Справа № 266/4978/17
Провадженя№ 3/266/1746/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Шишилін О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Кирилівка, Харківської області, громадянина України, працюючого в/ч НОМЕР_1 , навідник 2-го розрахунку гаубічно самохідно-артилерійського взводу, гаубічно самохідно-артилерійської батареї, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2
за вчинення правопорушення, передбаченого ст.172-11 ч.3 КУпАП, -
Згідно з протоколом про військове адміністративне правопорушення №0715 від 30.11.2017 року вбачається, що матрос ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, 21.11.2017, самовільно без поважних на те причин залишив місце несення служби. У зв`язку з чим притягується за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, проте надав письмову заяву в якій свою провину у вчинені правопорушення за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП визнав. Просив суд призначити покарання на власний розсуд.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП,а його вина в здійсненні даного адміністративного правопорушення, крім власного пояснення, доведена протоколом №0715 від 30.11.2017 року, рапортом, поясненнями.
Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадку, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, суд, виходячи із мети адміністративного стягнення, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, вважає можливим накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції ч.3 ст.172-11 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Разом із тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе звільнити правопорушника від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 40-1, 283, 280, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя: Шишилін О. Г.