Справа № 447/407/17 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/783/849/17 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, з участю прокурора Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу заступника керівника Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 320 грн.

Не погоджуючись з постановою судді заступник керівника Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року, зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах, встановлених КУпАП.

На обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, заступник керівника Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 зазначає, що прокуратурі стало відомо про незаконність вказаної постанови судді суду першої інстанції під час вивчення судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому вважає, що такий строк підлягає відновленню.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та вину ОСОБА_4 у вчиненому, просить постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року скасувати.

На підтримку апеляційних вимог покликається на те, що постанова судді є незаконною та винесена з істотним порушенням вимог КУпАП. Зазначає, що статтею 30-1 КУпАП визначено коло осіб, яким громадські роботи не призначаються, а саме: особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років. Оскільки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто є чоловіком, старше 60 років, тому вважає, що суддя неправомірно призначив йому адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Заслухавши виступ прокурора Зварича М.Я. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає відновленню, а апеляційна скарга задоволенню частково.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, є обгрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення суддею не в повній мірі були враховані положення ст. 30-1, ст. 33 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Частиною третьою ст. 30-1 КУпАП передбачено, що громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Санкцією ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачені альтернативні стягнення у виді громадських робіт та адміністративного арешту.

З копії паспорта громадянина України (а.с. 9), виданого на імя ОСОБА_4, вбачається, що він народився 12 грудня 1951 року, а тому на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього досяг 60 років.

З врахуванням конкретних обставин справи, особи ОСОБА_4, який є чоловіком, старше 60 років, застосоване відносно ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт є неправомірним.

Згідно ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Адміністративне правопорушення ОСОБА_4 вчинене 9 лютого 2017 року, а тому на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

У відповідності до п.7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Таким чином, постанова судді щодо ОСОБА_4 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п.7 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

відновити заступнику керівника Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу заступника керівника Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задоволити частково.

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_4 закрити у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.