ПОСТАНОВА

Іменем України

29.06.17 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного Управління Держпраці у Луганській області Державної Служби України з питань праці, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 р-ки Тува, громадянина України, одруженого, ФОП, РНОКПП НОМЕР_1 від 08.08.1998 року, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП,

встановив:

21 листопада 2016 року, під час проведення позапланової перевірки додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування (акт №12-09-81/0015 від 21 листопада 2016 року) ФОП - ОСОБА_2 (вулиця Європейська, 92 міста Лисичанська), співробітниками ГУ Держпраці в Луганській області, встановлено порушення вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування з боку правопорушника ОСОБА_2, у період часу з 17 березня 2015 року по 18 листопада 2016 року:

в порушення вимог ст. 116 ч. 1 КЗпП України, відповідно до яких - при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, - провадиться в день звільнення -

протягом 2016 року, ФОП ОСОБА_1, розірвавши трудові договори з 3 працівниками, згідно ст. 38 КЗпП (за власним бажанням), з жодним не провів остаточного розрахунку у день звільнення, а саме: з водієм ОСОБА_3 трудовий договір було розірвано 01.02.2016 року, остаточний розрахунок - здійснено 09.03.2016 року - у сумі 55,54 грн (платіжна відомість № 4), з водієм ОСОБА_4 трудовий договір було розірвано 15.08.2016 року, остаточний розрахунок - здійснено 05.09.2016 року - у сумі 587,65 грн (платіжна відомість № 16), з продавцем ОСОБА_5 трудовий договір було розірвано 12.09.2016 року, остаточний розрахунок - здійснено 05.10.2016 року - у сумі 587,65 грн (платіжна відомість № 18);

в порушенням вимог ст. 117 КЗпП України, відповідно до яких у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку,-

середній заробіток за весь час затримки виплати розрахункової суми не нараховано і не сплачено;

в порушенням вимог ст. 24 ч. 1 Закону України «Про відпустки», та ст. 83 ч. 1 КЗпП України, відповідно до яких - у разі звільнення працівника, йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи, -

при звільненні працівників, не виплачується грошова компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, а саме: водію ОСОБА_6, відповідно до платіжної відомості заробітної плати від 09.03.2016 року, компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки у період з 01.12.2015 року по 01.02.2016 року, - не нарахована і не сплачена;

в порушення вимог ст. 107 КЗпП, згідно яких - робота у святковий та неробочий день оплачується працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу , якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми часу, -

оплата працівникам за роботу у святкові та неробочі дні - не сплачувалася, а саме: згідно табелю обліку використання робочого часу за травень 2016 року, водії ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 працювали у неробочий день 03 травня 2016 року, однак, згідно відомості про нарахування заробітної плати за травень 2016 року, - останнім було нараховано за відпрацьований місяць суму - згідно розрахунку від окладу, тобто, оплата праці за роботу у неробочий день була здійснена у загальному порядку - без одинарної денної ставки,

в порушенням вимог ст.53 КЗпП, згідно яких - напередодні святкових і неробочих днів, тривалість роботи працівників, крім працівників, зазначених у ст.51 цього Кодексу, скорочується на одну годину як при пятиденному, так і при шестиденному робочому тижні, -

згідно табелю обліку використання робочого часу, напередодні святкових і неробочих днів, робітники працюють повний робочий день а саме: 23 серпня 2016 року робітники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 працювали 8 годин, 07 березня 2016 року робітники ОСОБА_4 та ОСОБА_9 працювали 8 годин, тощо;

в порушення вимог ст. 24 ч.1 Закону України «Про оплату праці» та - ст.115 ч. 1 КЗпП України, згідно яких - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, у строки, встановлені колективним договором, або - нормативним актом роботодавця…але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, -

розмір заробітної плати за першу половину місяця становить менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника, а саме: водієві ОСОБА_4 заробітну плату за квітень 2016 року виплачено 22 квітня 2016 року у сумі 540 гривень, та 06 травня 2016 року у сумі 694,92 грн; заробітну плату за січень 2016 року було виплачено 22 січня 2016 року та 08 лютого 2016 року (проміжок часу склав 18 календарних днів), заробітну плату за жовтень 2016 року сплачено 20 жовтня 2016 року та 07 листопада 2016 року (проміжок часу склав 18 календарних днів).

У судове засідання правопорушник ОСОБА_2, незважаючи на неодноразові виклики, - не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання щодо відкладення розгляду справи до суду також не надсилав; від надання письмових пояснень та підпису у протоколі про інкриміноване йому адміністративне правопорушення відмовився в присутності свідків.

