Справа № 333/3377/17
Провадження № 3/333/968/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу БР №206355 вбачається, що 06.06.2017 року о 06 годині 40 хвилин ОСОБА_1 на проспекту Соборний, 17 керував автомобілем Lexus Gs350, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від огляду на стан спяніння відмовився в медичному закладі у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи неодноразово сповіщався належним чином.

Дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 КУпАП, який вказаний в протоколі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобовязує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

З протоколу БР №206355 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан спяніння в медичному закладі у лікаря-нарколога.

Однак слід зазначити, що Інструкцією, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 11 листопада 2015 року, передбачено право поліцейського проводити огляд на стан спяніння.

Те ж саме зазначено в п. 6 глави 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року.

Аналогічно вказано в ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд на стан спяніння має право проводити поліцейський на місці зупинки транспортного засобу, а медичний огляд з цих же підстав повинен проводитися в медичному закладі відповідним спеціалістом.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних доказів поліцейським у присутності двох свідків. Жодні документи з цього приводу не складались.

Тобто, поліцейський виявивши ознаки, які дають підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані спяніння, повинний був запропонувати йому пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних доказів у присутності двох свідків, зафіксувати відмову від проходження, якщо така була, також в присутності двох свідків і лише після того направити ОСОБА_1 в найближчий заклад охорони здоровя для проведення медичного огляду.

Проте, вказані дії поліцейським не вчинені, а складений протокол за відмову від проходження огляду в медичному закладі, що не утворює складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Стаття 266 КУпАП, прямо передбачає що, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, вказують що "водій відмовився від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі", то це свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Суд не вправі вийти за межі тих обставин (обвинувачення в розумінні), які не ставилися у провину ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, та суд вважає необхідним провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 130, 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КК України закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Л.О. Варнавська