ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________
№ 201/8422/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 рокум. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ДПП НП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 17/75, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 червня 2017 року о 04 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Ніссан», д/н НОМЕР_1, рухався в районі буд. № 27 по вул. Ленінградська в м. Дніпрі, з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова), після чого, будучи зупиненим співробітником поліції, ухилився від проходження освідчення на стан алкогольного спяніння у відповідності до встановленого порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду адміністративної справи, однак до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. При цьому від захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 надійшли заперечення по справі, яку останній просив закрити у зв'язку з відсутністю доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом співробітника поліції, яким було виявлено правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідчення на стан спяніння, відеозаписом з нагрудних камер співробітників патрульної поліції, на яких зафіксовано обставини після зупинки водія ОСОБА_1, який дійсно знаходився з ознаками алкогольного сп'яніння зазначеними у протоколі, а тому підлягав відповідному огляду, однак відмовився пройти освідчення на стан сп'яніння, після чого став вживати алкогольні напої в присутності поліцейських, а отже водій ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Посилання сторони захисту відносно недопустимості в якості доказів відеозаписів з нагрудних камер співробітників поліції суд вважає неприйнятним, оскільки з переглянутих відеозаписів було встановлено, що відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, зокрема про те, що водій ОСОБА_1 дійсно знаходився з ознаками алкогольного сп'яніння та на вимогу патрульних поліції у присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан сп'яніння. Такі відеозаписи були отримані в ході фіксування правопорушення поліцейськими на відеотехніку закріплену на їх форменому одязі, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», а тому такі докази слід вважати допустимими та належними.

До інших суджень сторони захисту щодо недоліків допущених в протоколі про адміністративне правопорушення у виді зазначення невірного місця вчинення адміністративного правопорушення та нерозбірливого почерку при заповненні змісту протоколу суд також ставиться критично, так як зазначені недоліки в протоколі про адміністративне правопорушення не впливають на суть розгляду даної справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов'язків.

Відомості, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не отримувала копії відповідного протоколу про адміністративне правопорушення в момент його складання дійсно мають місце, однак це не порушує права такої особи, оскільки водій ОСОБА_1 відмовився від підписання та отримання копії протоколу, про що мається відповідний запис в змісті протоколу, який робиться відповідно до положень ч. 3 ст. 256 КУпАП.

Клопотання сторони захисту про витребування додаткових доказів суд вважає недоцільним, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації для розгляду справи по суті та прийняття обєктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв'язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки останній незаконно ухилився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в ухиленні особи, керуючої транспортним засобом, від проходження у відповідності до встановленого порядку освідчення на стан алкогольного спяніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону Україні «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі десяти тисяч двохсот гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі трьохсот двадцяти гривень.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: ОСОБА_5