ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Київ

Святошинського районного суду міста Києва Дячук С.І., у присутності особи, яка притягається до відповідальності, розглянувши справу про адмінправопорушення, матеріали якої надійшли з Департаменту захисту економіки Національної поліції України, стосовно

ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Білилівка Ружинського р-ну Житомирської обл., українка, гр. України, ІПН НОМЕР_1, незаміжня, освіта вища, депутат Києво-Святошинської районної ради Київської обл., зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1, -

звинуваченої у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, будучи депутатом Києво-Святошинської районної ради Київської області, являючись суб'єктом декларування відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 51 Прикінцевих положень Закону, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто не до 01 травня 2017 року, а лише о 19 год. 31 хв. 15 серпня 2017 року.

Триваюче порушення було завершене 15 серпня 2017 року шляхом подання вказаної декларації.

Прокурор в судове засідання двічі не з'явився. Суд продовжив розгляд справи, зважаючи на порушені розумні строки розгляду справ такої категорії (з 19 вересня 2017 року)

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину визнала та підтвердила що дійсно не подала вчасно електронну декларацію, оскільки таку подавала вперше. Через недостатність спеціальних навичок в інформаційних технологіях та завантаженість системи сумлінно вважала, що її подала у березні 2017 року, але коли їй повідомили, що декларація нею не подана, відразу ж її знову подала у серпні 2017 року.

Прокурор протокол про адмінпорушення, складений відносно ОСОБА_2, підтримав.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, окрім її особистих пояснень, підтверджується також сукупністю інших доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема відомостями, які містить протокол про адмінпорушення, лист НАЗК від 15 серпня 2017 року з наданою інформацією про послідовність дій користувачів ІТС Реєстр, рішення про визнання повноважень депутатів Києво-Святошинської районної ради VІІ скликання від 17 листопада 2015 року, документи, що посвідчують особу ОСОБА_2, а також отримані з відкритих джерел копія декларації ОСОБА_2 за 2016 рік та довідка акредитованого центру сертифікації ключів, за якими безспірно вбачається, що ОСОБА_2, будучи депутатом Києво-Святошинської районної ради Київської області та являючись суб'єктом декларування, несвоєчасно 15 серпня 2017 року подала щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Ці обставини знайшли своє підтвердження в поясненнях ОСОБА_2 та нею не оспорювалися.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Водночас, при вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_2, суд враховує і такі дані, які випливають з досліджених вище зазначених доказів. Остання протягом тривалого часу 29 березня 2017 року, тобто в межах встановленого законом строку для подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, створила, заповнила з численними переглядами та перевірками та сформувала у повному обсязі чернетку цієї декларації та того ж дня, закінчуючи сесію, натиснула кнопку «подати декларацію», тобто вчинила всі необхідні дії, спрямовані на своєчасну подачу декларації. У подальшому, коли ОСОБА_2 дізналася про відсутність декларації, відразу 09 серпня 2017 року вчинила необхідні дії для усунення цієї ситуації, долаючи технічні та логічні помилки, в тому числі за допомогою служби технічної підтримки, тобто в цілому діяла добросовісно в умовах відсутності досвіду на опрацювання таких документів.

Очевидність необхідності досвіду для забезпечення належного е-декларування, яке є новою процедурою і до якого ОСОБА_2 була вперше залучена у 2017 році, випливає і з недотримання самими суб'єктами контролю визначених у законодавстві стислих термінів перевірки факту своєчасності подання декларації з дня, у який така декларація повинна бути подана, які (терміни) у даному випадку дотримані не були.

З урахуванням наведеного, враховуючи виключно формальний характер даного правопорушення, яке сталося перед усім з причин відсутності досвіду ОСОБА_2, яка як користувач ІТС Реєстр вживала необхідні заходи для вчасного формування та подання звітного документу - декларації, не ухиляючись від свого обов'язку, дані про її особу, щодо якого відсутні будь-які інші відомості компрометуючого характеру. Обставин, що обтяжують її відповідальність, не встановлено, натомість обставинами, що пом'якшують її відповідальність, є щире каяття та брак досвіду з використання програмного забезпечення. Викладені обставини у своїй сукупності суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому у даному випадку суд вважає можливим звільнити ОСОБА_2 від відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 22, 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_2 за малозначністю діяння звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу щодо неї закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.І. ДЯЧУК