АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/237/2017 Постанова винесена суддею Зубець Ю.Г.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю захисника ОСОБА_2., який діє в інтересах особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито - ОСОБА_3, та другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Вишгород Київської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, реєстраційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 року провадження по справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 034395 від 10.09.2016 року, за яким 10 вересня 2016 року о 13 год. 20 хв. по вул. Набережно-Рибальська в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_2, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з червоним світлом світлофора, мав дати дорогу транспортному засобу, що рухається з іншого напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-11038», державний номерний знак НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 13.1, 16.9, 2.3 (б) ПДР України.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства, у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, та порушенням норм процесуального права, оскільки у вказаній ситуації, маючи перевагу у русі, він збільшив швидкість, намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем «Хонда», під керуванням ОСОБА_3, який не помітив, що він вже виїжджав на ту ж смугу руху, де рухався і він, та не давав йому дорогу, що змусило його прискоритись. Збільшивши швидкість і рухаючись за автомобілем «Субару», він помітив велосипедиста, якого об'їжджав автомобіль «Субару», різко зменшивши швидкість та не маючи можливості здійснити обгін, через зайняту ліву смугу руху, він вжив всіх заходів для екстреного гальмування, щоб уникнути наїзду на велосипедиста та автомобіль «Субару», проте водій автомобіля «Хонда» ОСОБА_3, знехтувавши правилом дотримання безпечної дистанції, допустив зіткнення з його автомобілем, чим порушив п.п. 13.1, 16.9, 2.3 (б) ПДР України, а тому його дії знаходяться в прямому причинному зв'язку з виникненням ДТП.

Дані обставини підтверджуються як протоколом про адміністративне правопорушення та його поясненнями, так і засобами фото-відео фіксації, наданими самим ОСОБА_3

Тому, на думку апелянта, не можна вважати, що у діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак, судом першої інстанції не враховані вищезазначені обставини, більш того, суд у своїй постанові посилається на пояснення ОСОБА_3, де зазначено, що він їхав на зелений сигнал світлофору, але в своїх письмових поясненнях він вказує на те, що їхав на червоний сигнал світлофору.

Таким чином, оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи, зібраним доказам та ґрунтується лише на суперечливих поясненнях ОСОБА_3

Також ОСОБА_4 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, як пропущений з поважних причин, оскільки постанова суду була надана йому лише 07.11.2016 року, хоча він неодноразово звертався про її видачу раніше.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_4 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також захисника ОСОБА_2., який заперечував проти апеляційної скарги,вказуючи на відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, оскільки він правил дорожнього руху не порушував та не винен у дорожньо-транспортній пригоді, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 були дотримані.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.

Так, відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, за яким 10 вересня 2016 року о 13 год. 20 хв. по вул. Набережно-Рибальська в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_2, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з червоним світлом світлофора, мав дати дорогу транспортному засобу, що рухається з іншого напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-11038», державний номерний знак НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 13.1, 16.9, 2.3 (б) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 з обставинами, викладеними в протоколі щодо недотримання ним вимог Правил дорожнього руху України, наслідком чого стало зіткнення транспортних засобів і їх пошкодження, не погодився.

З письмових пояснень ОСОБА_3, а також наданих ним і в суді першої інстанції вбачається, що 10.09.2016 року о 13 год. 20 хв. він рухався по вул. Набережно-Рибальська в сторону вул. Героїв Сталінграда в крайній правій смузі руху з допустимою швидкістю. Попереду нього рухався автомобіль «Субару», з яким він підтримував безпечну дистанцію. На перехресті з вул. Електриків в його напрямку горіло червоне світло світлофора, але він продовжив рух на зелену стрілку, пропускаючи транспортні засоби, в яких був пріоритет згідно вимог ПДР, та знижуючи швидкість, майже зупинився, щоб пропустити автомобіль «Таврія», який мав перевагу в русі і повертав з вул. Електриків в його смугу руху. Коли автомобіль «Таврія» майже вирівнявся і став віддалятися від його автомобіля, він також почав набирати швидкість, однак водій автомобіля «Таврія» за відсутності будь-яких перешкод, різко загальмував, в результаті чого відбулося зіткнення. Тому, в даній ДТП вини своєї не вбачає, оскільки водій автомобіля «Таврія» умисно створив аварійну ситуацію, чим порушив ПДР.

За поясненнями другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, наданими в тому числі і в суді апеляційної інстанції, він рухався по вул. Електриків в напрямку вул. Набережно-Рибальська на зелений сигнал світлофора зі швидкістю 40 кілометрів на годину, справа від нього на червоний сигнал світлофора на великій швидкості їхав автомобіль «Хонда», водій якого, не дивлячись на звукові сигнали, які він йому подавав, не поспішав його пропускати. Коли він вже виїхав в третю смугу на вул. Набережно-Рибальська, то за 10 метрів від себе побачив велосипедиста та автомобіль «Субару», який, рухаючись перед ним, почав зменшувати швидкість. Він також почав зменшувати швидкість, та, щоб не зачепити велосипедиста, різко загальмував, проте водій автомобіля «Хонда», знехтувавши правилом дотримання безпечної дистанції, допустив зіткнення з його автомобілем, чим порушив п.п. 13.1, 16.9, 2.3 (б) ПДР, а тому його дії знаходяться в прямому причинному зв'язку з виникненням ДТП. Також зазначив, що після ДТП він розгубився, а тому у своїх поясненнях і не вказав одразу про автомобіль «Субару» та велосипедиста, які змусили його різко загальмувати.

Разом з тим, зазначений ОСОБА_4 механізм дорожньо-транспортної пригоди, спростовується не лише приведеними вище поясненнями ОСОБА_3, а й письмовими доказами по справі.

Зокрема, ці обставини спростовуються і схемою дорожньо-транспортної пригоди, з якою погодились обоє учасників ДТП, підписавши її, та в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після зіткнення і пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також фотокартками пошкоджень автомобіля «ЗАЗ-11038» після зіткнення, з яких вбачається, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася на вул. Набережно-Рибальська в м. Києві в крайній правій смузі руху, в якій після зіткнення розташовані обидва автомобілі, при цьому після зіткнення автомобіль «ЗАЗ-11038» розташовується попереду автомобіля «Хонда» прямолінійно, що свідчить про те, що автомобіль «ЗАЗ-11038», виїжджаючи з вул. Електриків та перестроюючись у смугу руху, в якій рухався автомобіль «Хонда», цей маневр завершив, та на момент зіткнення вже рухався прямо, при цьому автомобіль «ЗАЗ-11038» має пошкодження заднього бамперу, кришки багажника, лівого заднього крила, лівого порогу, деформацію лівої частини автомобіля, задньої лівої блок-фари, а автомобіль «Хонда» - лако-фарбового покриття переднього бамперу, капоту, кріплення переднього бамперу та передньої правої блок-фари, кріплення переднього державного номеру.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «ЗАЗ-11038» та «Хонда» свідчать про те, що контакт відбувся передньою, більше правою, частиною автомобіля «Хонда» із задньою, більше лівою, частиною автомобіль «ЗАЗ-11038».

Крім того, з дослідженого під час апеляційного розгляду справи відеозапису з відеореєстратора автомобіля «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_2, видно, що автомобіль «ЗАЗ-11038» під керуванням ОСОБА_4 з прискоренням виїхав в крайню праву смугу руху, не маючи ніяких перешкод для руху, і водій автомобіля «Хонда», діючи відповідно до п. 16.9 ПДР України, пропустив його, а в момент, коли автомобіль «ЗАЗ-11038» вже вирівнявся та став віддалятися від автомобіля «Хонда», який також почав прискорюватись, водій автомобіля «ЗАЗ-11038», не маючи перед собою ніяких перешкод для руху, різко загальмував.

Згідно з п. 12.9 «г» ПДР водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

При цьому, як вбачається з вищезазначеного відеозапису, автомобіль «Субару» та велосипедист, на яких вказує ОСОБА_4, як на перешкоду, яка змусила його різко загальмувати, знаходяться від нього на значній відстані і ніякої перешкоди для нього в той момент не створювали, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Отже, відповідність дій водія ОСОБА_3 Правилам дорожнього рухуУкраїни під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.09.2016 року за його участю та участю водія ОСОБА_4, була предметом судового дослідження і рішенням суду правильно встановлено дотримання водієм ОСОБА_3 в дорожній ситуації, яка сталася, таких правил.

З огляду на те, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування висновку судді місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і ніяких клопотань про виклик та допит свідків, призначення експертизи, витребування та приєднання нових доказів він не заявляв та не звертався з письмовими клопотаннями про це до суду, його твердження про недотримання Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 в дорожній обстановці, яка сталася 10 вересня 2016 року о 13 год. 20 хв. по вул. Набережно-Рибальська у м. Києві, є безпідставними, бо спростовуються проаналізованими у судовому рішенні доказами.

З урахуванням викладеного, вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, всупереч доводам ОСОБА_4, у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини події, дав оцінку всім зібраним по справі доказам, належним чином перевірив доводи, що були висунуті ОСОБА_3 на свій захист, та прийшов до правильного висновку провідсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.