Номер провадження: 33/785/1555/17
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Тьосовій Я.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним в тому, що 14.09.2017 року о 06 годині 15 хвилин, гр. ОСОБА_2, знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1, ображав нецензурною лайкою ОСОБА_3, штовхав її, а також вдарив її неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, чим вчинив насилля в сім'ї.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови апелянт зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм КУпАП, не відповідає матеріалам та обставинам справи.

Так, апелянт вказує на те, що суд не врахував, показання усіх свідків по справі, зокрема, його матері - ОСОБА_5 та неповнолітнього сина - ОСОБА_6

Також апелянт вказує, що подія мала місце 14.09.2017 року, а не 15.09.2017 як це вказано в постанові, та ОСОБА_3 була ініціатором конфлікту та перша почала висловлюватися образливою та нецензурною лайкою на адресу моєї сім'ї. Крім того, стверджує, що він не бив ані ОСОБА_3, ані її неповнолітню доньку ОСОБА_4, тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Апелянт зазначає, що суд не врахував, що він як вдівець з 2006 року виховує малолітнього сина, йому допомагає його літня мати, а призначення йому адміністративного стягнення у виді 40 годин громадських робіт позначиться на психологічному стані його сина.

ОСОБА_2 посилається в апеляції на те, що він неодноразово звертався до поліції, оскільки його брат ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_3 протягом багатьох років мають до них неприязні стосунки та часто створюють їм нестерпне життя, та раніше вони вже притягувались до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 вказує на те, що при складанні протоколу працівники поліції допустили порушення норм закону, не допитали усіх свідків та не вручили йому копію протоколу.

Також апелянт зазначає, що суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП прийняв рішення за його відсутності, чим позбавив його права на захист, можливості надати докази, заяви та клопотання про допит свідків.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 змінив свої апеляційні вимоги, просив змінити оскаржувану постанову лише в частині застосованого до нього адміністративного стягнення, обмежившись усним зауваженням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи зміненої апеляційної скарги, просив її задовольнити та змінити постанову в частині застосованого стягнення, обмежившись усним зауваженням; потерпілу ОСОБА_3, яка не заперечувала проти задоволення зміненої апеляційної скарги та зміни постанови в частині стягнення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Відповідно до ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення в зміненій апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 повністю визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, щиро розкаявся та пояснив, що він є вдівцем, самостійно виховує дитину, має матір похилого віку, правопорушення вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин та під впливом емоцій, просив апеляційний суд не карати його суворо.

Потерпіла не заперечувала проти зміни постанови суду першої інстанції та зміни застосованого до ОСОБА_2 стягнення в бік його пом'якшення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, а також враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, апеляційний суд доходить висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_2 без притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим вважає за необхідне звільнити його від відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 22, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, - змінити, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб