Справа № 127/8776/17
Провадження № 3/127/3197/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Вінниці про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 21.04.2017 року, о 00 год. 50 хв., в м. Вінниці по вул. Київській, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем марки "Мерседес-Бенц Е320". д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння (виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікаря-нарколога в КЗ ВОНД «Соціотерапія».

В судовому засіданні правопорушник та його захисник заперечували щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушенні та відповідно у його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснили, що складання протоколу та висновку медичного огляду на стан спяніння відбулися з порушеннями чинного законодавства, а в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази того, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного спяніння. Зазначали, що поліцейським ОСОБА_1 було відмовлено в проходженні на місці огляду на стан наркотичного спяніння, висновок та протокол були складені у його відсутність та про них він дізнався лише у судовому засіданні. Крім того, огляд на стан спяніння не був проведений, у звязку з тим, що не відбирались зразки. З наведених обставин вважають, що в діях ОСОБА_1 не має складу правопорушення, тому просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника та його захисника, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд критично розцінює пояснення правопорушника та йго захисника, та вважає їх намаганням ОСОБА_1 уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи. Так, посилаючись на неправомірну поведінку поліцейським, як відмови в проведені огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного спяніння на місці, не було враховано вимоги п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», який регулює саму процедуру проведення огляду. У той же час «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'янінняабо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», на який посилається ОСОБА_1, регламентує загальні вимоги процедури направлення на проведення огляду. Крім того, в протоколі №203573 від 21.04.2017 року містяться пояснення за підписом ОСОБА_1, що вказує на складання протоколу у його присутності, отже він був ознайомлений з інформацією про наявність медичного висновку. Також, в матеріалах справи наявний висновок № 1073 від 21.04.2017 року, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та обстеження в повному обсязі, та в якомутакож наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з його змістом. Пояснення ОСОБА_1 про залишення медичного закладу з власної ініціативи до складання висновку не знаходять свого підтвердження належними доказами та у будь-якому випадку, з врахуванням п.9 розділу ІІ вищевказаної Інструкції, оцінюється судом як намагання ухилитись від проходження огляду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи:

п. 2.5.Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин;

п. 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування підвпливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спянінняю.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 203573 від 21.04.2017 року, висновком № 1073, актом огляду та тимчасового затримання ТЗ.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують відповідальність правопорушника не встановлено, обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками наркотичного спяніння та відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника, а тому не позбавить можливості останнього належним чином забезпечувати свою родину.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.33, ч. 1 ст.130,280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320,00 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя