П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/753/17

3/336/762/17

м. Запоріжжя 20 квітня 2017 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін П.В., розглянувши справу у відношенні:

ОСОБА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вищевказана справа для розгляду її по суті.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 3 лютого 2017 року на вул. Космічній м. Запоріжжя ОСОБА_1 передав право керування ТЗ водію ОСОБА_2, яка керувала автомобілем «Daewoo Lanos» у стані алкогольного спяніння.

В порядку ч.1 ст. 268 КУпАП справа розглядалася за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, надані у справі докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто «увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Так, ч.2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальнсть за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті,а саме - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує із встановлених судом обставин справи, 3 лютого 2017 року ОСОБА_2 дійсно керувала автомобілем «Daewoo Lanos» на вул. Космічній м. Запоріжжя у стані алкогольного спяніння, про що слідує із відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, тестування ОСОБА_2 на алкоголь та акту огляду до нього.

Натомість, по справі так і не було надано належних допустимих та переконливих доказів того, що ОСОБА_1 передав керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_2

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що власником автомобіля «Daewoo Lanos» є ОСОБА_3

При цьому в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у ОСОБА_1 будь-яких прав на вказаний транспортний засіб, більш того ОСОБА_1 навіть був позбавлений самого права керування транспортними засобами судовим рішенням від 19.01.2017 року.

Також й інші матеріали справи не містять достовірних даних про те, що ОСОБА_1 передав керування автомобілем ОСОБА_2, оскільки вказані особи відмовилися від надання пояснень по суті справи, як про це вбачається із відповідних протоколів про адміністративні правопорушення, а доданий до протоколу відеозапис події на диску для лазерних систем зчитування не вливає на вказаний висновок судді, оскільки під час відеозйомки ОСОБА_2, відповідаючи на запитання, перебувала у стані алкогольного спяніння, про наявність якого, зі слів самої ж ОСОБА_2, ОСОБА_1 навіть не знав, та більш того, ОСОБА_2 надавала пояснення не з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення (ст. 256 КУпАП), що власне стосується і самого ОСОБА_1

Більш того, суддя критично ставиться до вказаного відеозапису, походження кого не є достовірним, оскільки не є зрозумілим, хто саме виконував відеозйомку, на який саме пристрій та у який спосіб запис опинився на диску для лазерних систем зчитування.

Рапорт поліцейського, який також додано до матеріалів справи, не є вищевказаним доказом, оскільки посилається на знов-таки пояснення самої ОСОБА_2

При цьому суддя враховує, що визнавальні пояснення особи мають бути враховані лише у сукупності з іншими доказами у справі, натомість таких доказів (щодо передачі ОСОБА_1 керування транспортним засобом ОСОБА_2Ю.) під час судового розгляду надано не було.

На підставі викладеного, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністі складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 247 ч.1 п.1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу (арешт).

Суддя П.В. Зарютін