Провадження № 3/234/2882/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2017 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши матеріали, які надійшли із військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, НОМЕР_2 , місце служби в/ч НОМЕР_1 м. Краматорськ, зареєстрований: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
04.11.2017 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на території в/ч НОМЕР_1 , яка дислокується: АДРЕСА_2 , виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані в період особливого періоду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Вина ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 07.11.2017 року, актом № 968 від 04.11.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відповідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольної інтоксикації, копією постанови Краматорського міського суду від 25.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 172-20 ч.3 КУпАП.

За таких обставин, винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172 - 20 ч. 3 КУпАП доведена у судовому засіданні та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 - 20 КУпАП.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 - 20 КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: його щире каяття, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 172 20 ч. 3 КпАП України, у вигляді штрафу на користь держави.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачається підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.
Відповідно до ст. 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 320,00 грн.
Керуючись ст. 172-20 ч. 3 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 - 20 КУпАП та піддати штрафу на користь держави в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.)
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя