Справа № 140/1485/17
Провадження № 33/772/763/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Мішеніна С. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Мішеніна С.В,

за участю прокурора - Каменяр С.В.

розглянувши апеляційну скаргу керівника Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 05.09.2017 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Немирів, вул. Горького ,116 А Вінницької області, українки, громадянки України, працює головним спеціалістом Немирівського районного ВДРАЦС,

у зв'язку із відсутністю в її діях складу аміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-8 КУпАП

В с т а н о в и в :

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 05.09.2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, відповідальність за яке передбачено ст.172-8 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено у постанові, згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією від 07.06.2017 року , вбачається, що гр. ОСОБА_3, перебуваючи на посаді головного спеціаліста Немирівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області під час роботи в системі « Державного реєстру» відлучалась із свого робочого місця , не вийшовши з системи та, не забравши свій персональний електронний ключ, що призвело до незаконного використання інформації, що стало відоме особі в звязку з використанням службових повноважень, чим порушила норми ст..43 Закону України « Про запобігання корупції».

Керівник Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 05.09.2017 року про закриття провадження у справі за ст.172-8 КУпАП.

Прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст.172-8КУпАП та накласти адміністративне стягнення у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Вимоги мотивовано тим, що судом першої інстанції під час прийняття рішення не в повній мірі досліджено усі обставини вчинення адміністративного правопорушення, не взято до уваги вимоги розяснень « Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян» , затвердженої наказом Міністерства юстиції № 1269/5 від 24.07.2008 року; вирішено справу не у відповідності з законом, що призвело до помилкового висновку щодо відсутності у діях ОСОБА_3 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-8 КУпАП .

Під час апеляційного розгляду прокурор Каменяр С.В. підтримала апеляційну скаргу, при цьому пояснила,що відповідно до вимог ст.. 250 КУпАП прокурор має право на апеляційне оскарження постанови суду.

Вислухавши пояснення прокурора Каменяр С.В., дослідивши матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією відносно ОСОБА_3, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою зазначеної статті визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 172-4 172-9 КУпАП участь прокурора у розгляді справи судом є обовязковою.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП визначено вичерпний перелік осіб, які мають право апеляційного оскарження, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник. Згідно ч.2 ст. 294 КУпАП зі змінами, внесеними Законом України від 16.03.2017 № 1952-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, зокрема при здійсненні нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення. В інших випадках, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_3 про скоєння нею правопорушення, передбаченого ст.172-8 КУпАП закрито в звязку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення, заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадянки до ОСОБА_3 не застосовано. Тому, в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч. 5 ст. 7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП та ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що положення ст. 250 КУпАП викладені з урахуванням повноважень прокурора, які йому надавав попередній Закон «Про прокуратуру», то з прийняттям нового Закону ці повноваження втрачають силу, оскільки діє спеціальний закон, який прийнятий пізніше.

Статтею 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон «Про прокуратуру» не наділяє прокурора повноваженнями на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (рішення «Щокін проти України»).

З огляду на викладене вимоги прокурора про розгляд апеляційної скарги, в якій ставиться питання про значне погіршення становища особи, відносно якої прийняте рішення районним судом про закриття справи, не відповідає наведеним вище вимогам Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, апеляційна скарга подана прокурором на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 05.09.2017 року, виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП підлягає поверненню прокурору, як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу керівника Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 05.09.2017 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про скоєння нею правопорушення, передбаченого ст.172-8 КУпАП у зв'язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення, повернути прокурору у звязку з відсутністю у прокурора права на апеляційне оскарження даного судового рішення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя: