Справа № 336/1556/17
Пров. № 3/336/733/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, за ознаками ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

8 березня 2017 року, о 15-10 годині, ОСОБА_1, відносно якого 26 грудня 2016 року складений протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем «ВАЗ 21083», державний номер НОМЕР_1, в районі будинку № 94 по вул. Магістральній в м. Запоріжжі з ознаками наркотичного спяніння, на що вказували тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Зазначені дії містять порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Правопорушник винуватість у вчиненні вказаних дій не визнав і пояснив судді, що в день, до якого відносяться інкриміновані йому дії, він наркотики не вживав, оскільки не вживає їх взагалі. Екіпаж, до складу якого входить автор цього протоколу, упереджено відноситься до нього, надавши йому статус наркомана. Зазначені посадові особи вже двічі зупиняли його транспортний засіб у відсутність будь-яких претензій щодо дотримання ним правил безпеки руху. У випадку, який є наступним по відношенню до цієї зупинки, в закладі охорони здоровя, куди він був направлений поліцейськими, був складений висновок про відсутність у нього ознак спяніння. Що стосується його затримання 8 березня 2017 року, він отримав направлення до медичного закладу «ЗОНД». Між тим такої установи в м. Запоріжжі не існує. Очевидно, поліцейські мали на увазі комунальну установу «Запорізький обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради. Саме тому, що зазначеного в направленні закладу охорони здоровя не існує, він запропонував поліцейському відвезти його до іншої медичної установи. Крім того, зауважив на тому, що додані до протоколу пояснення свідків, у присутності яких він заявив про відмову від медичного огляду, є такими, що не ґрунтуються на фактичних даних, оскільки вони містять умовиводи про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, між тим визначення стану наркотичного спяніння на місці зупинки автомобіля за допомогою доступних для використання поліцейськими приладів є неможливим, а стан цього спяніння можна виявити лише за допомогою обладнання в медичних закладах.

Через відсутність в його діях ознак складу правопорушення, за якими складений протокол, просить про звільнення його від відповідальності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку, що дії особи вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Такий висновок автора протоколу ґрунтується на правильному встановленні обставин справи шляхом дотримання процедури притягнення особи до відповідальності за вказаною статтею законодавства про адміністративні правопорушення, тому суд знаходить надані докази належними, допустимими, такими, що відтворюють подію правопорушення.

Зокрема, за змістом п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Автор протоколу дотримався вказаної вимоги, зафіксувавши факт відмови притягуємого до адміністративної відповідальності у присутності двох свідків, проти неупередженості яких не заперечує і ОСОБА_1

Пояснення правопорушника про те, що його відмова зумовлена пропозицією пройти медичний огляд в медичному закладі, якого не існує, суд знаходить неспроможними, оскільки є очевидним, що ОСОБА_1 отримав направлення саме до комунальної установи «Запорізький обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради, яка в силу закону уповноважена проводити такі огляди, а помилка в написанні її найменування не може бути підставою для відмови від виконання законної вимоги правоохоронців.

Оскільки диспозицію діяння, за яким складений протокол, утворюють дії з відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, суддя не вдається до оцінки доводів про тверезість особи, так як питання, чи перебував ОСОБА_1 у стані спяніння, не є предметом цього судового розгляду.

У звязку з викладеним пояснення ОСОБА_1, який вправі обирати позицію захисту на власний розсуд, суддя оцінює як вияв бажання уникнути відповідальності.

Вирішуючи питання про відповідальність особи, суддя доходить висновку про закриття провадження в справі, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 38 КУоАП якщо справа про адміністративне правопорушення у відповідності до закону підвідомча суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно із ст. 247 КУоАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

Оскільки на момент вирішення справи встановлений статтею 38 КУпАП строк сплив, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а провадження в справі відносно нього - закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 247, ч. 1 ст. 2122 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП у звязку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів після її винесення.

Суддя О.В. Щаслива