АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/340/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2017 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко В.Д., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, розглянувши апеляційну ОСОБА_3 на постанову П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с. Новокам»янка Верхньо Олександрівського району Херсонської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого ТОВ МГОК інженер, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3, 14.01.2017р. о 22г. 35 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Олександрійська м. П?ятихатки Дніпропетровської області з ознаками алкогольного спяніння, запах алкоголю з порожнини рота, на вимогу працівників поліції в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 і прийняти нове рішення, яким оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постанова суду є необґрунтованою, оскільки в ході судового розгляду була допущена неповнота, докази досліджено односторонньо, з наданням оцінки з перевагою до винності особи.

Посилається, що поліцейським складено протокол з порушенням нормативно правових актів та не вчинено відповідних дій для встановлення істини в інкримінуємому правопорушенні, постанова суду грнунтується лише на письмових показах свідків, протоколу про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейського. Посилається на те, що відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, оскільки працівники поліції поводилися агресивно та погрожували застосувати фізичну силу, але судом цим його доводам не надано належної оцінки. Вказує, що йому не було запропоновано пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів.

Вислухавши ОСОБА_3, його представника - адвоката ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, вирішує питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Однак, як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги процесуального закону судом першої інстанції не були дотримані та виконані в повному обсязі, оскільки поза увагою районного суду залишився факт невідповідності складеного відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, вимогам ст. 256 КУпАП та інші обставини.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_3 вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3, пояснив, що він був тверезий, але відмовився їхати разом з працівниками поліції до медичного закладу для проходження медичного огляду лише з причини їх агресивної поведінки відносно нього, погроз та застосування до нього фізичної сили. Працівники поліції застосували до нього фізичне насильство, душили руками, наносили кулаками удари по обличчю, а після того як він впав і втратив свідомість, наносили ногами удари в різні ділянки тіла, своїми діями спричинили йому тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості, що підтверджується висновком фахівця з судової медицини від 25.01.2017 р. №09. З цього приводу він звернувся з заявою до прокуратури, відомості щодо факту його побиття внесено до ЄРДР.

Як вбачається з лікарняного висновку ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкоджень 14.01.2017 р. у вигляді забитої рани на слизовій поверхні лівої губи зліва, садна на ніжній губі, набрякання мяких тканин шиї по задній поверхні, двох саднень на шкірі середньої третини лівої гомілки по передній поверхні, синця в середній третині лівої гомілки з набряканням мяких тканин навколо.

Судом першої інстанції стосовно цих обставин не надано належної оцінки.

Крім того з матеріалів справи не вбачається коли саме працівником поліції було запропоновано пройти перевірку на стан алкогольного спяніння. Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_3, працівники поліції, відразу стали погрожувати йому медичним оглядом у лікарні, до якої, з їх слів, вони бажали мене відвезти. Але їх агресивна поведінка та затягування до машини, злякала його і він вважав, що вони бажали таким чином налякати його, щоб він запропонував їм грошові кошти. А коли він не запропонував кошти, то вони й склали протокол.

Перевіривши наявні матеріали, вважаю, що суд у своїй постанові не обґрунтовано послався на покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що від ОСОБА_3Г був запах алкоголю, оскільки вони стояли далеко від ОСОБА_3 щоб почути запах алкоголю, і заявили про це зі слів працівників поліції. Свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_5 не були присутніми під час складання протоколу, протокол було складено до їх приїзду, вони підписали протокол і поїхали.

Викликає сумнів і те, що до протоколу не додано належних, особистих пояснень свідків, що є також порушенням чинних вимог Закону. Пояснення свідків, додані працівниками поліції до протоколу, на місці події ніхто не складав і там їх свідки не підписували. Як вбачається з матеріалів, у судовому засіданні, свідок ОСОБА_7 пояснив, що поставив свій підпис тільки у протоколі. і ніякого пояснення при ньому не було складено.

Таким чином погоджуюся з доводами апеляції ОСОБА_3 стосовно того, що працівниками поліції було порушено вимоги ст. 35 Закону України «Про поліцію», в якій зазначені умови зупинення транспортного засобу та вимоги «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (розділ ЇХ п.1,3,4), в яких зазначено про огляд водіїв, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння; про проведення огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів; про складання акту з використанням спеціальних технічних засобів огляду; про направлення для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складається у разі виявлення стану алкогольного спяніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів».

Крім того, з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що відносно нього з боку працівників поліції мали місце неправомірні дії з боку поліціянтів, які застосовували до нього фізичну силу та нанесли легкі тілесні ушкодження, що й було причиною відмови від сумісної з ними поїздки до медичного закладу, бо він став побоюватися за своє життя. Даний факт в апеляційному суді підтвердила і дружина ОСОБА_3, яка пояснила, що її чоловіка побили в той день працівники поліції.

Незважаючи на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, районний суд розглянув справу відносно ОСОБА_3, не перевірив належним чином всі доводи ОСОБА_3, не допитав всіх свідків, зробивши неправильні висновки та виніс постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яку не можна визнати законною.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду є такою, що підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року, якою ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, скасувати.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по даній справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2