Справа № 219/8626/17
Провадження № 3/219/3095/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 листопада 2017 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Павленко О.М., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕН 463996, виданий 30.11.2005 року Стахановським МВ УМВС України в Луганській області, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КпАП України,

встановив:

28.07.2017 року старшим оперуповноваженим з ОВС 4 відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області майором податкової міліції ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 0341, згідно якого 28 липня 2017 року о 18 год. 57 хв. на КВПП «Майорське» був встановлений факт надання послуг з переведення пасажирів мікроавтобусом «Renault Trafic» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 Останній перевозив на власному мікроавтобусі 3 громадян із смт. Майорське до м. Брянка Луганської області. За надані послуги повинен був отримати грошові кошти по прибуттю до м. Горлівка Донецької області. ОСОБА_1 надав послуги з перевезення пасажирів, тобто здійснив господарську діяльність без державної реєстрації та відповідних документів (ліцензії), порушив ст. 50 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV із змінами та доповненнями, п.24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності» від 2.03.2015 року № 222-VІІІ із змінами та доповненнями, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КпАП України.

Згідно з диспозицією ст.164 КпАП України відповідальність за нею наступає у випадку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Об'єктом цього правопорушення (науково-практичний коментар до ст.164 ч.1 КпАП України) є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Безпосередня участь - це зазначена діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи (п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», 28.12.1994 p., № 334/94-ВР).

За ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підприємницькою може вважатись лише діяльність з виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг і зайняття торгівлею з метою одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність господарюючого суб'єкта підприємницькою (п.3 листа Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів» № 01-8/453 від 26.06.1995 p.).

На підставі викладеного суд робить висновок про те, що однією з обов'язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення. Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

Однак, протоколом і поясненнями, доданими до протоколу, підтверджується лише один випадок надання послуги 28 липня 2017 року по перевезенню 3 осіб одночасно легковим пасажирським автомобілем НОМЕР_2.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 0341, складеному старшим оперуповноваженим з ОВС 4 відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області майором податкової міліції ОСОБА_2, не відображена систематичність та регулярність дій ОСОБА_1 по здійсненню господарської діяльності без наявності відповідних документів на право здійснення транспортних перевезень пасажирів.

За таких обставин постановою Артемівського міськрайонного суду від 16.08.2017 року вказаний протокол про адміністративне правопорушення з додатками був повернутий до ГУ ДФС у Донецькій області для оформлення згідно норм КпАП України, оскільки в протоколі не відображена систематичність та регулярність дій ОСОБА_1 по здійсненню господарської діяльності без наявності відповідних документів на право здійснення транспортних перевезень пасажирів.

Однак, адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 після дооформлення надійшов до суду лише 7 листопада 2017 року (№ 33940 вхідної кореспонденції), тобто через три місяці після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КпАП України. Також суд наголошує на тому, що недоліки, які були зазначені у постанові від 16.08.2017 року, усунуті не були.

Між тим, згідно з ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративне правопорушення якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту норм статей 247, 38 КУпАП закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. А за логічним тлумаченням абзацу першого статті 247 КУпАП встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Вирішення питання щодо наявності чи відсутності вини в разі спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи згідно з ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки минули строки накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, яке не є триваючим, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити.

Керуючись ст.ст. 38, ч.1 ст. 164, 247, 268 КпАП України, суд

постановив:

закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя -

ОСОБА_3