Справа № 461/1582/17 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/783/754/17 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, з участю представника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2, представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 Іліча адвоката ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 Іліча на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року щодо нього за ч.1 ст. 483 МК України,

в с т а н о в и в :

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, а саме: 225485,33 грн. та конфіскації предметів порушеннямитних правил, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил № 0331/209000015/17 від 31 січня 2017 року, а саме: автомобіля марки «VolkswagenLT35», реєстраційний номер WM51947, VIN:WV1ZZZ2DZ4H016965, 2004 року виготовлення, тип палива дизель, обєм двигуна 2461,00 см.куб., з ключем запалення до нього, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAІ № 2157501, доручення (PELNOMOCNICTWO) № 5698/2017 від 20.01.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Львівської митниці ДФС України суму витрат за зберігання на складімитниці, яка складає 11373,94грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 320 грн. судового збору.

Згідно протоколу про порушення митних правил 31.01.2017 року, близько 11 год., в зону митного контролю м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС України в напрямку вїзд в Україну смугою руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб марки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер WM51947, 2004 р.в.,VIN: WV1ZZZ2DZ4H016965, під керуванням громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_5 Іліча. Під час здійснення митних формальностей громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_6 подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України серія ROU № 053026626, виданий 10.06.2015 року, контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серія ТВС 827946, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAІ № 2157501, згідно якого власником автомобіля є STANCZUKARTUR, адреса 05-071, Sulejowek Miedziana 17, а також надав доручення (PELNOMOCNICTWO) № 5698/2017 від 20.01.2017 року, засвідчене нотаріусом Wojciech Pusz, що зареєстрований за адресоюul. Mostowa 2, 37-700, Przemysl, як документ, що дає право на тимчасове користування вищезгадим автомобілем громадянином ОСОБА_7 ОСОБА_6 В ході здійснення митного оформлення виникла підозра, щодо автентичності доручення № 5698/2017 від 20.01.2017 року на користування автомобілем, отже, було прийнято рішення здійснити перевірку документів, поданих громадянином ОСОБА_7 ОСОБА_6, як підставу для переміщення транспортного засобу марки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер WM51947, через митний кордон України. На письмовий запит Львівської митниці ДФС України від 31.01.2017 року № 2512/13-70-20/10/38 до нотаріуса «Wojciech Pusz» отримано відповідь, згідно якої дане доручення канцелярією нотаріальної кантори не видавалось, нотаріусом «Wojciech Pusz» не підписувалось і є підроблене. Таким чином громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_6 вчинив дії спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням митному органу, як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження попостанови судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року, зазначену постанову судді скасувати та закрити провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_6 у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції апелянт зазначає, що 22 березня 2017 року адвокат ОСОБА_4 отримала копію оскаржуваної постанови, яка надійшла на її адресу, та апеляційна скарга була скерована на адресу суду 24 березня 2017 року поштовим відправленням. Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови не пропущений.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на момент перетину кордону у ОСОБА_6 був в наявності документ, підтверджуючий право останнього на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом відповідно до фактури про придбання автомобіля, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та відсутні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає відновленню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, то враховуючи те, що останнім днем апеляційного оскарження постанови судді є 24 березня 2017 року, а первісна апеляційна скарга апелянтами була подана у зазначений день, то відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП такий строк ними пропущений не був та підлягає поновленню.

Виходячи з змісту ст. ст. 495, 496 МК України, навантаження по складанню протоколу, вчинення процесуальних дій лежить на уповноваженій посадовій особі органу доходів і зборів, яка в силу Закону, зобовязана зібрати докази, встановити всі обставини справи та справу про ПМП направити в суд для розгляду з метою своєчасного, всебічного, повного та обєктивне зясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Суддя, розглядаючи справу про порушеннямитних правил, має керуватися нормами МК України та КУпАП.

Згідно ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_6 у порушенні ч.1 ст. 483 МК України є неправильним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних матеріалів справи, внаслідок чого неможливо зробити висновок про його винуватість у порушенні вказаних митних правил.

Суддя, розглянувши справу, у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_6 При цьому, достовірно не встановив і не міг встановити, хто є власником транспортного засобу, чи зареєстрований він у встановленому порядку у ОСОБА_8, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувався цим транспортним засобом ОСОБА_6

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зазначив та його представник адвокат ОСОБА_4 при апеляційному розгляді справи пояснив, що ОСОБА_6 цей транспортний засіб придбав у його власника. З реєстрації транспортний засіб не знімався, а його власник дав йому відповідну довіреність, яку сам оформляв у нотаріуса та яка була представлена при проходженні митного контролю. Будь-яких сумнівів у справжності цих документів у нього не виникало, як не виникло і при перетині кордону ОСОБА_8.

Наявні у матеріалах справи докази не спростовують такі доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_4, а тому у судді апеляційного суду немає підстав їх ставити під сумнів.

В матеріалах справи знаходиться доручення на користування автомобілем марки «VolkswagenLT35», реєстраційний номер WM51947, VIN:WV1ZZZ2DZ4H016965, 2004 року виготовлення, яке видане довірителем ОСОБА_9 на імя ОСОБА_6 та ОСОБА_10 та підпис довірителя, завірений нотаріусом Войцєх Пуш.

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст. 245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч.4 ст. 250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність

Органом доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_6 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству ОСОБА_8.

Оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь представника при цьому є необовязкова. Тому пояснення ОСОБА_6 про те, що він не був присутній при оформленні доручення не викликають сумніву у своїй правдивості.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи відсутній документ компетентного органу ОСОБА_8 або України, який би встановив, що вказане вище доручення є підробленим, а відтак, хто є винним у цій підробці.

Аналізуючи викладене, суддя апеляційного суду приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці ДФС України при оформленні матеріалів про порушення митних правил та суддею місцевого суду при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою суддею місцевого суду.

Згідно п.3 ч.1 ст. 8 МК України, Державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Таким чином, вина ОСОБА_11 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, не доведена, оскільки відсутні докази цього.

Отже, постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МУ України слід скасувати, а провадження по справі слід припинити у звязку з відсутністю у діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Згідно ч.3 ст. 528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обгрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, абоадміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби не можливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сумм належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Відтак, автомобіль марки «VolkswagenLT35», реєстраційний номер WM51947, VIN: WV1ZZZ2DZ4H016965, 2004 року виготовлення, тип палива дизель, обєм двигуна 2461,00 см.куб., з ключем запалення до нього, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAІ № 2157501, доручення (PELNOMOCNICTWO) № 5698/2017 від 20.01.2017 року, вилучені згідно протоколу № 0331/209000015/17, слід повернути ОСОБА_6 без стягнення витрат за зберігання для повернення у ОСОБА_8.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч.3 ст. 528, п.1 ч.1 ст. 531 МК України, суддя

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_5 Ілічута строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 Іліча задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_5 Іліча до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України скасувати, а провадження у справі закрити.

Автомобіль марки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер WM51947, VIN:WV1ZZZ2DZ4H016965, 2004 року виготовлення, тип палива дизель, обєм двигуна 2461,00 см.куб., з ключем запалення до нього, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAІ № 2157501, доручення (PELNOMOCNICTWO) № 5698/2017 від 20.01.2017 року, вилучені згідно протоколу № 0331/209000015/17, повернути ОСОБА_5 Ілічу без стягнення витрат за зберігання для повернення у ОСОБА_8.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.