Справа № 442/5286/17 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 33/783/1095/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Белена А.В. в м. Львові, за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу, на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.08.2017 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 320,00 грн. судового збору.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що 14.07.2017 року ОСОБА_1 о 03.50 год. у м. Дрогобичі по вул. Трускавецькій, керував автомобілем марки BMV 3184, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в установленому законом порядку у Дрогобицькій ЦМЛ № 1.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 085023 від 14.07.2017 року (а.с.2) водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком №265 лікаря ДМЛ № 1 від 14.07.2017 року (а.с.3).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції правопорушник ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить замінити стягнення на штраф у розмірі встановленому на розсуд суду.

Вважає, що адміністративне стягнення, якому його було піддано не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Зазначає, що не отримував судових повісток з Дрогобицького міськрайонного суду про час та місце слухання справи. Крім цього, завчасно ще 01.08.2017 року подав в канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду письмову заяву з проханням відкласти судовий розгляд у даній адміністративній справі, але суд відбувся без його, що є суттєвим порушенням процесуальних норм права, оскільки такий розгляд справи позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Звертає увагу на те, що захід адміністративного стягнення також обраний із порушенням вимог закону. Суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а не, наприклад, штрафу.

Покликається на те, що судом порушено і вимоги ст. 33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення. У матеріалах справи, та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. При цьому у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо. Тому і у цій частині постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно, не обґрунтованою та формальною.Крім цього суд, розглядаючи справу, значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14.

Наголошує, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище і він не має іншого спосбу заробітку для існування.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку правопорушника ОСОБА_1, який підтримав апеляційні вимоги та просить задоволити їх, вважаю, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін виходячи з наступного.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не оспорюється і самим правопорушником.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1446- VIII від 07.07.2016 року, який набрав законної сили 27.07.2016 року, в редакцію ст. 130 КУпАП були внесені зміни, відповідно до яких санкція частини першої вищезгаданої статті передбачає безальтернативне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, після набрання вказаним законом чинності, то апеляційний суд приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення в межах санкції даної статті і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.08.2017 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.