Номер провадження: 33/785/1803/17
Номер справи місцевого суду: 500/4170/17
Головуючий у першій інстанції Баннікова Н. В.
Доповідач Мандрик В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Мандрик В.О. за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30 жовтня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, житель АДРЕСА_1,

притягнений до адміністративної відповідальності та підданий стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що в порушення п.2.5 «Правил дорожнього руху України» о 01 годині 30.07.2017 року керував автомобілем марки «ВАЗ 2143», держномер НОМЕР_1 по вул. Болградське шосе в м. Ізмаїл Одеської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

В апеляції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 з постановою не погоджується, вважає її незаконною, такою, що винесена з грубим порушенням норм процесуального права, вказує, що суд постановив рішення на припущеннях, наголошує, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, тому його незаконно притягли до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Районний суд повно, всебічно і об'єктивно дослідив матеріали справи, на підставі чого дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 дійсно керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2), висновком лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 4), поясненнями свідків (а.с. 5, 6, 8, 9).

Доводи апеляційної скарги побудовані на тому, що, нібито, ОСОБА_2 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а випив горілки в зупиненому на АЗС автомобілі з метою зняття головного болю, також не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров'я спростовуються наявними в матеріалах справи доказами: поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.6,9), в яких зазначена відмова останнього від проходження огляду на стан сп'яніння на місці, після чого останній погодився пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я. У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, що відповідає поясненням свідка ОСОБА_5 (а.с.8).

З метою перевірки доводів ОСОБА_2 суд першої інстанції допитав в судовому засіданні патрульного поліції Масіча П.С., який підтвердив обставини затримання автомобіля під керуванням ОСОБА_2, який допустив порушення Правил дорожнього руху, після чого втікав від поліції, в результаті переслідування був затриманий на АЗС з ознаками алкогольного сп'яніння, пояснив, що їхав із святкування дня народження, однак від проходження огляду на стан сп'яніння на місця зупинки, а потім і в закладі охорони здоров'я відмовився.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не заперечував, що дійсно повідомив поліцейському про святкування дня народження, однак відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що, нібито, ОСОБА_2 перебував під впливом скоєних відносно нього раніше невідомими особами неправомірних дій та сприйняв поліцейських за нападників, є необґрунтованими і надуманими, оскільки спростовуються поясненнями свідків і письмовими доказами, що узгоджуються між собою.

Також необґрунтованими є пояснення ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду про те, що в стані сп'яніння він не керував автомобілем, оскільки на протязі двох з половиною років не вживав алкогольних напоїв, оскільки вони спростовуються доводами його апеляційної скарги, в якій він зазначав, що нічим іншим, окрім алкогольного напою, не може зняти головний біль.

Крім того, зазначені доводи апеляційної скарги суперечать обов'язку водія відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння.

За таких обставин, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

За таких обставин підстави для скасування постанови судді відсутні.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30 жовтня 2017 року відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.О. Мандрик