Справа № 367/3655/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Линник В.Я.,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини,

про притягнення до адміністративної відповідальності першого заступника Ірпінського міського голови Київської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває зазначена вище справа.

До суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_2 про відвід судді Линника В.Я., оскільки ним було не допущено потерпілого до суду, тому що не повідомлялось про дату та час судового засідання, а також недопущено до участі у судовому засіданні його представника.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 вважав, що відсутні підстави для відводу.

Решта учасників справи в судове засідання не з?явились.

Заслухавши відвід, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відвід судді не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Хоч Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено підстави для відводів та порядок їх розгляду, суд враховує, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, та "Веттштайн проти Швейцарії" п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства"), рішення від 10 червня 1996 року.).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

У суду відсутні жодні докази, які б вказували на існування розумного сумніву з приводу безсторонності чи упередженості судді Линника В.Я. Є безпідставними посилання потерпілого у своїй заяві на те, що його не повідомлялось про час та місце судового засідання по даній справі, оскільки в матеріалах справи є судові повідомлення про судове засідання, направленні в тому числі потерпілому ОСОБА_2, в якому повідомлялось коли та де буде здійснюватись розгляд даної адміністративної справи. До того ж, обізнаність потерпілого про час та місце слухання справи підтверджується тим, що в судові засідання з довіреністю від потерпілого з?явився ОСОБА_4, який мав намір приймати участь у справі, але був недопущений судом.

Є також безпідставними посилання потерпілого на те, що суддею незаконно було недопущено до участі в судовому засіданні його представника, оскільки згідно з ч. 2 ст. 270 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

ОСОБА_4, який з?явився в судове засідання для представництва потерпілого ОСОБА_2, не надав суду докази того, що він є адвокатом чи іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Надана ним довіреність ОСОБА_2 від 08.02.2016 р. не є документом на підтвердження таких обставин.

Отже, суддею Линником В.Я. жодні дії, що виразились у не допуску до суду потерпілого чи його представника не здійснювались.

Решта посилань потерпілого у своїй заяві є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, і не призводять до розумного сумніву з приводу безсторонності судді Линника В.Я.

Таким чином, відсутні підстави для відводу судді.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відводі судді Линнику В.Я., заявлений потерпілим ОСОБА_2

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5