АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5946/17Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 33/789/184/17 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І. розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,такого, що тимчасово не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду від 22 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як вбачається із змісту даної постанови, 29 квітня 2017 року о 18 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 23 ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» № ARAM-2250 (повірка дійсна до 13 грудня 2017 року), на табло якого висвітило показник 2,23 %о (проміле), та з результатом не погодився, виявив бажання проїхати у медичний заклад. В приміщенні ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, а справу направити на новий розгляд, оскільки вона винесена з грубим порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд обмежив його у праві на захист, не давши можливості ознайомитись з матеріалами справи, дати будь- які пояснення у даній справі, заявляти клопотання та приймати участь у судовому розгляді, оскільки не повідомив його про розгляд даної справи. Крім того, як зазначає апелянт, він неодноразово звертався в канцелярію суду дізнатись про дату та час слухання справи, однак отримував лише відповідь, що буде повідомлений додатково.

Також вказує, що підставою належного повідомлення є дата, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: 22.04.2017 року, що не відповідає даті розгляду, яке відбулося 22 травня 2017 р., а про існування постанови місцевого суду від 22 травня 2017 р. щодо нього він дізнався лише 29 травня 2017 року.

Апелянт ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_3, будучи своєчасно сповіщеними про місце і час розгляду справи, не заявили клопотань про відкладення її розгляду, а тому справа розглянута у відсутності зазначених осіб.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

У ст.33 Конституції України зазначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України відповідно до ст. 19 Конституції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону, в тому числі, як в даному конкретному випадку, п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України 07 листопада 2015 р. №1395 з подальшими змінами, згідно якої до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Як вбачається із матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 поліцейським роти 1 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР, а саме: в звязку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки останній в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пройшовши огляд на стан спяніння та не погодившись з результатами, мав намір проїхати в медичний заклад для визначення ступеня спяніння, але в подальшому відмовився, одночасно розписавшись в тому, що ознайомлений з місцем та часом розгляду справи, по суті порушення дав пояснення, що з протоколом згідний та поставив свій підпис у графі протоколу про те, що копію його отримав.

При цьому зазначений протокол був складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП і згідно із ст. 285 КУпАП зміст протоколу правопорушнику був зачитаний вголос, в тому числі і щодо місця та часу розгляду справи, а також можливості мати захисника.

Жодних заяв і клопотань, а також зауважень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 надано не було.

В судовому засіданні Апеляційного суду ОСОБА_1 наголосив, що постанова місцевого суду є незаконною внаслідок порушення його права на захист, оскільки судом справа була розглянута у його відсутності.

Слід зауважити, що ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні Апеляційного суду ОСОБА_1 змісту протоколу, складеного щодо нього, не оспорював.

Так, з рапорту інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_6 від 29 квітня 2017 р. вбачається, що 29 квітня 2017 р. близько 18.30 екіпажем №108 отримано виклик про ДТП з потерпілими по вул. 15 Квітня м. Тернополя за участі двох автомобілів. По прибутті на місце події було встановлено, що водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1 керував ним без реєстраційних документів та посвідчення водія, внаслідок чого на нього була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 587874 від 29 квітня 2017 р. в порушення вимог п.2.1 а), б) з накладенням стягнення у виді 425 грн штрафу.

В процесі складання даної постанови у водія ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного спяніння, а саме: нечітка мова, хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Внаслідок цього поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а саме: газоаналізатора Drager Alcotest 6810» № ARAM-2250 (повірка дійсна до 13 грудня 2017 року), був проведений огляд водія на стан спяніння, на табло якого висвітився показник 2,23 % (проміле), з яким ОСОБА_1 не погодився, при цьому від подальшого проходження огляду на стан спяніння відмовився.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції діяли в межах закону та вимог зазначених Інструкцій як до підстав складання протоколу, так і огляду на стан спяніння.

Копія протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 250224 від 29 квітня 2017 р. щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, останньому вручена, в якому він розписався.

Вина його у вчиненні даного правопорушення доведена як зазначеним протоколом, який був складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, так і іншими зібраними по справі доказами, в тому числі даними технічного пристрою - газоаналізатора, наведеними вище, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 29 квітня 2017 р., згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1, який вчинив ДТП на вул. 15 Квітня м. Тернополя, пройшов огляд на стан спяніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810» № ARAM-2250 з результатом 2.23 проміле; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 29 квітня 2017 р., згідно яких в присутності останніх в приміщенні ОСОБА_2 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився; відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт керування ним автомобілем в стані алкогольного спяніння, пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810» № ARAM-2250 з результатом 2.23 проміле, з яким не погодився, а в подальшому від проходження огляду в присутності двох свідків відмовився.

За вказаних обставин наведені у апеляційній скарзі аргументи щодо відсутності повідомлення та порушення права на захист є непереконливими і наведеними лише з метою будь-яким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинене.

Більш того, своїм правом на захист правопорушник має можливість скористатися і в суді апеляційної інстанції, оскільки до розгляду справи в апеляційному суді рішення місцевого суду законної сили не має і не виконується.

З огляду на наведене вважаю, що рішення місцевого суду прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 на увагу не заслуговують, а вина його у вчиненні адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, дослідженими в суді першої інстанції та в судовому засіданні Апеляційного суду.

Враховуючи наведене, вважаю, що місцевим судом щодо ОСОБА_1 прийняте законне рішення, дії його правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову. Право направляти справу на новий розгляд, як про це у своїй скарзі просить ОСОБА_1, законом не передбачено.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 22 травня 2017 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9