ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4192/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2017 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2017 року приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись біля буд. № 44 по вул. Ревуцького в м. Києві, був зупинений працівниками патрульної поліції, які виявили у водія ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_2 в судовому засіданні провину у скоєнні вищезазначного правопорушення визнав частково та пояснив, що 16.07.2017 року приблизно о 21 год. 30 хв. йому подзвонив знайомий та повідомив про те, що він пригнав його автомобіль на стоянку та попросив його відігнати цей автомобіль. Коли він вийшов і підійшов до автомобіля, біля нього вже перебували працівники поліції, які безпідставно склали на нього протокол за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, хоча він не керував транспортним засобом.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення БР №121348 від 16.07.2017 року / а.с.1/, пояснення свідків /а.с.2/, копію постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06.07.2017 р., з якої вбачається, що ОСОБА_2 був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння 03.06.2017 р. /а.с.3,5/, дослідивши відеозапис з нагрудних камер поліцейських /а.с.11/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли особа почала рухатись.

Таким чином, судом об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, та у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП. Обговорюючи позицію ОСОБА_2, суд не може прийняти до уваги його твердження про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки ці твердження спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що поліцейськими був зупинений автомобіль «ЗАЗ» під керуванням водія ОСОБА_2 За кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, порушення мови. Зазначена обставина спростовує твердження ОСОБА_2 про те, що працівники поліції вже знаходились біля його автомобіля, коли він до нього підійшов. Крім того, з відеозапису вбачається, що в присутності двох свідків ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як за допомогою газоаналізатора «Драгер», так і у спеціалізованому медичному закладі.

Крім того, суд враховує, що посилаючись на неправомірні дії поліцейських, які на думку ОСОБА_2 безпідставно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, останній в передбаченому законом порядку не звертався зі скаргами на дії поліцейських до правоохоронних органів.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Обговорюючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд керується відповідними положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. Так, в п.п.4 п. 28 Постанови зазначено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, кому належить транспортний засіб «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1. Крім того, ОСОБА_2 пояснив, що зазначений транспортний засіб належить не йому, а ТОВ «Діана». З урахуванням наведеного, суд вважає за неможливе накладати на ОСОБА_2 додаткове адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 грн., який також підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ч.2 ст. 130, ст.ст. 251,252, 268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 /три/ роки без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв