Номер провадження: 33/785/1866/17
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря - Стоянової Л.І.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 29.09.2017 року, -

встановив:

постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2017 року, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 8 (вісім) місяців та стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно постанови судді районного суду, 29.08.2017р., приблизно о 10:20 год., ОСОБА_2, керуючи автобусом марки «БАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Паустовського, 11А в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечну швидкість та безпечну дистанцію, чим порушив вимоги 10.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення автомобілем марки «MITSUBISHI» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що в судовому засіданні він участі не приймав та копію постанови дол. теперішнього часу не отримував. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що він розкаявся у скоєному, робота водієм є для нього єдиним джерелом заробітку.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та пом'якшити застосоване до нього адміністративне стягнення; пояснення ОСОБА_3, який не заперечував проти пом'якшення стягнення; перевіривши наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як убачається з матеріалів справи, під час судового розгляду оскаржуваної постанови в районному суді ОСОБА_2 не був присутній, та копію оскаржуваної постанови отримав 10.10.2017 року. Апеляційна скарга подана 28.11.2017 року, згідно штампу вхідної кореспонденції Суворовського районного суду м. Одеси.

З огляду на наведене, враховуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, з метою забезпечення права апелянта на доступ до правосуддя, яке визначене положеннями ст.55 Конституції України та закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 щодо обставин справи, останній визнав свою вину повністю та підтвердив обставини скоєння адміністративного правопорушення, які відображені в протоколі.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена та рішення суду щодо визнання останнього винним в скоєні адміністративного правопорушення - є законним та обґрунтованим.

В той же час, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши доводи ОСОБА_2, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З оскаржуваної постанови судді убачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_2 у виді 8 (восьми) місяців позбавлення права керування транспортними засобами, суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Так, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на необхідність і достатність накладення саме такого адміністративного стягнення, з метою подальшого запобігання правопорушень, суддя районного суду не врахував тої обставини, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідності за порушення правил дорожнього руху.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який, відповідно до матеріалів адміністративної справи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, в апеляційному суді фактично визнав себе винним та водіння автомобілем є єдиними джерелом його доходів.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження та за можливе задовольнити апеляційну скаргу, змінити постанову суду першої інстанції в частині виду стягнення та призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

Керуючись ст.6 Кон венції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України, ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 29.09.2017 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський