Справа № 555/379/17
Номер провадження 3/555/232/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 рокум.Березне

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Собчук А.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, безробітного, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2.

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Про права, відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повідомлений,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №185302, 17 лютого 2017 року о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_1 в с. Білка Березнівського району, керував автомобілем марки «Ауді 100» номерний знак LU 946 EK, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) від проходження медичного огляду на визначення алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Алкотестер 6810» та проведення такого огляду у мед. закладі відмовився у присутності двох свідків, своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 винним себе не визнав та суду пояснення, що автомобілем «Ауді 100» в с. Білка Березнівського району 17 лютого 2017 року о 22 годині 50 хвилин не керував, водієм даного автомобіля був ОСОБА_2, а він був та знаходився в автомобілі, в якості пасажира. Вказав суду, що рухаючись в с. Білка Березнівського району у автомобіля спустило колесо, після чого ОСОБА_2 пішов по запаску, в той час до автомобіля підїхали працівники поліції, підійшовши до автомобіля, попросили документи на автомобіль, вони бачили, що автомобіль стоїть, і що пробите колесо, оскільки вони оглянули автомобіль. ОСОБА_1, як власних надав дані документи, після чого працівники поліції запросили його до службового автомобіля. Він намагався пояснити, що за кермом був не він, а ОСОБА_2, який ненадовго відійшов, але скоро повернеться. В той час підійшов ОСОБА_2 вказав, що він є водієм даного автомобіля, після чого працівники поліції пояснили, що потрібно проїхати до Березнівсткого ВП, щоб перевірити даний автомобіль на угон. Прибувши до Березнівського ВП працівники поліції вручили йому протоколи, після чого він та ОСОБА_2 звернулися до Березнівського ВП із заявою про неправомірність складання протоколу. Вважає, що відсутні належні докази його вини, просить суд закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, надав суду постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року по справі №555/461/17, якою скасовано постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з ч. 1 ст 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та зазначив, що у вказаній постанові суду від 22 березня 2017 року по справі №555/461/17, судом встановлено той факт, що автомобілем марки «Ауді 100» номерний знак LU 946 EK, 17 лютого 2017 року о 22 годині 50 хвилин в с. Білка керував ОСОБА_2, а не він, вказана постанова набрала законної сили, оскаржена не була.

Зазначив, що працівниками поліції грубо порушенні правила складання протоколу про адміністративне правопорушення, а викладене у ньому не відповідає фактичним обставинам справи. В його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він автомобілем не керував, що виключає відповідальність за вказане правопорушення.

Інспектор Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП України в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 в суд не зявився, в судові засідання на 03 квітня 2017р., 19 квітня 2017 року, 03 травня 2017 року викликався не одноразово, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (повістки про виклик до суду), надіслав до суду птсьмову заяву про розгляд справи без його участі.

З метою повного, всебічного з'ясування всіх фактичних обставини справи, а саме допиту в якості свідка майора поліції ОСОБА_3, судом неодноразово надсилались листи заступнику начальника УПД ГУНП України в Рівненськівй області, начальнику відділу забезпечення безпеки дорожнього руху підполковнику поліції ОСОБА_4Ю, для забезпечення явки майора поліції ОСОБА_3, в судові засіданні. Дані листи залишились без виконання та відповіді.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засідання вказав, що дійсно він керував автомобілем «Ауді 100» в с. Білка Березнівського району 17 лютого 2017 року о 22 годині 50 хвилин, власником якого є ОСОБА_1, а ОСОБА_1 знаходився в автомобілі, в якості пасажира, на передньому правому сидінні. Підїхавши до місця призначення, а саме за триста метрів від місця проживанняІНФОРМАЦІЯ_3, на перехресті другорядних доріг, в житловому масиві, в автомобілі, котрим керував він, пробилося колесо і вимкнувся двигун. Відразу він вийшов з авто та пішов по запаску та інструменти додому, а в автомобілі залишився ОСОБА_1 та його дружина. Він пояснив, що за кермом був він, а не ОСОБА_1 ОСОБА_5 саме пояснював і ОСОБА_5, але на такі їх пояснення поліцейські не реагували і склали протоколи на ОСОБА_1 Свідками даної події був він, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Вказані особи постійно були із ним при спілкуванні з поліцейськими.

Відразу після того, як стався вказаний інцедент, він написав скаргу до начальника поліції і йому пообіцяли розібратися , однак, дане адмінпровадження не закрили, а розгляд повідомлененя завершили.

Допитані в судовосму засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтвердили свідчення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2, надали суду аналогічні покази, вказані показання свідків узгоджуються із отриманими в судовому засіданні доказами.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не зявилися, а саме на 03 квітня 2017 року та 19 квітня 2017 року про час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, про причини неявки не повідомили.

Дослідивши всі обставини справи, вислухавши пояснення свідків, ОСОБА_1, надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Як вбачається з протоколу серії БР№185302 від 17 лютого 2017 року17 лютого 2017 року о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_1 в с. Білка Березнівського району, керував автомобілем марки «Ауді 100» номерний знак LU 946 EK, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) від проходження медичного огляду на визначення алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Алкотестер 6810» та проведення такого огляду у мед. закладі відмовився у присутності двох свідків, своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (далі Постанова № 14) звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Доказами вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 185302 від 17 лютого 2017 року та письмові пояснення двох свідків, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Суд вважає, що дані докази не є беззаперечними та допустимими з наступних підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить доказів того, що дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом, протокол не містить будь-яких пояснень, щодо суті вчиненого правопорушення.

Виходячи з обставин справи, доказів, які свідчили б про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння не встановлено, оскільки ним керувала інша особа (ОСОБА_2С.).

З обєктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння. Разом з тим, обовязок проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння не є абсолютним, а відмова від його проходження не завжди тягне за собою відповідальність, встановлену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для притягнення особи до відповідальності за цією статтею, визначальним є наявність двох факторів в сукупності. Перший з них це факт керування такою особою транспортним засобом, а другий наявність в такої особи ознак алкогольного спяніння.

Відповідно до розяснень, висвітлених в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2015р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно матеріалів справи, в таких відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом автомобілем марки «Ауді 100» номерний знак LU 946 EK, 17 лютого 2017 року о 22 годині 50 хвилин в с. Білка Березнівського району. Висновок інспектора про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення ґрунтується виключно на здогадках, оскільки безпосередньої зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 вчинено не було, також відсутній відеозапис з нагрудної камери чи відеокамери працівника поліції, з місця події та фіксації самого порушення.

Жодних інших доказів керування транспортним засобом суду не представлено.

Інспектор Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП України в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 в суд не зявився.

Частинами 1,2 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд критично оцінює додані до протоколу в справі про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що вони були присутні, коли ОСОБА_1 відмовився від проходження освідчення для визначення стану алкогольного спяніння, оскільки вони в своїх поясненнях не зазначають чи бачили вони, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем у той час. Ці письмові пояснення заперечуються поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, ОСОБА_2, які стверджували, що за кермом ОСОБА_1 не перебував.

Допитані в судовосму засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтвердили свідчення ОСОБА_1, надали суду аналогічні покази, вказані показання свідків узгоджуються із отриманими в судовому засіданні доказами, а відтак, суд оцінює їх, як достовірні показання у справі.

Отже, в суді не доведено доказами наявності в діях ОСОБА_1ВІ. складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, в постанові Березнівського районного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року по справі №555/461/17 судом встановлено той факт, що автомобілем марки «Ауді 100» номерний знак LU 946 EK, 17 лютого 2017 року о 22 годині 50 хвилин в с. Білка керував ОСОБА_2, а не ОСОБА_1, вказана постанова набрала законної сили, оскаржена не була.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року№ 23-рп/2010конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

У відповідності з п. «Д» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод людини«кожен обвинувачений має право допитувати свідків, що свідчать проти нього, або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків з його сторони на тих самих умовах, що і свідків, які свідчать проти нього».

Європейський суд з прав людини по справі«Корнев та Карпенко проти України»визнав порушенням прав заявника за п. «Д» ч. 3 ст. 6 Конвенції, у зв'язку«з відсутністю у заявника можливості допитати ключового свідка по його справі».

Як загальне правило - п. 1, 3(d) ст. 6 Конвенції вимагають надання обвинуваченому відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення та допитати його. Звинувачення не може ґрунтуватись виключно або в цілому на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Якщо засудження виключно або в цілому ґрунтується на показаннях особи, допитати яку не має можливості, у такому випадку права захисту є обмеженими у той мірі, яка є сумісною з гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина"обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 рокупо справі № 23-рп/2010 суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд.

Суддя Березнівського

районного суду ОСОБА_9