АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/1417/17Суддя 1 інстанції Попов В. В.
Номер провадження 33/774/35/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю адвоката ОСОБА_2 - захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, який народився 26 червня 1988 року, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові, водій ОСОБА_3 25 лютого 2017 року о 04 годині 45 хвилин по пр. Гагаріна в м. Кривому Розі керував транспортним засобом марки «HYNDAI IX35», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння (неприродно бліде обличчя, звужені зіниці ока, які не реагують на світло, сповільнена мова) та в присутності двох свідків від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, для встановлення стану сп`яніння, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження стану його спяніння, а часу пройти медичний огляд в законом встановленому порядку в нього не було, оскільки він використовував автомобіль в робочих цілях. Також посилається на те, що судом порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, та здійснено розгляд справи у його відсутність, не зважаючи на подане ним клопотання про відкладення її розгляду у звязку із знаходженням на стаціонарному лікуванні із наданням доказів, які це підтверджують. Окрім того, вважає, що при призначенні адміністративного стягнення судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП та не враховано дані про його особу, обставини, що помякшують відповідальність, його майновий стан та не обґрунтовано обраний вид та розмір накладеного щодо нього адміністративного стягнення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримав й наполягав на її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши захисника, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах скарги, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовою заявою про відкладення розгляду справи у звязку з його хворобою та знаходженням на стаціонарному лікуванні, в підтвердження чого надав результати пройденого в лікарні огляду від 19 травня 2017 року (а.с. 7, 8).

Разом з цим, суд залишив поза увагою заявлене клопотання та, не вживши жодних заходів для перевірки викладених в заяві фактів, в порушення приписів ст. 268 КУпАП, не відклав розгляд справи щодо ОСОБА_3 та розглянув її за відсутності останнього, тим самим обмеживши право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист.

За змістом ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду з прийняттям нового судового рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння доведена в повному обсязі та підтверджується такими доказами.

Так, факт відмови 25 лютого 2017 року о 04-45 год. водія ОСОБА_3 на вимогу працівника поліції від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків встановлено протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 152726 від 25 лютого 2017 року.

Наведені обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які засвідчили відмову водія ОСОБА_3 від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного спяніння в законом встановленому порядку.

Окрім того, вина ОСОБА_3 у вчиненому підтверджується відеозаписом з нагрудної (відеокамери) відеореєстратора, ідентифікаційний номер АЕ 0193, який містить фіксацію обставин зупинення 25 лютого 2017 року працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_3, та складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків у звязку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного спяніння в законом встановленому порядку.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_3, вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п. 2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами, а його посилання на відсутність доказів в підтвердження наявності стану наркотичного спяніння є безпідставними, оскільки йому в провину ставиться не керування транспортним засобом в стані наркотичного спяніння, а відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на його підтвердження.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 25 лютого 2017 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови,якою ОСОБА_3 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: ОСОБА_1