Єдиний унікальний номер судової справи: 225/4008/17
Номер провадження: 3/225/823/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Ткач Г.В., при секретарі Черниковій Н.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянув матеріал, що надійшов від Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм ДТЕК «Донецькобленерго», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якому розяснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 13.07.2017 об 11 год. 19 хв. в м. Торецьку Донецької області по вул. Поштовій, біля буд.№1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 13.07.2017 дійсно керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які запитали документи, він їх предявив. Один з працівників поліції звернув увагу на його стан та сказав, що треба проїхати до лікарні та здати аналізи на наркотичні засоби, на що він погодився. В лікарні йому надали стаканчик, тест та запропонували здати сечу. Експрес-тест дав позитивний результат. Акт про проходження медичного огляду йому для підпису не надавали. Співробітникам поліції пояснював, що вживав медичні препарати.

Свідків правопорушення згідно матеріалу не зазначено.

Суд, проаналізував надані докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності, достатності та, зазначає наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до закріплених у ст.ст. 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. а) 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан спяніння визначений ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, якою затверджено "Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок), "Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

У відповідності до Інструкції огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 не зазначено жодної ознаки наркотичного сп'яніння.

Пунктами 7,8,9 "Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове; метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп'яніння проводився в наркологічному диспансері м. Торецька.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження зазначених у ньому обставин було надано медичний висновок, у якому зазначено, що ОСОБА_1 встановлено попередній діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотичних речовин.

З наявного в матеріалах справи листа, наданого завідувачем диспансерного наркологічного відділення м. Торецька №612 від 28.09.2017 вбачається, що з метою встановлення остаточного діагнозу ОСОБА_1, останнього було направлено для лабораторного обстеження до м. Краматорська. Заключний висновок відносно ОСОБА_1 не складався.

Згідно інформації головного лікаря КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» від 03.10.2017 №01-18/389/364 дослідження біологічного середовища крові ОСОБА_1 не проводилось, акт відповідно до вимог наказу МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 не складався.

За таких умов визначення наркотичного засобу лише за допомогою експрес-тесту не можна вважати належним проведенням лабораторних досліджень, як того вимагає Інструкція №1452/735, оскільки дані отриманні в результаті тестування є лише попереднім результатом, для отримання заключного результату необхідно було провести лабораторні дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини з використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ.

За таких обставин попередній висновок лікаря не може породжувати юридичних наслідків для ОСОБА_1 Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції визначено, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів, та міг бути направлений для належного лабораторного дослідження з метою збирання відповідних доказів.

Проведення дослідження лише за допомогою експрес-тесту, без подальшого підтвердження його результатів лабораторним дослідженням не відповідає вимогам Інструкції, а тому не може вважатись достовірним та законним підтвердженням того, що ОСОБА_1 дійсно перебував в стані наркотичного спяніння.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За вказаних обставин, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо недопустимості доказу - висновку без № та дати відносно ОСОБА_1 оскільки вказаний документ оформлений в порушення вимог Порядку та Інструкції, що в свою чергу, відповідно до п. 22 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інших доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У звязку з викладеним, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд вважає необхідним провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 280, 283, 284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення №225/4008/17про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду в справах про адміністративні правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Г.В. Ткач