Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/858/17 Головуючий в 1-й інстанції - Купавська Н.М.
Єдиний унікальний № 320/7465/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 жовтня 2017 року стосовно нього, разом з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 жовтня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, 10 жовтня 2017 року о 00 годині 40 хвилин, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Сізова в с. Терпіння Мелітопольського району Запорізької області, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився в медичному закладі, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення він вказав, що свою вину не визнає, так як не керував транспортним засобом. Під час розгляду адміністративного матеріалу він не був присутнім, так як копію протоколу про адміністративне правопорушення не отримував (оскільки її не видавали), а дату і час розгляду справи не міг запам'ятати, бо знаходився в стані алкогольного сп'яніння, того вечора він випив більше літра горілки. Враховуючи ці обставини, він був просто позбавлений права на захист своїх інтересів в суді. Вказує, що автомобіль, в якому він знаходився стояв біля клубу по вулиці Сізова в селі Терпіння з виключеним двигуном. Його товариш, ОСОБА_3, який дійсно керував цим автомобілем, на цей час знаходився в туалеті за продовольчим магазином, а він чекав на нього в автомобілі, слухаючи музику. Як потім з'ясувалося, мешканець одного з житлових будинків, викликав поліцію зі скаргою на те, що він слухав музику, гучно включивши звук, чим заважав йому спати. В цей час до автомобіля підійшли робітники поліції, відкрили двері і витягли його з машини, заломили руки назад і вдягли кайданки. З автомобіля дістали його документи, це два паспорти, водійського посвідчення у його не має, а також документи господаря автомобіля, в якому він знаходився, це були його паспорт, документи на автомобіль, водійське посвідчення. Потім його знову посадили в цей же автомобіль і повезли в м. Мелітополь до наркологічного відділення, де було проведено тестування його стану сп'яніння і складено висновок. Висновок він не підписав, так як наполягав, щоб в ньому було вказано в якому він стані сп'яніння, але ці дані так і не були занесені до висновку. Не зважаючи на його заперечення, що він не керував транспортним засобом, автомобіль, в якому він знаходився не рухався, двигун був вимкненим, старший сержант поліції ОСОБА_4 все одно склав протокол про адміністративне правопорушення відносно нього. Після цього, його відвезли до кінотеатру «Перемога» в м. Мелітополь, де знаходився автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1, яким він нібито керував у стані сп'яніння, і відпустили, віддавши документи (коли його везли до наркологічного відділення автомобіль на цьому місці заглух, бо закінчився бензин). Таким чином, вважає дії поліцейських незаконними, а протокол складений ними відносно нього не відповідає дійсним обставинам справи. Суд визнав факт скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення від 10.10.2017 року та висновок щодо результатів медичного огляду № 764, складеного 10.10.2017 року, без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Він був позбавлений реалізувати свої права і не зміг захистити їх в суді і довести свою невинуватість, оскільки з його боку є свідки, які можуть підтвердити, що він дійсно не керує транспортним засобом, бо в нього на це не має водійського посвідчення, а в той вечір при його затриманні, він не керував транспортним засобом, а просто сидів в ньому і двигун авто був вимкнутий. Протокол про адміністративне правопорушення поліцейського від 10 жовтня 2017 року він отримав 07 листопада 2017 року в суді за його заявою. Вважає, що протокол інспектора поліції та постанова суду про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності не є обґрунтованими і законними, не відповідають дійсним обставинам і вимогам КУпАП. Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки справу розглянуто в його відсутність, а постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності він отримав поштою 01 листопада 2017 року.

Виходячи з викладеного, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, який просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та задовольнити його апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання про поновлення строку та апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 участі в судовому засіданні не приймав. Матеріали справи не містять переконливих доказів на предмет того, що останній був обізнаний про розгляд справи стосовно нього. Відповідно до ст. 2772 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Матеріали провадження взагалі не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 надсилалася повістка.

Вказані обставини, свідчать про те, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження можна визнати поважними, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з'ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2

В постанові судді місцевого суду було зазначено, що вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням правопорушника ОСОБА_2, висновком медичного огляду №764 від 10.10.2017 року.

В порушення вимог ст. 283 КУпАП, у постанові суд формально послався на докази, які містяться в матеріалах справи, не проаналізувавши їх, та не надавши їм належної правової оцінки.

ОСОБА_2 інкримінувалось керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Обов'язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Так, ОСОБА_2 не заперечував, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння під час вказаних подій, однак категорично заперечував факт керування автомобілем (про що також зазначив в протоколі).

Судом апеляційної інстанції для встановлення усіх обставин справи здійснювався запит щодо надання відеозаписів обставин події з відеокамер співробітників поліції, однак запит суду ГУНП України в Запорізькій області виконано не було.

Також в судовому засіданні суду апеляційної інстанції надав пояснення свідок ОСОБА_3, який пояснив, що10 жовтня 2017 року близько 00 годин 40 хвилин саме він керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1.

Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом вказує тільки протокол про адміністративне правопорушення. Інших доказів цього факту матеріали справи не містять. Рапорти працівників поліції, долучені до матеріалів справи (на які суддя місцевого суду взагалі не звернула уваги), також не містять жодних відомостей, що автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1, 10 жовтня 2017 року о 00 годині 40 хвилин керував саме ОСОБА_2

Перелічені обставини в сукупності з тим, що ОСОБА_2 не визнає факт керування автомобілем, вказують на наявність сумнівів щодо доведеності його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами поза розумним сумнівом, відтак постанова місцевого суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати.

Провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін