактичне харчування, відповідно до вимог статті 166 КЗпП України.

При детальній перевірці встановлено, що працівникам зайнятим на вищеперерахованих посадах, виплата надбавок (доплат) до тарифних ставок за шкідливі умови праці не передбачена та не проводиться, додаткові відпустки за роботу у шкідливих умовах праці не передбачені та відповідно не надаються, що зумовлено не проведенням атестації за умовами праці.

Таким чином встановлено факт не проведення атестації для вищезгаданих посад та порушення вимог п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року «Про затвердження Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», згідно якої атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці покладається на керівника підприємства, організації.

Допущення зазначених порушень трудового законодавства носить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 22-27/17 від 26 квітня 2017 року; актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 22-27/822, іншими письмовими доказами.

Враховуючи вищевказане, прийшла до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

За таких обставин провадження в справі в частині допущених ОСОБА_1 правопорушень щодо несвоєчасної виплати розрахункових коштів звільненим працівникам підлягає закриттю у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Допущене ОСОБА_1 правопорушення, виявлене 26 квітня 2017 року, щодо не проведення в 2017 році атестації для посад (професій) «тракторист-машиніст сільського господарства», «водій автотранспортних засобів» носить триваючий характер, тому його слід визнати винним в цій частині та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 320 грн.

Керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави 320 грн. судового збору.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП в частині допущених останнім правопорушень від 01 серпня 2016 року та 10 грудня 2016 року щодо несвоєчасної виплати розрахункових коштів звільненим працівникам закрити в звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя _______________