Справа № 467/568/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.,

прокурора Довбні М.В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді голови Арбузинської районної ради, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2017 року відносно ОСОБА_1 складено протокол № 60 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу, складеному старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3, 18 листопада 2015 року визнано повноваження новообраних депутатів Арбузинської районної ради Миколаївської області, у тому числі ОСОБА_1

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначаються повноваження депутата у роботі ради.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи депутатом районної ради, відповідно до пункту «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом на якого поширюється дія вказаного Закону.

18 листопада 2015 року на 1 сесії Арбузинської районної ради розглядалось питання про обрання голови Арбузинської райради 7 скликання.

Згідно протоколу сесії встановлено, що під № 3 розглядалось вищезазначене питання. Так, доповідач поінформував, що відповідно до Регламенту Арбузинської райради 7 скликання та Порядку обрання голови Арбузинської райради необхідно провести вибори голови. З числа присутніх депутатів було висунуто дві кандидатури на посаду голови, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_4

З огляду протоколу 1 сесії встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у розгляді питання щодо винесення його кандидатури на посаду голови Арбузинської районної ради та погодження її депутатами.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особливості врегулювання конфлікту інтересів в діяльності депутатів місцевих (районних) рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Частиною 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що депутат районної ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Прийнявши пояснення від особи, що була присутня на 1 сесії Арбузинської райради, а саме ОСОБА_5, отримавши лист з Арбузинської райради та оглянувши протокол 1 сесії Арбузинської райради встановлено, що ОСОБА_1 не повідомляв раду про наявність реального конфлікту інтересів та приймав участь у голосуванні під час обрання голови райради.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобовязані:

- повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Статтею 1 зазначеного Закону передбачено, що:

Реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

У ОСОБА_1 реальний конфлікт інтересу проявлявся у суперечності між його приватним інтересом та представницькими повноваженнями, якими він був наділений як депутат районної ради, що в свою чергу вплинуло на обєктивність та неупередженість під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес ОСОБА_1 проявлявся у можливості отримати посаду голови районної ради, що в себе включає отримання заробітної плати, надбавок, премії, оплачуваних відпусток, збільшення трудового стажу будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Таким чином, 18 листопада 2015 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що дійсно він був обраний депутатом Арбузинської районної ради. Його кандидатуру було запропоновано на посаду голови районної ради і при погоджені його кандидатури він діяв у межах закону, тобто прийняв участь у голосуванні зазначеного питання. Так як рішення про погодження кандидатури на посаду голови районної ради приймається колегіально, а він має право бути обраним, про наявність реального конфлікту інтересів він сесію не повідомляв, оскільки вважає, що в даному випадку не існує реального конфлікту інтересів. За такого просив суд про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 дійсно приймав участь у голосуванні з питання призначення його на посаду голови районної ради, він знав про наявність реального конфлікту інтересів, однак не вжив необхідних заходів та не повідомив про реальний конфлікт інтересів. Просив суд визнати його винним за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_5, думку прокурора, адвоката, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 245 КУпАГІ завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин справи.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VII, визначено що реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно із вимогами ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих рад є суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, отже ОСОБА_1 підпадає під дію цього Закону.

Відповідно до абзаців 11, 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат районної ради є представником інтересів територіальної громади, який відповідно до Конституції України і Закону України «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів» обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України

Отже, із диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п.2 примітки до цієї статті, вбачається, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Із аналізу терміну "реальний інтерес", що міститься в ч 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29.04.2016 року № 126/50-е, слід розуміти, що при реальному конфлікту інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об'єктивність або неупередженість прийнята рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно встановити, чи реальний інтерес наявний, чи він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, чи така суперечність реально впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Депутати місцевих рад, крім конституційних гарантій, закріплених у ст.38 Конституції України, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" користуються ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданнях рад та їх органів, до складу яких вони входять, мають право обирати і бути обраними до органів відповідної ради. Тобто до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях міської ради, обирання та обрання до органів відповідної ради.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання, як обрання голови ради, відповідно заступника голови районної ради та першого заступника, заступника голови обласної ради, звільнення їх з посади; утворення, обрання і ліквідація постійних та інших комісій ради, зміна їх складу, обрання голів комісій; утворення президії (колегії) ради, затвердження положення про неї, тощо.

