Справа № 462/1368/17 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/783/644/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Львів

Суддя апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю правопорушника ОСОБА_1, його представника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 19.04.2017 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 05.03.1996 року

народження, громадянина України, непрацюючого,

який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

в м. Львові,

визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень в дохід держави з позбавлення прав керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. 00 коп. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 о 23.35 год. 17.03.2017 року по вул.Хуторівка, 2 у м.Львові керував автомобілем FIAT TEMPRA д/н ВС0177CА з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) та відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного спяніння, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції Лопушинський Р.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, оскільки в протоколі про адміністративне порушення було зазначено, що розгляд справи відбудеться в Сихівському районному суді м.Львова, звідки виклику він не отримував, а вже 12.05.2017 року отримав копію постанови із Залізничного районного суду м.Львова від 19.04.2017 року щодо визнання його винним у вчиненні правопорушення по ч.1 ст.130 КУпАП. Засідання відбулося без його участі, чим були порушені його права на захист.

Апелянт зазначає, що не відмовлявся від проходження перевірки на стан спяніння та запитував у поліцейських де це можна зробити, хоча вони були зобовязані самі його доставити в медичний заклад для такої перевірки. Коли ж він самостійно прибув в лікарню для перевірки на стан спяніння, то лікар повідомив, що необхідно скерування від працівника поліції та прибути у їх супроводі.

Наголошує, що копію постанови отримав тільки 12.05.2017 року, та вважає, що з цього часу у нього строк на оскарження розпочався.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку правопорушника ОСОБА_1, підтриману його представником, який просив задоволити апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується матеріалами справи, які суд першої інстанції дослідив, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 128087 про порушення вимог п.2.5 ПДР України, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) підписаний ОСОБА_1 в присутності двох свідків із зазначенням що з протоколом згідний;

- поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 17.03.2017 року, які підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (а.с.2,3).

Покликання апелянта про те, що розгляд справи мав відбутися , згідно протоколу про адміністративне правопорушення в Сихівському районному суді м.Львова, однак звідти він повідомлення не отримував, а тільки 12.05.2017 року отримав копію постанови із Залізничного районного суду м. Львова, тобто про розгляд справи в цьому суді він не знав, то це спростовується матеріалами справи, а саме зворотнім повідомлення, яке було скероване Залізничним районним судом м. Львова із зазначенням дати, часу та місце розгляду справи і яке ОСОБА_1 особисто було отримане. Протокол про адміністративне правопорушення був скерований в Залізничний районний суд м. Львова, оскільки такий був направлений за підсудністю по місцю проживання ОСОБА_1, який проживає в Залізничному районі м. Львова.

Щодо того, що ОСОБА_1 бажав пройти медичне обстеження на визначення його стану на вміст алкоголю, але його працівники поліції не слухали, то особисто ним цього в протоколі записано не було і більше нічим його слова підтвердити немає можливості. Надані представником правопорушника суду апеляційної інстанції пояснення свідка ОСОБА_5 від 22.06.2017 року спростовуються його ж поясненнями від 17.03.2017 року.

Висновок суду першої інстанції, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП, зокрема враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, відмова від проходження огляду на стан спяніння, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

Таким чином приходжу до висновку, що районний суд підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 19.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення межах санкції даної статті залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_6