№ 3/337/247/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Чалої Т.П.

особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя адміністративний матеріал, що надійшов з ГУ НП в Запорізькій області, відносно

ОСОБА_1, 27.08.1973р.н., ур. с.Анастасівка Томаківського району Дніпропетровської області, працює агентом з надання ритуальних послуг ФОП ОСОБА_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1 (вул.Задніпровська), буд.16а кв.85, мешкає за адресою: м.Запоріжжя, бул.Будівельників, буд.9 кв.108,

за ч.1 ст.130 КУпАП.

Права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, розяснені.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №172089, складеного інспектором взводу ЗС ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3, 09.02.2017р. в 12.50год. в м.Запоріжжі по вул.Братська, біля АЗС «Авіас», водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (почервоніння очей, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає дійсності), в порушення п.2.5 ПДР України від проходження огляду в медичному закладі на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він працює агентом з надання ритуальних послуг за трудовим договором з ФОП ОСОБА_2. Дійсно в зазначений день та час він, перебуваючи на роботі, рухався на зазначеному мікроавтобусі у поховальній процесії, де при вїзді до цвинтарю був зупинений працівниками поліції, які його звинуватили в тому, що він нібито порушив правила дорожнього руху і перебуває у стані наркотичного спяніння та запропонували йому проїхати до наркодиспансеру для проходження експертизи. Він вимушений був відмовитись від проходження експертизи, оскільки у той час виконував замовлення на поховання та в його мікроавтобусі знаходилось тіло померлої жінки та родичі померлої. Наркотичні засоби він не вживає та вважає, що в його діях не має складу адміністративного правопорушення. Просить провадження у справі закрити.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним закрити провадження у справі, виходячи з такого.

Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння встановлений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015р. №1452/735 (далі Інструкція №1452/735 ), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р. (далі Порядок №1103), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395 (далі Інструкція №1395).

Аналіз змісту вказаних нормативно-правових актів дає підстави стверджувати, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного спяніння визначені п.4 розділу I Інструкції №1452/735.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної

постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що 09.02.2017р. в 12.50год. в м.Запоріжжі по вул.Братська, біля АЗС «Авіас», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», державний номер НОМЕР_1, і був зупинений поліцейськими.

Згідно рапорту інспектора Полянко Д.В. підставою для зупинення зазначеного транспортного засобу стало повідомлення чергової частини ГУ НП в Запорізькій області про порушення водієм цього автомобіля Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.23,29 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до своїх завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень поліцейський застосовує заходи превентивного або примусового характеру, що визначені законом. При цьому, обраний поліцейським захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Відповідно до ст.31 Закону поліція може застосовувати такі превентивні заходи як перевірка документів особи та зупинення транспортного засобу.

Підстави застосування таких заходів визначені у ст.32,35 Закону.

Зокрема, зупинення транспортного засобу поліцейським може мати місце у разі 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності законних підстав для зупинення транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 адміністративний матеріал не містить.

Так, суду не надано документів, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, яке виявлено безпосередньо тими поліцейськими, які в подальшому прийняли рішення про зупинення транспортного засобу на виконання завдань і повноважень, визначених Законом України «Про Національну поліцію». Наявність повідомлення, зареєстрованого належним чином органами поліції, про допущення водієм порушень ПДР із зазначенням місця та часу його скоєння, також нічим не підтверджена.

При постановленні рішення суд не бере до уваги інформацію з бази «Армор», роздруковану 09.02.2017р., без зазначення часу, про те, що 20.04.2016р. в ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченими ч.1 ст.309 КК України, по факту того, що 19.04.2016р. поліцейськими був зупинений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1, у якого в подальшому виявлено пакет з речовиною рослинного походження.

Вказана інформація не підтверджує факт порушення Правил дорожнього руху чи вчинення іншого адміністративного, кримінального правопорушення саме 09.02.2017р. безпосередньо перед зупинкою транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в 12.50год. Крім того, само по собі вчинення раніше особою будь-якого адміністративного чи кримінального правопорушення, яке до того ж повинно бути підтверджено відповідним рішенням уповноваженого органу, не є законною підставою для застосування поліцейськими заходів превентивного або примусового характеру, в т.ч. для зупинки транспортного засобу, перевірки документів.

