ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючої - судді Зіневич І. В.

секретар - судового засідання Безкоровайної О. Т.

з участю військового прокурора Конончука В.В.

розглянув матеріали справи, які надійшли від військового прокурора Житомирського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживаючого: АДРЕСА_1 ,
військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,
за ст. 172-11 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/214 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, 15/2015 від 14 січня 2015 року, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний вас і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; заховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби солдат військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 відповідно до положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Згідно до вимог ст. 49, 50 Статуту, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову песть, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України.
Відповідно до ч. 4 ст. 172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб вчинені в умовах особливого періоду, є діяннями, що віднесені до адміністративних правопорушень.
У той же час, солдат ОСОБА_1 05 вересня 2017 року, зазначені вимоги Закону проігнорував та близько 08 години 00 хвилин, не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_1 у пункті постійної дислокації: АДРЕСА_2 .
07 вересня 2017 року повернувся до військової частини НОМЕР_1 .
Таким чином, солдат ОСОБА_1 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування та без поважних причин, в умовах особливого періоду, 05 вересня 2017 року не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв та проводіть час на власний розсуд до 07 вересня 2017 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-11ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вину визнав.

Військовий прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні вищевказаного правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.09.2017 року, копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №80 від 07.09.2017 року; копією акту проведення службового розслідування по факту несвоєчасного прибуття з лікувального закладу солдата ОСОБА_1 від 15.09.2017 року; копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування за фактом несвоєчасного прибуття з лікувального закладу солдата ОСОБА_1 №236 від 15.09.2017 року; копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування за фактом несвоєчасного прибуття після лікування солдата ОСОБА_1 №218 від 07.09.2017 року; довідкою з Центру медичної реабілітації та санаторного лікування «Трускавець» від 01.09.2017 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст. 172-11 ч.4 КУпАП, за що підлягає до адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 172-11 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 2465 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 320 гривень.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з моменту її винесення.
Суддя: І. В. Зіневич
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови