ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Дячук С.І., у присутності особи, яка притягається до відповідальності, його захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адмінправопорушення, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, гр. України, не працює, проживає: АДРЕСА_1, -

звинуваченого у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 01 жовтня 2017 року близько 00 год. 50 хв., перебуваючи в м. Києві по вул. Чорнобильська, 11, та керуючи автомобілем «ДЕУ», д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху (далі - Правила).

ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав і повідомив, що того дня за викладених вище обставин він транспортними засобами не керував, а лише стояв поруч із своїм автомобілем («ДЕУ», д.н.з. НОМЕР_2) у другому ряду з увімкненою аварійною сигналізацією, і від проходження медичного огляду не відмовлявся, просив його провести у лікаря. ОСОБА_2 заявив клопотання, яке підтримав захисник, про закриття даної справи за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не зважаючи на захисну позицію ОСОБА_2, його вина у вчиненому правопорушенні підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, що містять протокол про адміністративне правопорушення, а також письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - очевидців того, що ОСОБА_2 у їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Допитаний судом свідок - інспектор поліції ОСОБА_5 повідомив, що саме він оформлював даний протокол на водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «ДЕУ», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням приладу Драгер відмовився у присутності двох свідків. При цьому, як уточнив свідок, автомобіль під керуванням ОСОБА_2, який був на водійському місці, стояв з включеними світловими габаритами у вільній для руху другій смузі рух, двигун автомобіля працював. Під час з'ясування порушення правил парковки ОСОБА_2 спочатку пояснив, що він тільки під'їхав і шукає вільне місце, щоб припаркуватися на першій смузі руху, де стояли інші автомобілі. Крім того в ОСОБА_2, коли він вийшов з машини, були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови тощо), у зв'язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою наявного фактично технічного приладу Драгер. ОСОБА_2 відмовився від проходження будь-якого огляду на стан сп'яніння, стверджуючи про те, що автомобілем не керував, а лише знаходився в ньому. Зважаючи на поведінку ОСОБА_2, були запрошені два випадкові свідки, у присутності яких ОСОБА_2 заявив, що є тверезим, а тому огляд на стан сп'яніння проходити не буде.

Вказані свідком фактичні обставини подій ОСОБА_2 не оспорював і в судовому засіданні, уточнивши, що в автомобілі також працювало аварійне освітлення, оскільки була темна пора доби.

Як далі показав свідок ОСОБА_5, враховуючи викладене на ОСОБА_2 був складений протокол, який є предметом судового розгляду, а ОСОБА_2, тільки після того, як переконався у тому, що протокол вже складено, під час ознайомлення з ним зробив запис про те, що не відмовляється пройти огляд на місці.

В цій частині ОСОБА_2 в суді висловив заперечення і стверджував, що із самого початку фактично вимагав огляду в лікарні, чого йому забезпечено не було.

Під час дослідження протоколу про адмінпорушення ОСОБА_2 визнав, що записував в ньому власні пояснення за власним бажанням і добровільно.

Оцінюючи всі вказані докази на предмет їх достовірності, суд виходить з такого.

Версія подій, яку повідомив поліцейський повністю узгоджується з поясненнями інших свідків, в більшій мірі з поясненнями самого ОСОБА_2 в суді, але повністю із письмовими первинними поясненнями, які ОСОБА_2 власноруч зробив у протоколі.

Так, як видно з протоколу і підтверджено самим ОСОБА_2 в суді, останній власноруч пояснив, що «не керував транспортним засобом, а стояв у другому ряду з аварійними сигналами, від проходження на місці не відмовляється». Вказані дані очевидно суперечать твердженням ОСОБА_2 в суді, що він вимагав огляду у лікаря. Додатково звертає на себе увагу почерк ОСОБА_2.

Показання ОСОБА_2 і в іншій частині є також суперечливими.

Так, з одного боку, він стверджував, що транспортним засобом не керував, саме тому не вбачав підстав для огляду на стан сп'яніння взагалі, а з іншого, - вказував на те, що вимагав такого огляду; з одного боку, перебуваючи за кермом автомобіля з пасажирами шукав вільне місце для паркування, а з іншого, - наполягав на тому, що взагалі не керував автомобілем, лише перебував біля нього поруч.

Про нещирість ОСОБА_2 з приводу його дій як водія свідчать і дані про те, що автомобіль під час спілкування з поліцейськими перебував у другій вільній смузі для руху транспорту, були включені габарити та, як визнав сам ОСОБА_2, аварійне освітлення, сам він все ж таки перебував за кермом, двигун був заведений, що прямо вказує на те, що на вказане місце автомобіль прибув під керуванням саме водія ОСОБА_2, а не сторонніх осіб, тобто мав місце рух автомобіля у такому стані водія.

За таких обставин, суд визнає щирими показання свідка ОСОБА_5 - працівника поліції, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, а показання ОСОБА_2 в ті частині, в якій суперечать поясненням вказаного свідка - оцінює критично як недостовірні і надані з метою ухилитися від відповідальності.

Підсилює доказове значення свідка ОСОБА_5 і наявність даних відео фіксації цих подій.

За результатами аналізу доказів, суд відмовив в задоволенні клопотання захисту про допит в суді свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також пасажирів автомобіля товаришів ОСОБА_2, з якими він перебував під час загаданих подій в автомобілі, метою якого суд визнає затягування розгляду справи, адже ОСОБА_2 міг самостійно забезпечити явку в дане судове засідання принаймні свідків, з якими був знайомий.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння. За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 порушив цей пункт Правил, чим вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак заявлене клопотання ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

При накладенні на ОСОБА_2 стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, який до адмінвідповідальності притягається вперше. Обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім призначити йому стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 320 грн.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.І. ДЯЧУК