Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3/641/9/2017Справа №: 641/7912/16-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Музиченко В.О.

при секретарі Леонідовій Т.А.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

водіїв ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши матеріали у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: Харків, пр. Гагаріна 174 корп 8 кв. 42

- за ст. 124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 23.08.2016 року о 17,30 годин керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.. Молочній та пр.. Гагаріна в м. Харкові, при ввімкненому сигналу світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу транспортному засобу Тойота держномер АЕ 02 65 НВ під керуванням водія ОСОБА_4 , та допустив зіткнення з його автомобілем, який завершував рух через перехрестя, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки, водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 16.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №098649 та висновками ВРД УПП м. Харкова, провину у скоєні ДТП не визнав, вважає, що в його діях вини в дорожньо-транспортній пригоді не має, а є тільки вина водія ОСОБА_4, та пояснив, що він 23 серпня 2016 року біля 17.30 годин рухався на своєму автомобілі ВАЗ 2171 08 68 ІР по проспекту Гагаріна в напрямку автовокзалу, не порушуючи швидкісний режим, рухався на зелений сигнал світлофору, та на перехресті отримав удар у лівий бік автомобілем Тойота держномер АЕ 02 65 НВ під керування водія ОСОБА_4, який рухався на забороняючий сигнал світлофору по вул. Молочна з боку Гольбергівської церкви. У судовому засіданні на запитання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_2 пояснив, що він не погоджується з тим, що ОСОБА_4 виїжджав на дозволяющий рух сигнал світлофору, у зустрічному напрямку рухались інші транспортні засоби, автомобіль Газель не стояла, що інші автомобілі почали рух, коли загорівся зелений сигнал світлофору. Зелений сигнал світлофору для нього увімкнувся, коли він рухався на відстані приблизно 20 метрів від автобуса та за 50 метрів до перехрестя. В цей час від нього стояв цілий ряд інших автомобілів, тому побачив автомобіль під керуванням ОСОБА_4 лише коли виїхав на середину перехрестя. Спочатку він, ОСОБА_3 рухався зі швидкістю 60 км/год., а на перехресті швидкість знизив до 50 км/год. Автомобіль Тойота до виїзду на перехрестя він не бачив, тому не може пояснити як рухався цей автомобіль до зіткнення та з якою швидкістю. Також зазначив, що його слова підтверджує відео з місця ДТП, свідок ОСОБА_5, який надав аналогічні пояснення та підтвердив пояснення ОСОБА_3, що автомобіль ОСОБА_4 виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофору.

Представник правопорушника адвокат ОСОБА_1 підтримав пояснення, надані ОСОБА_3, вважаючи, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення , передбачений ст. 124 КУпАП, а вина ОСОБА_4С доведена та підтверджується матеріалами справи, наданим у суд відео з місця ДТП.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_4 23.08.2016 року о 17.30 годин він рухався на автомобілі Тойота р.н. НОМЕР_2 по вул. Гольбергівська в напрямку вул.. Молочна. Підїжджаючи до пересічення з пр. Гагаріна він бачив, що на світлофорі йому горить зелений сигнал світлофору, тому він виїхав на перехрестя з пр. Гагаріна. В ході руху через перехрестя сигнал світлофору для нього змінився, і вже загорівся забороняючий сигнал світлофору, але якщо він що виїхав на перехрестя на дозволяючий рух світлофора, він, ОСОБА_4 повинен його покинути, незалежно від сигналів світлофора на виїзді. З правої сторони від нього по пр. Гагаріна він бачив інші транспортні засоби. В лівому ряду знаходився вантажний автомобіль ГАЗель, на якому був включений лівий показник повороту, даний автомобіль з невеликою швидкістю підкачувався до самої границі перехрестя, проїжджаючи трохи вперед свій світлофор і пішохідний перехід. За даним автомобілем, в його полосі знаходились інші транспортні засоби, моделі яких він не запамятав. В крайній правій смузі по пр..Гагаріна в напрямку центру знаходився автобус зеленого кольору, які при включенні їм зеленого сигналу світлофору поновили рух, але рухались з невеликою швидкістю, не виїжджаючи на перехрестя, бачучи його автомобіль та надаючи можливість покинути перехрестя. Продовжуючи рух, він несподівано для себе, вже в безпосередній близькості, побачив автомобіль ВАЗ чорного кольору, який рухався між автобусами та ГАЗеллю, водій якого, виїхав на перехрестя. Він, ОСОБА_4 застосував гальмування, але зіткнення уникнути не вдалося. Зіткнення сталося на зелений для автомобіля ВАЗ сигнал світлофора. В полі його, ОСОБА_4, зору із-за транспортних засобів, а саме автомобіля ГАЗель, автомобіль ВАЗ знаходився не більше 1,5сек. В момент попадання в поле свого зору автомобіля ВАЗ, він, ОСОБА_4 рухався зі швидкістю приблизно 35 км/год. Проїзд перехрестя здійснював без зупинки. Його автомобіль контактував своєю передньою частиною з лівою боковою частиною автомобіля ВАЗ. На момент ДТП було сухо, у світлий час доби, автомобіль не був завантажений, дорожнє покриття асфальт, сухий. Також повідомив про наявність в його автомобілі відео реєстратору та надання інспектору патрульної поліції диску з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, а також про огляд відеозапису безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди.

Представник потерпілого ОСОБА_2 підтримала пояснення, надані ОСОБА_4, а також пояснила, що обставини події, як виклав це ОСОБА_4, підтверджується відеозаписом з реєстратора потерпілого даної дорожньо-транспортної пригоди, який міститься на диску та долучений до матеріалів справи інспектором УПП м. Харкова, а також відеозаписом на диску, наданого суду адвокатом ОСОБА_1 Окрім цього, пояснення свідка з боку захисту спростовуються зазначеним відеозаписом з камери відеоспостереження, яка знімає перехрестя і на ньому відображена дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ та Тойота, в той же час зазначені відеозаписи обєктивно підтверджують пояснення потерпілого ОСОБА_4

У звязку з наявними протиріччями щодо механізму ДТП та заявленим клопотанням представником потерпілого ОСОБА_2, постановою суду від 08.11.2016 року по справі призначено судову автотехнічну експертизу в Харківському НДЕКЦ МВС України. Водій ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечували проти призначення зазначеної експертизи у даній експертній установі.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №1113/1119/16 від 06.03.2017 року аналіз дій водіїв проведено по двом варіантам як за поясненнями водія ОСОБА_4., так і за поясненнями водія ОСОБА_3, з дослідженням матеріалів справи, циклограми роботи світлофорів на даній ділянці дороги та відеозаписів з відеореєстратора потерпілого та з камери відеоспостереження, яка знімає перехрестя і на ньому відображена дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ та Тойота.

За варіантом №1 згідно свідчень ОСОБА_4 у даній дорожній обстановці водій автомобіля ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України та не мав технічної можливості запобігти виникненню події даної ДТП шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України. У його діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували б у причинному звязку з виникненням події даної ДТП.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.16.5 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти виникненню події даного ДТП шляхом виконання вимог п.16.5 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.16.5 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному звязку з виникненням події даного ДТП.

За варіантом №2 за поясненнями ОСОБА_3 у даній дорожній обстановці водій автомобіля Тойота ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. З причин, вказаних у дослідницький частині висновку, відповісти на запитання « Чи мав водій ОСОБА_4 технічну можливість уникнути дану ДТП шляхом виконання вимог Правил Дорожнього руху України» не представляється можливим, так як в матеріалах справи згідно свідчень ОСОБА_3 відсутні дані про те, на якій відстані від місця зіткнення розташовувався автомобіль Тойота в момент часу коли водій автомобіля Тойота міг обєктивно виявити із-за перешкоди, яка обмежувала оглядовість, автомобіль ВАЗ, який рухався в напрямку смуги руху автомобіля Тойоти та дані про швидкість руху автомобіля Тойота в цей момент часу. Встановити вищевказані вихідні дані з наданого на дослідження відеозапису не представилось можливим з обєктивних причин, а тому не дозволяє судовому експерту в повному обсязі проаналізувати механізм взаємного наближення перед зіткненням автомобіля ВАЗ та автомобіля Тойоти та відповісти на поставлене запитання за поясненнями ОСОБА_3

За варіантом №2 за поясненнями ОСОБА_3 у даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.16. Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість запобігти виникненню події даного ДТП шляхом виконання вимог п.16.5 Правил дорожнього руху України, в його діях вбачаються невідповідності вимогам п.16.5 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували у причинному звязку з виникненням події даного ДТП.

Відповідно до питання суду, на вхідному світлофорному обєкті, встановленому праворуч перед пересіченням з пр.Гагаріна по ходу руху автомобіля Тойота, в момент проїзду автомобіля Тойота повз даного світлофора водію автомобіля Тойота ОСОБА_4 горів зелений миготливий сигнал. Згідно з п.16.5 Правил дорожнього руху України водій автомобіля ВАЗ повинен був дати дорогу автомобілю Тойота, який завершував рух через перехрестя і відповідно водій автомобіля Тойота ОСОБА_4 мав переважне право проїзду перехрестя. Зупинний час автомобіля Тойота при швидкості руху 35 км/год в умовах події при появі із-за перешкоди, яка обмежувала оглядовість, автомобіля ВАЗ, який рухався в напрямку смуиу руху автомобіля Тойота, складає То =2.8…2.9с. Зупинний шлях автомобіля Тойота при швидкості руху 35 км/год в умовах місця пригоди при появі із-за перешкоди, яка обмежувала оглядовість, автомобіля ВАЗ, який рухався в напрямку смуги руху автомобіля Тойота, дорівнює Sо=21.1…21.7м. Відповідно до умов, вказаних судом в редакції питання, водій автомобіля Тойота ОСОБА_4 з моменти появи в його полі зору автомобіля ВАЗ не міг шляхом своєчасного гальмування зупинити автомобіль Тойота до місця зіткнення з автомобілем ВАЗ.

У дослідницький частині висновку зазначено також, що з наданих на дослідження відеозаписів встановлено, що в момент включення зеленого сигналу світлофору для водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_3, автомобіль Тойота вже розташовувався на перехресті та перетинав його. Судовим експертом з наданого на дослідження відеозапису «F2016-08-23-17-31-577-0.AVI» встановлено, що середня швидкість руху автомобіля Тойота при його наближенні до перетину проїзних частин пр.Гагаріна та вул. Гольбергівської складала приблизно 24 км/год. Зупинний шлях автомобіля Тойота при швидкості руху 24км/год в умовах місця пригоди при переключенні сигналу світлофора складає 9.1-9.4 м ,і є більший, чим відстань на якій автомобіль Тойота знаходився від перетину проїзних частин пр.Гагаріна та вул.Гольбергівської в момент включення жовтого сигналу світлофора по напрямку руху автомобіля Тойота (7,5м)- це свідчить про те, що водій автомобіля Тойота ОСОБА_4 з моменту включення жовтого сигналу світлофора по напрямку його руху не міг, шляхом екстреного гальмування зупинити автомобіль Тойота до перетину проїзних частин пр.Гагаріна та вул. Гольбергівської і тим самим виконати вимоги п.8.10 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні з висновками старшого судового експерта автотехніка адвокат ОСОБА_1 не погодився та заявив клопотання про призначення комісійної судової автотехнічної та відеотехнічної екпертизи в іншій експертній установі, посилаючись на відсутність досвіду судового експерта ХНДЕКЦ МВС України, який має досвід роботи 6 років, не використання ним ОСОБА_6 проведення комплексної автотехнічної, фототехнчної і відеотехнічної експертизи 2014 року, ,зареєстрованої 29.01.2016 року в Міністерстві Юстиції України, та не вирішення в повному обсязі питань щодо можливості водія автомобіля Тойота запобігти зіткненню шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України за поясненнями ОСОБА_3, а також не вирішення зазначеного питання при умові, якщо автомобіль Тойота рухався зі швидкістю 24км/год. Окрім цього, ОСОБА_3 може повідомити суду обставини справи та дані про швидкість руху автомобіля Тойота, судовий експерт не надіслав до суду клопотання щодо надання додаткових вихідних необхідних даних для дослідження.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, старшого судового експерта сектору атотехнічних досліджень ОСОБА_6, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта за експертною спеціальністю 10. ( дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, 10.2 ( дослідження технічного стану ТЗ, 10.4 ( транспортно-трасологічні дослідження, 6.1.( дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення, стаж роботи за спеціальністю з 2011 року, їх заперечення, дослідивши матеріали справи, вважає, що в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 23.08.2016 року о 17.30 годин при вищевикладених обставинах винен водій ОСОБА_3

З урахуванням викладених обставин справи, пояснень учасників судового розгляду та судового експерта, суд вважає, що висновки судової автотехнічної експертизи дано кваліфікованим експертом, обґрунтовані, а тому суд визнає їх достовірними.

Крім того, суд враховує той факт, що визначення способу проведення експертизи та застосування певної методики належить до компетенції експерта та судовий експерт несе відповідно до ст.384 КК України особисту відповідальність за наданий ним висновок, і ніхто не має права втручатися в проведення експертизи ( с.4 Закону України « Про судову експертизу).

Також суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про обставини даної дорожньо-транспортної пригоди стосовно виїзду на перехрестя автомобіля Тойота під керуванням ОСОБА_4 на забороняючий рух сигнал світлофора, оскільки вони не співвідносяться з іншими доказами у справі, а саме з відеозаписами даної пригоди за участю автомобілів ВАЗ та Тойота, наданих сторонами та дослідженими у судовому засіданні та судовим експертом, а саме, що в момент включення зеленого сигналу світлофору для водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_3, автомобіль Тойота вже розташовувався на перехресті та перетинав його, а на вхідному світлофорному обєкті, встановленому праворуч перед пересіченням з пр.Гагаріна по ходу руху автомобіля Тойота, в момент проїзду автомобіля Тойота повз даного світлофора водію автомобіля Тойота ОСОБА_4 горів зелений миготливий сигнал, а також про інші обставини дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вони містять в собі лише частину відомостей про дану ДТП, що позбавило експерта-автотехніка можливості підтвердити їх відповідність обєктивним технічним даним, і мають як між собою, та і по відношенню до інших обєктивних даних по справі цілу низку внутрішніх та зовнішніх протиріч та невідповідностей.

Будь які пояснення ОСОБА_3 з повідомленням додаткових вихідних даних через 10 місяців після вчинення дорожньо-транспортної пригоди є субєктивними та суперечитимуть обставинам справи, та поясненням, наданим ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди та у суді.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення ОСОБА_3В п.16.5 Правил дорожнього руху України, в його діях вбачаються невідповідності вимогам п.16.5 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному звязку з виникненням події даного ДТП, та в його діях міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП України, тобто порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

В діях водія ОСОБА_4 суд не вбачає порушень Правил дорожнього руху України.

Таким чином, суд приходить до висновку що вина ОСОБА_3 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , доведена.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, правопорушення мало місце 23.08.2016 року.

Відповідно до статті 38 КпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а у разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Згідно статті 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, встановлені статтею 38 КпАП України закінчились.

Таким чином, в звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КпАП України, відповідно до статті 247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 124, ч. 7 ст. 247, 251, 252, 280,283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КпАП України в звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів.

Суддя - ОСОБА_7