З дослідженого у судовому засіданні акту позапланової перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування за №12-09-81/0015 від 21 листопада 2016 року вбачається, що співробітниками Головного Управління Держпраці у Луганській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування ФОП - ОСОБА_2 (вулиця Європейська, 92 міста Лисичанська), під час якої, за час виконання останнім підприємницької діяльності, тобто за період з 17 березня 2015 року по 18 листопада 2016 року, встановлено порушення вимог законодавства про працю, а саме:

порушення вимог ст.116 КЗпП України, щодо своєчасності виплати розрахункових сум при звільненні працівників,

порушення вимог ст. 117 КЗпП України, - щодо нарахування та сплати середнього заробітку за час затримки виплати розрахункової суми,

порушення вимог ст. 83 ч. 1 КЗпП України та ст. 24 ч. 1 Закону України «Про відпустки», - щодо виплати грошової компенсації за всі невикористані працівниками, що звільняються, дні щорічної відпустки,

порушення вимог ст. 107 ч. 3 КЗпП України та ст. 12 ч. 1 Закону України «Про оплату праці», - щодо оплати праці у святкові та неробочі дні,

порушення вимог ст. 53 КЗпП України, - щодо тривалості робочого дня напередодні святкових та неробочих днів;

порушення вимог ст.115 ч.3 КЗпП України, ст.24 ч. 3 Закону України «Про оплату праці», щодо виплати заробітної плати за першу половину місяця,

порушення вимог ст.115 ч. 1 КЗпП України, ст.24 ч.1 Закону України «Про оплату праці», щодо строків виплати заробітної плати, тощо.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ФОП ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - 17 березня 2015 року, номер запису 0008819, отже здійснює безпосереднє керівництво підприємницькою діяльністю, є посадовою особою, та, відповідно до вимог ст. 21 КЗпП України, виступає однією зі сторін трудового договору та, як роботодавець, повинен забезпечити реалізацію трудових прав громадян та додержання вимог законодавства про працю.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що, що, незважаючи на відмову правопорушника ОСОБА_2 від будь-яких пояснень щодо скоєння інкримінованого останньому адміністративного правопорушення, а також, неявку з боку правопорушника ОСОБА_2 безпосередньо у судові засідання, що суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності за вчинене, винність останнього - у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та доведена змістом досліджених у судовому засіданні письмових матеріалів справи, у т.ч. - ОСОБА_8 позапланової перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування за №12-09-81/0015 від 21 листопада 2016 року, у достовірності та істинності висновків якого підстав сумніватися у суду немає.

Дії ОСОБА_2 за ознаками ст.41 ч.1 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він, являючись ФОП, порушив вимоги законодавства про працю.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_2 працює, згідно протоколу про відповідне адміністративне правопорушення, - інвалідом не являється, до адміністративної відповідальності притягується вперше, від надання письмових пояснень у протоколі відмовився, у судове засідання, незважаючи на неодноразові виклики не з`явився, про причини неявки - не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надсилав.

Обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, помякшують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Обставин, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, при триваючому правопорушенні не пізніше трьох місяців з дня його виявлення (ст.38 ч.2 КУпАП), при цьому, у випадку відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях правопорушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через один місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття (ст.38 ч.4 КУпАП).

У судовому засіданні встановлено, що порушення вимог законодавства про працю з боку правопорушника ОСОБА_2 мало місце за час виконання ним підприємницької діяльності, тобто за період з 17 березня 2015 року по 18 листопада 2016 року, що було виявлено під час проведення позапланової перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, здійсненої співробітниками ГУ Держпраці в Луганській області в період часу з 18 по 21 листопада 2016 року, відповідно, термін притягнення правопорушника ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння інкримінованого останньому адміністративного правопорушення, слід відраховувати з дня виявлення зазначеного правопорушення, в даному випадку з 21 листопада 2016 року (акт №12-09-81/0015 від 21 листопада 2016 року) .

Однак, у зв'язку з тим, що матеріал про адміністративне правопорушення, передбачене ст.41 ч.1 КУпАП, стосовно ОСОБА_2, а саме Постановами Лисичанського міського суду Луганської області від 28 лютого 2017 року (а.с. 26) та 17 квітня 2017 року (а.с. 32) повертався до Головного Управління Держпраці у Луганській області Державної Служби України з питань праці для усунення недоліків, на момент розгляду справи у суді, після повторного спрямування матеріалу та призначення судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 ч.1 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 (вх. № 7483/17 від 29 травня 2017 року), з обов'язковим викликом останнього, з метою дотримання прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 268 КУпАП, перебіг строків притягнення правопорушника ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закінчився, у звязку з чим, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 ч.1 КУпАП, стосовно ОСОБА_2, підлягає закриттю на підставі ст.247 п.7 КУпАП.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, ст.38, ст. 41 ч.1, ст.221, ст.247 п.7, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП,

постановив:

Справу стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41ч.1 КУпАП, провадженням закрити, у звязку з перебігом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: