ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 753/9760/17
провадження № 3/753/3193/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 20.03.2017 року, о 03 годині 10 хвилин, рухаючись по вул. Крушельницької, 3 в м. Києві, в порушення вимог п. 12.3 ПДР, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не був уважний, не вжив всіх необхідних заходів аж до зупинки транспортного засобу, не дотримався безпечної швидкості, не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду (бордюр), що призвело до пошкодження транспортного засобу.

Крім того, ОСОБА_2 керував вказаним транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків.

В суді ОСОБА_2 свою вину не визнав в повному обсязі, як і його захисник ОСОБА_3 вважав, що протоколи відносно нього складені безпідставно. Не заперечуючи факту відмови від проходження огляду на стан спяніння, зазначив, що він 20.03.2017 року за кермом автомобіля «Мітцубіши» не перебував, ДТП з участю автомобіля під його керуванням не було і тому просив провадження відносно нього закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши докази, зібрані по справі, приходжу до наступного висновку.

Свідок ОСОБА_4 в суді підтримав показання, дані під час оформлення пригоди, про те, що за кермом автомобіля «Мітцубіши» під час ДТП перебував саме він. Також пояснив, що вночі, 20.03.2017 року йому зателефонував його товариш ОСОБА_2 та запропонував йому приєднатися до нього в більярдному клубі «BUFFALO», де ОСОБА_2 відпочивав зі своєю дівчиною ОСОБА_5. Коли вони приїхали, ОСОБА_2 попросив відвезти його та його дівчину додому, так як останній хотів випити пива. В подальшому, ОСОБА_4 сів за кермо належного ОСОБА_2 автомобілю для того, щоб розвести всіх додому, проте потрапив у ДТП. Вони разом з ОСОБА_2 викликали евакуатор, так як автомобіль їхати не міг, при цьому дівчина ОСОБА_4 ОСОБА_6, яка їхала за кермом його, ОСОБА_4, автомобіля «Ауді», попросила його відвезти її додому, тому ОСОБА_4 з місця ДТП поїхав, щоб довести останню, залишивши ОСОБА_2 з його автомобілем на місці пригоди. Після того, як ОСОБА_4 завіз свою дівчину додому - одразу повернувся, проте працівники поліції не дивлячись на те, що останній вказував про своє перебування за кермом на момент ДТП, затримали власника авто ОСОБА_2

Аналогічні пояснення вказаної пригоди суду надали і інші свідки - ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, за виключенням того, що остання не була свідком того, що сталося після зіткнення і дізналась про це від ОСОБА_4, так як останній одразу після ДТП відвіз її додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що під час чергування було отримано виклик від працівників служби УПО, які затримали водія, що перебував у стані алкогольного спяніння та скоїв ДТП. По приїзду на місце ним та напарницею ОСОБА_9 було виявлено двох чоловіків та жінку. На одного з чоловіків як в подальшому зясувалось ОСОБА_2, працівники УПО безпосередньо вказали як на особу, яка була за кермом автомобіля «Мітцубіши». Другий чоловік на прізвище ОСОБА_4 вказав, що саме він був за кермом автомобіля «Мітцубіши», проте не зміг пояснити як він зміг приїхати на двох автомобілях, оскільки поряд з ТЗ «Мітцубіші» стояв автомобіль «Ауді». Оцінивши на місці всі обставини пригоди, враховуючи те, що працівники УПО чітко вказали на особу, що була за кермом під час ДТП, враховуючи те, що дівчина, яка зі слів ОСОБА_4 була за кермом, відмовилась показати права і взагалі надати будь-які пояснення щодо керування нею автомобілем, при цьому ОСОБА_4 наголошував, що на даний час дівчина є пішоходом, складом автопатруля - ним та інспектором Лисенко А.А., було прийнято рішення скласти адмінпротоколи саме на ОСОБА_2

Згідно з даними рапорту молодшого інспектора Дніпровського РВУПО в м. Києві ОСОБА_10, 20.03.2017 року під час патрулювання було виявлено автомобіль «Мітсубісі Лансер», який здійснив наїзд на бордюр. На місці події знаходився власник автомобіля, який представився ОСОБА_2, при цьому останній на вигляд знаходився у стані алкогольного спяніння, що і стало підставою виклику патрульної поліції.

Відповідно до рапорту працівника патрульної поліції ОСОБА_9, патрулем було отримано повідомлення про затримання водія в стані алкогольного спяніння, який здійснив наїзд на перешкоду по вул. Крушельницької, 3 в м. Києві. Прибувши на місце події ними було виявлено автомобіль «Мітсубісі Лансер», біля якого, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності), знаходився гр. ОСОБА_2 Останній на вимогу поліції відмовився надавати документи, вказуючи на те, що він нічого не порушував, так як нікого не травмував. Від проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, при цьому погодившись пройти огляд в медичному закладі. По приїзді до медичної установи, ОСОБА_2, переговоривши з кимось по телефону, відмовився від проходження огляду взагалі.

При цьому суд вважає, що дані рапортів є належними доказами по справі, оскільки згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 114988 від 20.03.2017 року, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан спяніння в присутності двох свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, що останні підтвердили своїми підписами в протоколі та надали з приводу вказаних обставин письмові пояснення, долучені до матеріалів справи.

При відтворенні даних з відеорестратору вбачається, що свідок ОСОБА_4 на питання інспекторів не зміг пояснити як він приїхав на двох автомобілях, крім того останній одразу зазначив, що в нього є два свідки, які підтвердять, що за кермом «Мітцубіши» перебував саме він. Разом з тим при дачі пояснень під час оформлення пригоди ОСОБА_4 нічого не зазначив з цього приводу. Крім того, дівчина, яка знаходилась на місці ДТП, яка зі слів ОСОБА_4 на початку відеозапису керувала автомобілем «Ауді» і на яку ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав як на ОСОБА_2, не вказувала ні під час пригоди, ні в письмових поясненнях, що це саме вона керувала вказаним автомобілем, посвідчення водія працівникам поліції не надала. Крім того, на відеозапису (04.15.15.) ОСОБА_4 вказав, що дівчина (ОСОБА_5) на даний час вже є пішоходом. При цьому в письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 вказувалось про те, що автомобілем «Ауді» керувала ОСОБА_6.

Оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що показання свідка ОСОБА_8 є логічними, послідовним та такими, що повністю узгоджуються з іншими доказами по справі, а саме даними рапортів інспектора Лисенко А.А. та інспектора Карпуся С.Л., даними протоколів про адміністративне правопорушення, показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, даними відео реєстратору. При цьому пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7ОСОБА_6, суд вважає показання недостовірними, оскільки вони суперечать іншим доказам, зібраним по справі, крім того між вказаними свідками та ОСОБА_2 існують міцні дружні стосунки і тому дача показань на користь ОСОБА_2 обумовлена намаганням допомогти останньому уникнути відповідальності за скоєне.

З огляду на викладене вважаю, що факт перебування ОСОБА_2 за кермом автомобіля НОМЕР_2, порушення останнім правил дорожнього руху, внаслідок чого стався наїзд на перешкоду, що призвело до пошкодження транспортного засобу, та відмова останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння доведений в повному обсязі.

За таких обставин, приходжу до висновку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП, не зважаючи на заперечення останнім своєї вини, підтверджена в повному обсязі, а невизнання останнього своєї вини є обраною позицією захисту.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_2, на підставі ст. 36 КУпАП, необхідно накласти адміністративне стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 36, 124,130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк предявлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її вручення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя