АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва його апеляційну скаргу на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2, 13.06.2017 року об 11 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті вулиць Малогвардійської та Смілянської в м. Києві не надав перевагу в русі автомобілю марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїв зіткнення з вказаним автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 16.11 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року як незаконну. При цьому зазначає, що він не був присутній під час винесення постанови від 20.07.2017 року, і копію оскаржуваного рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності отримав 27.07.2017 року, а тому вважає, що цей строк був ним пропущений з поважних причин.

Вказує, що 18.07.2017 року направив до суду заяву, в якій він висловлював бажання взяти участь при розгляді даної справи та просив відкласти судовий розгляд на іншу дату у зв'язку з хворобою, на підтвердження чого долучив до заяви довідку лікаря про його перебування на стаціонарному лікуванні, однак незважаючи на те, що вказана заява була вручена адресату 19.07.2017 року, суддя місцевого суду, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим позбавив його можливості особисто приймати участь у розгляді справи, захищати свої права та інтереси в суді, мати захисника, надавати свої пояснення, заявляти клопотання.

Вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, оскільки фактичні обставини справи, що впливають на об'єктивність та правильність застосування стягнення не були встановлені та не були повно і всебічно досліджені судом, що свідчить про формальний підхід встановлення обставин події.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити ОСОБА_2 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, вислухавши його пояснення, який уточнив свої апеляційні вимоги та просив скасувати рішення судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та апеляційні доводи, вважаю що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, незважаючи на подане ним клопотання про відкладення розгляду справи, а отже, не дотримався вимог закону в частині надання учасникам судового розгляду можливості надавати пояснення та докази на підтвердження своєї невинуватості при розгляді справи в судовому порядку.

Відповідно до положень статті 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Зважаючи, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості надавати пояснення та докази в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції приймає до уваги його пояснення, надані під час апеляційного розгляду справи, в яких останній зазначив, що 13.06.2017 року об 11 год. 00 хв., він керуючи автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, рухався по вул. Малогвардійська в напрямку вул. Донецька в м. Києві та наближаючись до перехрестя з вул. Смілянська, видимість якого була обмежена припаркованими автомобілями, виїхав на вказане перехрестя і в цей час автомобіль «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався з великою швидкістю по вул. Смілянська, здійснив зіткнення з його автомобілем. При цьому ОСОБА_2 не заперечував, що рухався другорядною дорогою по відношенню до напрямку руху автомобіля «Вольво», однак вважає винним саме водія ОСОБА_3 у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки останній, маючи реальну можливість уникнути зіткнення, цього не зробив та здійснив удар передньою частиною свого автомобіля у праву задню частину його транспортного засобу, в той час як він вже завершував проїзд даного перехрестя, а тому ОСОБА_2 вважає, що його вина у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди відсутня.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - водій автомобіля «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є дані в матеріалах справи (а.с. 37), клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п.п. 16.11, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 149221 від 13.06.2017 року (а.с. 1); схемою місця ДТП від 13.06.2017 року (а.с. 2), яка без зауважень підписана обома учасниками даної пригоди, на якій зафіксовано місце зіткнення автомобілів, їх взаємне розташування на проїзній частині та схематично відображено знаки пріоритету, що встановлювали черговість проїзду даного перехрестя; та поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, що були відібрані працівниками поліції безпосередньо на місці пригоди (а.с. 3, 4).

Виходячи з положень п.п. 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані виконувати їх вимоги, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Таким чином, водій автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2, рухаючись по вул. Молодогвардійська в м. Києві та, наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг з вул. Смілянська, яка є головною дорогою по відношенню до напрямку руху його автомобіля, мав би виконати вимоги п. 16.11 ПДР України та вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» і надати можливість проїхати вказане перехрестя автомобілю «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по вул. Смілянська, тобто наближався до перехрестя вул. Смілянська - вул. Молодогвардійська по головній дорозі.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_2 п.16.11 Правил дорожнього руху України, а тому відсутні підстави для скасування постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року відносно ОСОБА_2 та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/2234/2017 Категорія КУпАП: ст.124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.