Справа № 480/439/17 30.06.2017 30.06.2017 30.06.2017
Номер провадження: 33/784/265/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/265/17 Головуючий місцевого суду: Шаронова Н.О.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий апеляційного суду: Гулий В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді Гулого В.П.,

за участю:

секретаря Жовтоногої М.Є.,

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

30 червня 2017 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 7 червня 2017 року, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді встановлено, що 15 березня 2017 року о 04 годині 38 хвилин, по вул. Веселинівська, 18, Центрального району в м. Миколаєві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 7 червня 2017 року та закрити провадження.

Апелянт не погоджується з висновком суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважає постанову незаконною.

Вважає, що постанову прийнято внаслідок істотного порушення процесуальних норм права.

Підтвердивши факт зупинки співробітниками поліції 15 березня 2017 року транспортного засобу марки «ВАЗ 2103», номер державної реєстрації ВН 6932 АК, під його керуванням, разом з тим оспорює факт пропозиції поліцейськими пройти ним медичне освідування чи проїхати в медичний заклад.

Вважає, що порушений принцип рівності учасників розгляду матеріалів справи, оскільки було позбавлено права на допит свідків, які були присутні при події, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5, але їх не було зафіксовано в протоколі і вони не допитувалися патрульними.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, та його захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія БР № 229388, від 15 березня 2017 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, та який було складено о 5 годині 20 хвилин в Центральному районі м. Миколаєва по вул. Веселинівська 18, 15 березня 2017 року близько о 04 годині 38 хвилин водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови), керував транспортним засобом ВАЗ 2103, д/н НОМЕР_1. У встановленому законом порядку у присутності двох свідків громадянин ОСОБА_1 відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться працівником поліції у присутності 2 свідків з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди водія на такий порядок, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно з порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив факт зупинки співробітниками поліції транспортного засобу марки «ВАЗ 2103», номер державної реєстрації ВН 6932 АК, під його керуванням 15 березня 2017 року приблизно о 04:38 год. по вул. Веселинівська, в м. Миколаєві. Також пояснив, що відмовився від проходження медичного огляду, так як поспішав на службу.

Виходячи з пояснень свідка ОСОБА_6, який до суду не зявився з поважних причин та який підтвердив надані ним раніше пояснення, від 15 березня 2017 року, приблизно о 5 годині 10 хвилин в м. Миколаєві по вул. Веселинівська Центрального району був свідком того, як громадянин ОСОБА_1 відмовився від продуття технічного приладу «Драгер» на місці зупинки для визначення стану алкогольного спяніння, а також від проходження на стан спяніння в медичному закладі.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки чи в медичному закладі підтверджено і поясненнями свідка ОСОБА_7 від 15 березня 2017 року, який також з поважних причин не зміг зявитися до суду апеляційної інстанції.

Як слідує із пояснень свідка ОСОБА_4 від 15 березня 2017 року, близько о 5 годині 50 хвилин, він зобовязався доставити транспортний засіб ОСОБА_1 до місця його постійного проживання, а також не допускати ОСОБА_1 протягом 24 годин до керування транспортним засобом.

Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, тобто місцевий суд дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., а тому твердження апелянта щодо недоведеності вини ОСОБА_1 є необґрунтованими.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

Істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Твердження апелянта щодо непроведення співробітниками поліції допиту свідка ОСОБА_4 є безпідставними, так як в матеріалах є пояснення вказаної особи, обставини зазначені ним підтвердив ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду.

Щодо допиту ОСОБА_5, то відносно нього матеріали не містять даних, які б той міг підтвердити або спростувати по даній справі.

Твердження апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, в якій зазначається конкретний перелік статей, коли присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обовязковою, не знайшло підтвердження в ході апеляційного перегляду, а тому є безпідставними.

Місцевий суд в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, зясував обставини, що підлягали зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді

штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 7 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя