Провадження № 33/792/328/17
Справа № 682/1258/17 Головуючий в 1-й інстанції Зеленська В.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Славутського міськрайонного суду від 22 травня 2017 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 320 грн. судового збору.

Згідно із постановою судді, близько 13-ї години 10 хвилин 02 березня 2017 року в м. Славута по вул. Миру ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Вольсваген-Джетта», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння 1,72%. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови щодо нього, постанову скасувати та закрити провадження у справі.

На його думку, судом безпідставно визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, лише на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення та висновку пристрою «драгер», а також його визнавальних письмових пояснень у протоколі, які йому диктував працівник поліції.

Указував, що справа про адміністративне правопорушення судом була розглянута без нього, чим позбавлено його права на захист та доведення своєї невинуватості.

Зазначав, що постанову суду було винесено 22 травня 2017 року і станом на 06 червня 2017 року він її ще не отримав, а дізнався про розгляд справи від працівника поліції. Тому вважав, що є підстави для поновлення строку оскарження вищевказаної постанови суду.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте в судове засідання апеляційного суду не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, що не перешкоджає її розгляду відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.

Уважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Славутського міськрайонного суду від 22 травня 2017 року підлягає поновленню, як пропущений із поважних причин з мотивів, наведених апелянтом.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та обєктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і дійшов правильного, законного та обґрунтованого висновку про доведеність його вини у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена сукупністю зібраних та досліджених у справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення АП1 №422598 від 02 березня 2017 року, результатом дослідження приладом «Драгер» 1,72 %.

Такі дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, бо він порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого заборонено керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Доводи про порушення права на захист ОСОБА_1 та розгляд справи судом першої інстанції без його участі не знайшли свого підтвердження. Він неодноразово повідомлявся про місце та час розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Тому ці доводи апелянта розцінюються як можливість уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, яке має строки накладення стягнення.

Відтак, згідно із ст.268 КУпАП, яка не передбачає обовязкової участі особи при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, суд першої інстанції належно повідомив ОСОБА_1 та підставно розглянув справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції з додержанням вимог ст.33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане адміністративне правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Отже, підстави для скасування постанови місцевого суду відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2