Справа № 359/2020/17 Головуючий у І інстанції Криворучко І. В.
Провадження № 33/780/423/17 Доповідач у 2 інстанції Семенцов
Категорія 147 26.04.2017
ПОСТАНОВА

іменем України

26 квітня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 25.02.2017 року близько 01 год. 05 хв. в м. Борисполі Київської області по вул. Лютнева (Бандери), 18 водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Drager» та у медичному закладі водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Відмова виражалася у категоричному небажанні та ухиленні від проходження огляду як на місці, так і у медичному закладі, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, те що працівники поліції належним чином не перевірили факт того, що чи дійсно він керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 25.02.2017 року серії БР № 164444; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4; розпискою про залишення транспортного засобу на зберігання; відеозаписом; поясненнями інспектора поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, наданими в судовому засіданні.

З диску який долучено до матеріалів провадження та оглянуто в суді, підтверджено факт керування водієм ОСОБА_2 автомобілем «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 (відео файл ). Також на вказаному диску (відео файл ) зафіксовано відмову водія у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Drager» та від проходження огляду в закладі охорони здоров'я (а.с. 10).

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до п. 1, 3 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В пункті 3 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», вказано, що ознаками алкогольного сп'яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з наданих в судовому засіданні пояснень інспекторів поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що під час несення служби було помічено автомобіль «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1, у якого не працювала ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби. Вказаний автомобіль було зупинено по вул. Бандери, 18 у дворі будинку. За кермом вказаного автомобіля був ОСОБА_2, у якого під час спілкування були виявлення явні ознаки алкогольного сп'яніння. Вказаний водій в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці його зупинки за допомогою алкотестеру «Drager» та у медичному закладі, після чого на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за не працюючу ліву фару водієві зроблене усне зауваження на підставі ст. 22 КУпАП.

Місцевий суд не взяв до уваги показання ОСОБА_2 щодо його тверезого стану, оскільки з диску (а.с. 10), який долучено до матеріалів провадження та оглянуто в суді, підтверджено факт керування водієм ОСОБА_2 автомобілем «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 (відео файл ). Також на вказаному диску (відео файл ) зафіксовано відмову водія у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Drager» та від проходження огляду в закладі охорони здоров'я.

Доводи ОСОБА_2 про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 164444 від 25.02.2017 року, складений інспектором поліції з порушенням вимог порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому він не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальністю за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та не спростовують факт допущеного ОСОБА_2 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи докази по справі з точки зору їх належності, допустимості та достатності, місцевий суд прийшов до обгрунтованого висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, обставини його вчинення, та наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.

Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо ОСОБА_2, який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, доводи ОСОБА_2, зазначені в апеляційній скарзі щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, не ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, у зв'язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області Ю.В.Семенцов