Також суд зазначає, що дійсно проходження огляду на стан спяніння на вимогу поліцейського є обовязком водіїв транспортних засобів, але, виходячи з вимог Інструкції №1452/735, огляду на стан наркотичного спяніння підлягають водії, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану, визначеними п.4 розділу I цієї Інструкції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення поліцейський вважав наявними у ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного спяніння як почервоніння очей, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Вказані ознаки наркотичного спяніння дійсно визначені п.3,4 розділу I Інструкції №1452/735, за наявності яких у поліцейського є підстави вимагати від водія проходження огляду на стан наркотичного спяніння.

Разом з тим, суд вважає, що вказані ознаки носять узагальнений характер і їх віднесення поліцейським до ознак наркотичного спяніння не може бути формальним. Такі ознаки повинні встановлюватись також з урахуванням сукупності усіх конкретних обставин подій, які відбувались безпосередньо до зупинки автомобіля або відбуваються на місці зупинки.

Так, суд встановив, що ОСОБА_1 з 28.11.2012р. по теперішній час працює у ФОП ОСОБА_2 на посаді агента з надання ритуальних послуг, що підтверджується копією трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю. За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно, є сумлінним працівником, дотримується трудової дисципліни.

Згідно договору №55-16/РП від 06.07.2016р., укладеного між СКП «Запорізька ритуальна служба» та СГДФО ОСОБА_2, останній має право на підставі договору-замовлення надавати ритуальні послуги поховання громадян на відкритих кладовищах м. Запоріжжя.

Згідно договору-замовлення №746 від 08.02.2017р., укладеного між ПП ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 та СКП «Запорізька ритуальна служба», виконавець бере на себе зобовязання з організації та проведення поховання ОСОБА_6 на Правобережному кладовищі м. Запоріжжя о 13.00год. 09.02.2017р. Забезпечення надання вказаних послуг доручено ОСОБА_1, про що свідчить його підпис на даному договорі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 07.02.2017р. померла її знайома ОСОБА_6, в звязку з чим вона звернулась до ритуальної служби ПП «Сквірський» для організації похорон. Поховання було призначено на 09.02.2017р. о 12.00 год. В зазначений день та час катафалк з тілом померлої рухався на кладовище, за кермом перебував працівник ритуальної служби ОСОБА_1 Не доїжджаючи приблизно 20 метрів до кладовища, катафалк було зупинено працівниками поліції. Водій ОСОБА_1 вийшов, надав їм документи, вони про щось спілкувались. Оскільки в катафалку знаходилось тіло померлої, а на кладовищі чекали родичі померлої, спілкування з поліцейськими затягнулося, вона разом з іншими пасажирами стала нервувати. В машині їхав також священик, який пішов до поліцейських розібратися в причині зупинки. Через деякий час священик та ОСОБА_1 повернулися і вони поїхали на кладовище. Вона не бачила, щоб поліцейські під час бесіди з ОСОБА_1 складали якісь документи, ніяких свідків не було. Вона в цей день тривалий час спілкувалась з ОСОБА_1 і він поводив себе адекватно, спокійно, ніяких підозр, що він може знаходитись в стані алкогольного чи наркотичного спяніння, у неї не виникло.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він 09.02.2017р. як священик був присутній на похованні ОСОБА_6 Коли похоронна процесія рухалась до кладовища, він знаходився у катафалку під керуванням ОСОБА_1, сидів на передньому сидінні. Біля кладовища автомобіль був зупинений працівниками поліції. Водій вийшов, почав з ними спілкуватись і процесія почала затягуватись. Коли він вийшов, вони повідомили, що хтось подзвонив на службу 102 і повідомив, що цей водій поводиться неправильно. Вони забрали у водія документи, оскільки у нього також було посвідчення водій, він сів за кермо замість ОСОБА_1 і вони поїхали на кладовище. Пройти огляд в медичному закладі вони не пропонували. Жодних документів поліцейські на складали, свідків не запрошували. Під час його особистого спілкування з ОСОБА_1, останній поводився адекватно, спокійно. Під час спілкування з поліцейськими, водій виказував свою незгоду з їх діями, заперечував наявність будь-яких порушень.

Оцінивши зазначені обставини, суд вважає, що поліцейськими формально зазначено в протоколі ознаки наркотичного спяніння, нібито виявлені у ОСОБА_1 09.02.2017р., в той час, коли сукупність інших обставин даної події свідчить про те, що в зазначений день та час ОСОБА_1 виконував свої посадові обовязки за трудовим договором, приймав участь в похоронній процесії, був зупинений неподалік від кладовища, в його автомобілі на момент зупинення знаходилися труна з тілом покійної та родичі померлої, тому затримання похоронної процесії через зупинення поліцейських можливо і викликало негативну реакцію з боку ОСОБА_1, що підтверджується як його поясненнями, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 Крім того, з пояснень вказаних свідків вбачається, що вони в зазначений день та час протягом тривалого часу спілкувались з ОСОБА_1, вирішували питання здійснення похорон і під час такого спілкування він поводився спокійно, адекватно, жодних підозр в тому, що водій перебуває в стані спяніння у них не виникало.

Підстав не довіряти показанням зазначених свідків у суду немає, оскільки обставин, які б свідчили про їх заінтересованість в результатах розгляду справи, судом не встановлено. Їх показання є логічними, послідовними, узгоджуються з іншими наданими суду доказами.

Таким чином, у суду немає достатніх підстав вважати, що неадекватна поведінка ОСОБА_1, почервоніння обличчя та тремтіння рук, на що вказують поліцейські в протоколі, були викликані саме можливістю його знаходження в стані наркотичного спяніння, неможна. Тобто факт наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп'яніння достовірно не доведений, є припущенням, а рішення суду про винуватість особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому, суд вважає необхідним вказати, що дійсно виявлення певних ознак наркотичного чи алкогольного спяніння може мати місце виключно на підставі субєктивної оцінки обставин подій поліцейським і їх спростування можливе лише у випадку проходження особою огляду на стан спяніння в установленому законом порядку, а відмова від проходження такого огляду є окремим складом адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд вважає, що обставини даної справи свідчать про наявність поважних, обєктивних причин, які не дозволяли ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння в установленому законом порядку, оскільки, як зазначалось, він в момент зупинення виконував свої посадові обовязки-керував похоронною процесією, не міг залишити автомобіль з тілом померлої та родичами на проїзній частині і проїхати до медичного закладу.

Суд вважає, що зазначені обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного за формою, наведеною в додатку 1 до Інструкції №1452/735, в матеріалах справи відсутнє, що, на думку суду, є порушенням вимог зазначеної Інструкції.

Також з пояснень водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 вбачається, що на місці зупинки протокол відносно ОСОБА_1 по факту його відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в присутності двох свідків не складався, свідки не запрошувались, в їх присутності водію не пропонувалось пройти огляд на стан спяніння і він від такого огляду в їх присутності не відмовлявся.

Пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 в цій частині узгоджуються між собою, підстав не довіряти їм у суду немає, тому суд вважає їх належними та допустимими доказами.

При цьому, суд не бере до уваги наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, оскільки в них не зазначені усі необхідні для ідентифікації особи свідка відомості про нього, відомості про документ, який посвідчує особу свідка, та не вказано якою посадовою особою поліції відібрані ці пояснення. Суд вважає ці пояснення недопустимими доказами.

Крім того, зазначені свідки неодноразово викликались судом за зазначеними в протоколі адресами, однак останні судові виклики не отримували, в судове засідання не прибули і безпосередньо судом опитані не були, в той час, коли суд встановлює суттєві обставини справи на підставі доказів, які безпосередньо досліджуються ним в судовому засіданні.

Також, поліцейськими не надано відеозапису подій, який вони зазначають як доказ в протоколі про адміністративне правопорушення. Судом неодноразово витребувався такий відеозапис з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, але вимога суду поліцейськими виконана не була.

Отже, суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими було допущено ряд суттєвих порушень вимог діючого законодавства ст.266 КУпАП, Інструкції №1452/735, Порядку №1103, Інструкції №1395, які, на думку суду, тягнуть недопустимість даного протоколу як доказу.

Також суду не надано інших належних та допустимих доказів, які б беззаперечно, поза розумним сумнівом доводили наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і його винуватість в ньому.

Оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.62 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015р. №1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р., Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395, ст.7,9, ч.1 ст.130, 245,247,251,252,256,266,268,280,283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня її постановлення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Н.А.Мурашова

19.04.2017