Справа № 750/3984/17 провадження № 33/795/277/2017 Категорія - Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2017 року,

з участю:

особи,

яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від

01 червня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 320 гривень.

Як встановлено судом першої інстанції, 15 квітня 2017 року о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_3 в місті Чернігові по Проспекту Миру, 247, керував автомобілем Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах ОСОБА_3 просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник послалась на порушення судом першої інстанції вимог статті 268 КУпАП та неналежне здійснення оцінки доказів, які маються в матеріалах справи, відступ від принципів повноти та обєктивності судового розгляду. Вказала, що працівниками поліції та лікарем КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» не було предявлено ОСОБА_3, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В апеляційній скарзі захисником було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду, оскільки ОСОБА_3 та його захисника було позбавлено можливості на захист його прав.

У судовому засіданні, апеляційного суду, ОСОБА_3 підтримав подану захисником апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та пояснив, що 15 квітня 2017 року біля 00 години 40 хвилин він возив дитину у дитячу лікарню. Коли повертався до дому його зупинили працівники поліції. Вони з дружиною, яка перебувала у автомобілі повідомили працівників поліції, що у них на руках хвора дитина. Дружина на автомобілі поїхала до дому, а він з працівниками поліції поїхав до наркологічного диспансеру, де лікарем було встановлено, що він перебував в стані алкогольного спяніння. Заперечував, вживання алкоголю.

Заслухавши ОСОБА_3 та його захисника, яка підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 294 КУпАП, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, має право подати апеляційну скаргу на постанову судді протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Зважаючи, на те що ОСОБА_3 не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки причина його пропуску є поважною.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 квітня 2017 року інспектором роти №1 БУПП у місті Чернігові ДПП МВ, був складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 15 квітня 2017 року 01 годині 00 хвилин в місті Чернігові по Проспекту Миру, 247 ОСОБА_3 керував автомобілем Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком

№ 348 від 15 квітня 2017 року, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння.

За змістом частини 1 статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, 31 травня 2017 року захисником ОСОБА_2Є в інтересах ОСОБА_3, до місцевого суду було подано заяву про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділені КЛПЗ Чернігівська міська лікарня № 3 (а. с. 38-41).

З наданої головним лікарем КЛПЗ «Чернігівська міська лікарня № 3» апеляційному суду інформації, ОСОБА_3 був госпіталізований до неврологічного відділення 25.06.2017 та перебував на лікуванні по 30.05.2017 року. Повторно був госпіталізований 18 червня 2017 року.

З наданого, в суді апеляційної інстанції, захисником консультативного висновку лікаря, ОСОБА_3 був на консультації в обласному центрі профілактики та боротьби зі СНІДом.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», зазначено, що перенесення розгляду справи не звільняє суди від дотримання вимог розумного строку відповідно до статті 6 параграфу 1, оскільки обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в світлі обставин справи та з огляду на складність справи, залежності від обставин справи та поведінки заявника та відповідних органів, а також предмету спору.

Нездатність державних органів ефективно протидіяти перепонам, які умисно створюють особи для руху справи, свідчить про затягування процесу.

З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_3, та захисник були належним чином сповіщені про місце і час розгляду справи в суді першої інстанції та від ОСОБА_3 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а клопотання захисника про відкладення справи у звязку з стаціонарним лікуванням ОСОБА_3 не було підтверджено документально, місцевий суд обґрунтовано визнав можливим розгляд справи за відсутності вказаних осіб.

Повідомлення головного лікаря про перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_3 в Чернігівській міській лікарні № 3 з 25.06.2017 по 30.05.2017 не підтверджує обставини, які були викладені захисником в клопотання до місцевого суду про відкладення розгляду справи у звязку з стаціонарним лікуванням ОСОБА_3 01.06.2017.

Наданий захисником консультативний висновок лікаря, також не спростовує доводи про неможливість явки ОСОБА_4 в суд першої інстанції для участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2016 року серії БР

№ 248598, який за своїм змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, огляд ОСОБА_3 на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, про свідчить висновок №348 від 15 квітня 2017 року .

У своїх поясненнях в протоколі ОСОБА_3 зазначив, що віз дитину до лікарні. (а.с.4).

Не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення свідка ОСОБА_5 дружини особи, відносно якої складався протокол про адміністративне правопорушення, при наявності інших двох свідків, як про те зазначено в апеляційній скарзі, не може поставити під сумнів протокол як доказ в цій частині та не свідчить про його невідповідність вимогам статті 256 КУпАП.

Згідно висновку лікаря КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» Чернігівської обласної ради від 15 квітня 2017 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, під час огляду ОСОБА_3 15 квітня 2017 року о 01 год. 20 хв. було встановлено, що він перебував у стані алкогольного спяніння (а.с. 5).

Зі змісту висновку вбачається, що він складений на підставі ОСОБА_1 медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

№ 348, складеному о 01 год. 20 хв. 15 квітня 2017 року (а.с.5).

Відповідно до копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння за № 348, ОСОБА_3 15 квітня 2017 року о 01 годині 20 хвилин перебував в стані алкогольного спяніння.

Згідно результату обстеження ОСОБА_3М, з використанням технічного засобу алкотест «Драгер» 6510 № 8317919 для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, наявність алкоголю складала 1,08 проміле.

Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 за № 1452/735, перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Доводи апеляційної скарги, щодо непредявлення ні працівниками поліції, ні лікарем ОСОБА_3 сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не є обґрунтованими, оскільки стороною захисту не надано суду доказів про таку вимогу ОСОБА_4 до вказаних осіб, як то визначено Інструкцією.

Свідок ОСОБА_6, інспектор патрульної поліції, в суді апеляційної інстанції, підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Не заперечував наявність дитини та дружини в автомобілі під час запинки ОСОБА_3 Пояснив, що за згодою водія ОСОБА_3, останній був оглянутий лікарем, який встановив стан алкогольного спяніння про що був складений протокол в присутності двох свідків. Не заперечував, що ОСОБА_3 повідомляв, що їздив до лікарні у звязку з хворобою дитини.

З огляду на наведене доводи захисника, про непричетність ОСОБА_3 до адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є безпідставними.

Разом з тим, відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з'ясувати зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Згідно статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 18 КУпАП визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У викладених, в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях та під час апеляційного перегляду ОСОБА_3 стверджував, що возив дитину у лікарню.

Дані обставини в апеляційному суді не оспорював інспектор патрульної поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Із змісту листа №01-06/687 від 08 травня 2017 року головного лікаря КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня», на адвокатський запит,

вбачається, що 15 квітня 2017 року о 00 годині 40 хвилин в приймальне відділення без направлення звернулись батьки з дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дитина була оглянута черговим лікарем. Запропонована госпіталізація.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

За змістом пункту 4 статті 247 КУпАП, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, враховуючи заподіяну ОСОБА_3 шкоду, охоронюваним законом суспільним відносинам у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, обставини порушення особою Правил дорожнього руху України, субєктивні причини з метою доставити хвору дитину до лікарні, невелику кількість перевищення цифрового показника вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі - 1,08 %, стан здоровя ОСОБА_4, який має ряд тяжких захворювань, суд вважає, що ОСОБА_4 адміністративне правопорушення вчинено в стані крайньої необхідності, що в свою чергу виключає адміністративну відповідальність та тягне за собою закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2017 року в інтересах ОСОБА_3

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2017 року, задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі відносно ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Карнаух