Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/760/17 Головуючий в 1-й інстанції - Мурашова Н.А.
Єдиний унікальний № 337/2435/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2017 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, 04.07.2017 року в 00.05 год. в м. Запоріжжі по пр. Юбілейний, в районі будинку №30, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 211040», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), в порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову районного суду, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ним подавалися заяви до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, в яких він повідомляв суд про оскарження ним протоколу та просив зупинити провадження по справі, однак йому було відмовлено та суддя винесла постанову, тим самим, визнавши законним протокол, законність якого він оспорює. Крім того, в судовому засіданні від 27.09.2017 року йому не було повідомлено про дату наступного судового засідання, про постанову суду він дізнався випадково 28.09.2017 року. Також зазначає, що вихід суду в нарадчу кімнату КУпАП не передбачено, тому постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Однак, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення суддя неодноразово виходила до нарадчої кімнати по цій справі. Станом на 03.10.2017 року, окрім ухвали від 25.07.2017 року, по даній справі в ЄДРСР не виявлено, що істотно порушує його права, передбачені ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд». В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків, які пояснили лише те, що в їх присутності він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, проте жодних посилань на ознаки, за якими вони визначили, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, не містять. Інспектором не було запропоновано пройти тестування за допомогою технічного приладу, а також проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу і можливості пройти огляд в закладі охорони здоров'я, що фактично позбавило його реалізувати своє право вимагати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого запису вимірювальної техніки. Направлення на проходження медичного огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння не містить його підпису, однак він не відмовлявся від підпису, як про це зазначено в направленні, оскільки хотів пройти зазначений медогляд. Працівники поліції, висуваючи йому обвинувачення в перебуванні в стані алкогольного сп'яніння, спровокували його на відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Вказує, що його не було відсторонено від керування автомобілем, матеріали справи не містять акту приймання автомобіля іншою особою, відповідальною за її зберігання. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 269683 від 04 липня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, він отримав копію постанови, про що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2); направленням на огляд водія ОСОБА_2 до КУ "ЗОНД" ЗОР з метою виявлення стану сп'яніння від 04 липня 2017 року (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці та закладі охорони здоров'я (а.с.4, 5); рапортом інспектора поліції (а.с. 6); відеозаписами, які містяться на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 04.07.2017 року.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_2 не заперечував факт керування транспортним засобом і те, що спочатку він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, однак, в подальшому, під час складання протоколу, він погодився пройти такий огляд.

Диспозицією ст. 130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на предмет того, що суддя місцевого суду необґрунтовано залишила без задоволення його клопотання про зупинення провадження у справі, тим самим визнавши законним протокол про адміністративне правопорушення, який він оспорював, не заслуговують на увагу. Як правильно зазначила суддя в постанові від 27.09.2017 року, КУпАП не передбачає можливість зупинення провадження у справі. Сам по собі факт подачі адміністративного позову не свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням. Оцінка протоколу була дана під час розгляду справи по суті. Протокол про адміністративне правопорушення складено із дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, тому підстави визнавати його недопустимим доказом були відсутні.

Порушень вимог ст. 280 КУпАП, на переконання суду апеляційного інстанції, суддею місцевого суду допущено не було, адже окрім оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, судом була дана оцінка всім наявним доказам в сукупності, зокрема, в судовому засіданні, окрім ОСОБА_2, були допитані інспектор поліції і свідки правопорушення (які підтвердили і факт наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння, і факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння), відтворено відеозапис, на якому зафіксовані обставини події.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду, що подальші дії ОСОБА_2 після його відмови від проходження встановленого законом порядку огляду на стан сп'яніння, під час оформлення матеріалів справи, були направлені на уникнення від адміністративної відповідальності.

Під час оформлення адміністративного протоколу інспекторами поліції роз'яснювались ОСОБА_2 його права, що також підтверджується його підписом в протоколі. Останньому пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння і на місці, і в медичному закладі. Будь-яких провокацій з боку працівників поліції під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено не було.

Відсутність акту приймання автомобіля іншою особою, на що звертає увагу апелянт, не свідчить про наявність порушень з боку працівників поліції, адже автомобіль у ОСОБА_2 не вилучався.

Доводи апелянта на предмет того, що суддя місцевого суду, в порушення вимог ст. 285 КУпАП, не оголосила постанову одразу після розгляду справи є слушними, однак вказане порушення не є істотним і не впливає на правильність висновків судді. Вихід судді у нарадчу кімнату не є процесуальним порушенням.

Фактично судовий розгляд було завершено 27.09.2017 року, після чого суддя видалилась до нарадчої кімнати для постановлення остаточного судового рішення. До виходу в нарадчу кімнату суддя повідомила про дату і час проголошення постанови (наступного дня о 09-00 годині), тому права ОСОБА_2 порушені не були, і доводи про те, що йому не було повідомлено коли відбудеться наступне судове засідання і, що він, начебто, не знав про постанову судді є необґрунтованими.

Той факт, що ОСОБА_2 станом на 03.10.2017 року не виявив у Єдиному державному реєстрі судових рішень оскаржуваної постанови, не свідчить про порушення його прав. До того ж копію постанову він отримав того ж дня, коли вона була винесена - 28.09.2017 року.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін