АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Давній В.П., за участю ОСОБА_2 та його адвоката Меліщука С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Меліщука С.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, - визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 320 грн.

Згідно постанови судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 13.02.2017 року приблизно о 04 год. 05 хв. керував автомобілем марки Мазда Е2200D в с. Суховерхів по вул. Крутій, 2 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, нечітка мова. Огляд на стан сп'яніння в порядку установленому законом водій відмовився проходити в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В постанові зазначено, що винуватість правопорушника доведено протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями інспектора поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

На вказану постанову адвокат Меліщук С. С., який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду від 26.04.2017 року щодо притягнення ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення скасувати та провадження у справі закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.

При цьому посилається на те, що районним судом було поверхово розглянуто справу без всебічного і об'єктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням. Так, розглядаючи дану справу районний суд не врахував обставин того, що в транспортному засобі, де перебував його підзахисний не було пального і тому він не міг рухатись, також районний суд не взяв до уваги той факт, що вказаний транспортний засіб не знаходився в стані руху і не був зупинений працівниками поліції, а також те, що до його зупинки за кермом знаходилась інша особа, якою є ОСОБА_8, а ОСОБА_2 знаходився в якості пасажира. Дані обставини підтвердили в суді Справа №33/794/224/17 Головуючий у І інстанції Мізюк В.М.

Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Давній В.П.

ОСОБА_2, свідки ОСОБА_8,першої інстанції як сам так і ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, покази яких суд безпідставно не взяв до уваги. Покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_4, які є працівниками поліції, вважає суперечливими між собою, оскільки їхні пояснення різняться з приводу одних і тих же обставин. Крім того посилається на те, що на підтвердження вини його підзахисного надано лише протокол про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом не відповідає вимогам закону, що стосується процедури відмови щодо проведення огляду на стан сп'яніння. Також апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як в ньому відсутні адреси свідків, які зазначені в протоколі. Тому вважає, що постанова районного суду від 26.04.2017 року підлягає скасування, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі, перевіривши апеляційні доводи та матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Однак судом першої інстанції, дані вимоги закону було порушено.

Районний суд, вирішуючи дану справу, поклав в основу доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які були присутніми при складенні протоколу, а також пояснення інспекторів поліції.

Однак, апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не можна вважати достатніми та допустимими виходячи з наступного.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед числа іншого й прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є.

Обов'язкова наявність двох свідків при складені протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП передбачена ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015р.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2, у графі «свідки» інспектором поліції було зазначено два прізвища без зазначення адреси їх проживання, що на думку апеляційного суду є істотним порушенням вимог закону, оскільки дане порушення позбавляє суд можливості перевірити достовірність показань даних свідків в ході судового розгляду справи (а.с.1)

Що стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які були присутніми при складенні протоколу, то суд невірно поклав їх в основу постанови суду, якою визнав винним ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки районним судом їх показання, безпосередньо шляхом їх допиту в суді, не перевірялись, а тому на думку апеляційного суду, їх письмові показання відібрані працівниками поліції не можуть слугувати доказом винуватості правопорушника у скоєнні останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Показання інспекторів, які складали адміністративний матеріал на ОСОБА_2, у відсутність інших належних та допустимих доказів по справі, також не можуть бути доказом винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вказані особи є службовими і зацікавлені в результатах даної справи, а тому не можуть бути використані в даному випадку як доказ. До того ж, показання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при допиті їх в районному суді в якості свідків щодо обставин зупинки та складення протоколу про адміністративне правопорушення є суперечливими. Протиріччя у їх показаннях апеляційний суд намагався усунути шляхом запиту до начальника УПП в м.Чернівці ОСОБА_14 про надання суду відеозапису з бодікамер інспекторів поліції, що складали протокол на правопорушника, однак така інформація суду надана не була, у зв'язку із закінченням строку зберігання даного відеозапису.

В той же час, ОСОБА_2 у своїх поясненнях як в районному, так і апеляційному суді зазначав, що 13.02.2017 року він автомобілем не керував, його батько ОСОБА_2 та ОСОБА_8 підвозили його з дружиною додому на автомобілі Мазда Е 2200Д. За кермом перебував ОСОБА_8, а він в той час перебував ззаду на пасажирському сидінні. Під час руху вказаного автомобіля в с.Суховерхів у них закінчилося пальне. Після чого його батько та ОСОБА_8 пішли на заправку за пальним, а він залишився в машині зі своєю дружиною.

Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10

Крім того, свідок ОСОБА_11, допитана судом 1 інстанції показала, що 13.02.2017 року вона поверталася із гостей, та побачила зупинений автомобіль, підійшовши до якого запитала, що сталось. ОСОБА_2 повідомив їй що закінчилась солярка і його батько із водієм пішли на заправку.

В зв'язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а у апеляційного суду виникли сумніві щодо правдивості даних в ньому, а показання свідків, які були присутніми при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не можливо перевірити в суді, оскільки останні до апеляційного суду не з'являються, хоча вони належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомляли, то в такому випадку на думку апеляційного суду, по справі не зібрано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним судом не було встановлено достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у суді і вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Меліщука С.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області В.П. Давній

Копія вірна: суддя