Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/455/2017
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 червня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, іншого учасника ДТП ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року,

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Києві, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Цією ж постановою суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 13 листопада 2016 року о 18 год. 55 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Глибочицькій, 16/3 в м. Києві, для того, щоб пропустити рейковий транспорт в заторі, здійснив рух заднім ходом, при цьому не впевнився в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року та прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_2 посилається на те, що справу було розглянуто з грубим порушенням основних засад судочинства, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вважає скаржник, винним у ДТП 13.11.2016 р. є водій автомобіля «Volkswagen». Розгляд справи був формальним без забезпечення змагальності сторін, з порушенням його права на свободу в наданні доказів, а також в доведенні перед судом їх переконливості.

Також скаржник звертає увагу на те, що текст прийнятого судового рішення у встановлені строки йому виданий не був, у зв'язку з чим судом першої інстанції грубо порушено його право на оскарження судового рішення.

Крім цього, як зазначає скаржник він категорично не погоджується зі складеним щодо нього протоколом, оскільки поліцейські неправильно кваліфікували дії водіїв та невірно склали протокол, а суд, в подальшому, формально підійшов до розгляду даної справи та не врахував всіх обставин, не перевірив взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу та її представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення іншого учасника ДТП та його представника, які заперечували проти скарги та просили залишити постанову судді без змін; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, матеріали справи містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків суду як щодо встановлених обставин вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і його вини у вчиненні цього правопорушення.

Зокрема, враховуючи дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2016 року, складеному щодо ОСОБА_2, на схемі місця ДТП, а також письмових поясненнях обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, суддя, яка розглядала цю справу, дійшла обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Посилання скаржника на те, що у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 13 листопада 2016 року на вул. Глибочицькій, 16/3 в м. Києві, винен інший її учасник, а саме водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки, крім пояснень самого ОСОБА_2, вони об'єктивно нічим не підтверджені.

Більш того, всупереч доводам апеляційної скарги, оцінка зібраних по справі доказів у їх сукупності, дозволяє зробити беззаперечний висновок про те, що саме через порушення водієм автомобіля «Тойота» ОСОБА_2 п. 10.9 ПДР України відбулася дорожньо-транспортна пригода, яка призвела до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, що свідчить про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що судовий розгляд було проведено формально та з істотними порушеннями норм процесуального права, оскільки ні в апеляційній скарзі, ні в своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не навів будь-яких переконливих фактів, які б підтверджували ці доводи, так само як і не переконав суд апеляційної інстанції у наявності в нього будь-яких доказів, які б могли істотно вплинути на висновки суду за результатами розгляду його апеляційної скарги.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони не можуть бути визнані підставами для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, оскільки не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Голуб О.А.