АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/931/2016 Головуючий в першій інстанції - Новак А.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., розглянувши заяву ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на шість місяців.

03 березня 2017 року на вказану постанову судді ОСОБА_2 подав заяву.

Перевіривши заяву ОСОБА_2 суддя дійшла висновку, що така заява не може бути прийнята до розгляду суддею апеляційного суду з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляції, у зв'язку з чим апеляційні вимоги, викладені в апеляційній скарзі, повинні бути конкретно сформульовані та мотивовані й за змістом відповідати положенням ч. 8 ст. 294 КУпАП.

В апеляційній скарзі на рішення судді районного суду у справі про адміністративне правопорушення має бути вказано на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість постанови судді, а також наведені доводи на обґрунтування позиції апелянта.

В заяві ОСОБА_2 вказано лише на те, що він не погоджується з рішенням судді Новака А.В. при цьому, апелянт не зазначає, в чому полягає невідповідність висновків суду. Крім того дана заява не містить прохання про остаточне рішення, яке, на думку апелянта, має прийняти суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду поданої заяви.

За відсутності в апеляційній скарзі вказівки на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість постанови судді районного суду та доводів на обґрунтування позиції апелянта, а також відсутнє прохання про остаточне рішення, яке, на думку апелянта, має прийняти суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду поданої апеляції та порушених у ній питаннях, суддя апеляційного суду позбавлений можливості визначити межі апеляційного розгляду, що необхідно для дотримання вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 294 КУпАП, то це є перешкодою для розгляду справи в апеляційному порядку та підставою для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, повернути особі, яка її подала.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В. Ковальська