За такого випливає, якщо депутат місцевої ради, який виконує свої повноваження у складі такого колегіального органу, голосує за погодження самого себе до складу виконавчого органу районної ради та погодження призначення себе на посаду голови райради, він одноособово не приймає такого рішення, таке рішення приймається колегіальним органом більшістю голосів. Відтак відсутній прямий і безпосередній причино-наслідковий зв»язок між голосуванням та прийняттям рішення.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» право депутата бути обраним до складу виконавчого органу. Із цього випливає, що право бути обраним до складу виконавчого органу є реалізацією представницьких повноважень депутата, а не здійснення його приватного інтересу. З обранням особи депутатом органу місцевого самоврядування такій особі разом з комплексом інших прав та повноважень делегується і представницьке право бути обраним до складу виконавчих органів такої ради.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1, будучи обраним депутатом районної ради, приймав участь у розгляді питання щодо винесення його кандидатури на посаду голови Арбузинської районної ради.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, яка приймала участь у роботі 1 сесії сьомого скликання Арбузинської районної ради 18 листопада 2015 року суду пояснила, що дійсно в ході сесії були запропоновані дві кандидатури на посаду голови районної ради: ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Більшу кількість голосів набрав ОСОБА_1 Про реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 не повідомляв, оскільки все відбулось несподівано та на сесії виносилось дане питання без зазначення прізвища.

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 172-7 КУпАП

Так, будучи обраним депутатом районної ради, відповідно до положень ст. 38 Конституції України, ч.1 ст.І Закону України "Про місцеве самоврядування, ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування, ОСОБА_1 приймав участь в роботі 1 сесії Арбузинської районної ради 7 скликання 18 листопада 2015 року.

Керуючись своїми представницькими повноваженнями він приймав участь у голосуванні за погодження призначення себе на посаду голови районної ради, чим здійснив своє право обирати чи бути обраним до органів відповідної ради, що передбачено ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Рішення про погодження кандидатур на посаду голови районної ради приймалося колегіальним органом більшістю голосів, про що свідчить протокол 1 сесії районної ради сьомого скликання від 18 листопада 2015 року та пояснення свідка ОСОБА_5

За такого, суд приходить до висновку про відсутність прямого і безпосереднього причинно-наслідкового звязку між голосуванням та прийнятим рішенням. Реалізація представницьких повноважень депутатом ОСОБА_1, бути обраним головою районної ради, не можна вважати здійсненням його приватного інтересу, так як це суперечить вимогам вищезазначеного законодавства.

Відповідно до ч.1ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це, тобто про конфлікт інтересів, під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

З об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, на що звернено увагу в Рішенні Конституційного Суду України від 06 жовтня 2010 року (справа № 1-27/2010).

Таким чином підставою адміністративної відповідальності є наявність у діях особи всіх ознак складу правопорушення, передбаченого Законом, тобто наявність усіх необхідних елементів об'єктивних та суб'єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення.

Без наявності хода б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Виконуючи представницькі повноваження депутата, ОСОБА_1, приймаючи участь на засіданні районної ради, приймаючи участь у розгляді питання щодо внесення його кандидатури на посаду голови Арбузинської районної ради не мав підстав для повідомлення інших депутатів районної ради про реальний конфлікт інтересів, у звязку з його відсутністю.

В протоколі про адміністративне правопорушення участь ОСОБА_1 у підготовці питання щодо винесення його кандидатури на посаду голови районної ради, не визначена та прокурором не доведена.

Як встановлено в судовому засіданні, питання про вибори голови районної ради включається до порядку денного без зазначення кандидатури. Кандидатури депутатів на посаду голови районної ради пропонуються в процесі проведення пленарного засідання районної ради. За такого участь ОСОБА_1 у підготовці зазначеного питання не доведена.

Крім того, перевіркою матеріалів справи встановлено, що відсутні дані які б з достовірністю свідчили про обєктивні та субєктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями, як депутата Арбузинської районної ради, в момент проведення голосування по обранню головою районної ради, відсутні відомості, які б вказували в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось.

Також, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не містять того, що неповідомлення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів вчинене ним умисно, коли він усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків. Отже, відсутня субєктивна сторона даного правопорушення, яка є обовязковою складовою будь-якого правопорушення.

За таких обставин, на переконання суду в діях ОСОБА_1 відсутня наявність реального конфлікту інтересів, останній не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. У матеріалах справи відсутні достовірні відомості та докази, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 особистих інтересів чи обставин, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання ним своїх посадових обовязків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області особою, щодо якої її винесено, або її захисником

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_6