АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 14 травня 2017 року, приблизно о 15 годині 40 хвилин, по вулиці Лютеранській, 27, в місті Києві, керував автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

19 липня 2017 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову змінити в частині накладеного стягнення, застосувавши до нього лише штраф, без позбавлення права керування транспортними засобами.

В обґрунтування таких вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає про те, що він є інвалідом другої групи та перебуває на спеціальному обліку у лікаря, у зв'язку із чим систематично вживає медичні препарати, які можуть мати побічні ефекти, що не було враховано судом першої інстанції.

Враховуючи такі обставини, з огляду на те, що він надає послуги по перевезенню пасажирів та товарів суб'єктам господарювання, чим заробляє на своє проживання, вчинення правопорушення вперше, його щирого каяття, ОСОБА_3 просить змінити постанову суду в частині накладеного стягнення.

Разом із цим у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вище указаної постанови судді, поважність причини пропуску якого він обґрунтовує тим, що її копію він отримав лише 11 липня 2017 року.

ОСОБА_3, будучи повідомлений про дату, час і місце судового засідання, яке призначалося на 8 та 15 вересня 2017 року, жодного разу не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив. Тому, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неприбуття ОСОБА_3 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до ст. 289, ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, в тому числі, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Як вбачається з матеріалів справи, копія постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року не була вручена чи направлена ОСОБА_3 протягом трьох днів з дня її винесення, як це передбачено ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП.

Натомість у справі наявні дані про те, що копію даного судового рішення ОСОБА_3 отримав 11 липня 2017 року, а апеляційну скаргу, яка містить також клопотання про поновлення строку, подав 19 липня 2017 року.

У зв'язку із цим, враховуючи, що копія постанови не була вчасно вручена чи направлена ОСОБА_3 судом, з метою забезпечення його права на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за необхідне задовольнити його клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року.

Що ж стосується вимог безпосередньо апеляційної скарги ОСОБА_3 про зміну указаної постанови судді в частині накладеного на нього адміністративного стягнення, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, що виразилось у керуванні транспортним засобом під впливом наркотичних речовин, за викладених у постанові обставин, ґрунтуються на наявних у справі доказах, які були предметом перевірки, дослідження та оцінки у їх сукупності, як це передбачено ст. 252 КУпАП.

При цьому, огляд ОСОБА_3 на стан наркотичного сп'яніння проведений з дотриманням визначеного ст. 266 КУпАП порядку, а саме одразу після зупинки транспортного засобу, 14 травня 2017, у медичному закладі лікарем - наркологом.

Підстави вважати недійним чи ставити під сумнів достовірність висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», виданого за результатами проведеного 14 травня 2017 року о 16 годині 30 хвилин огляду ОСОБА_3, яким встановленого його перебування у стані саме наркотичного сп'яніння, у суду відсутні. До того ж доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що він перебував під впливом лікарських препаратів не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи та долучених ним документах, у зв'язку із чим є необґрунтованими.

За встановлених судом першої інстанції фактичних обставин, дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП (в чинній редакції Закону від 7 липня 2016 року) передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто санкція даного закону, за яким ОСОБА_3 визнано винним, не передбачає альтернативи при накладенні стягнення, в тому числі при врахуванні даних про особу порушника і обставини, що пом'якшує його відповідальність, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі.

Тому у суду відсутні законні підстави для зміни постанови в частині накладеного на ОСОБА_3 стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосування до нього лише штрафу.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року.

Залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій

Справа: № 33/796/2295/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Постанова винесена суддею: Тарасюк К.Е.

Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.