АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Цією ж постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.9 ст.247 КУпАП, у зв'язку зі смертю особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення суддею норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не з'ясовано всі обставини вчиненого правопорушення, надано невірну оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи та вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 порушення правил дорожнього руху. З позиції апелянта, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть бути належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_2, оскільки на момент ДТП та на час оформлення матеріалів справи даних свідків на місці події не було, що ставить під сумнів правдивість їх показань. Крім цього, свідок ОСОБА_5 є знайомим водія ОСОБА_3, у зв'язку з чим його показання також не можуть бути об'єктивними.

Неналежним доказом вважає і висновок експертного дослідження від 26 серпня 2014 року № ЕД-1-3-125/14, оскільки воно проводилась за вихідними даними, які надавались водієм ОСОБА_3 З позиції апелянта, судом необґрунтовано відхилено висновок НДЕКЦ № 48 від 18.09.2014 року, оскільки він складений на підставі об'єктивно з'ясованих обставин ДТП, які підтверджується матеріалами справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанову суду щодо ОСОБА_3 просить залишити без змін.

Також захисником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. В обґрунтування клопотання зазначає, що апеляційна скарга ним була подана у встановлений законом строк 06.02.2017 року, про що свідчить опис вкладення у цінний лист. Проте, у хвалою Апеляційного суду міста Києва від 23.03.2017 року його апеляційну скаргу повернуто, у зв'язку з чим вдруге подав скаргу вже після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження з огляду на наявність в матеріалах справи копії опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку, які свідчать, що апеляційна скарга була подана до суду засобами поштового зв'язку 06.02.2017 року, тобто у встановлений законом строк на апеляційне оскарження. З огляду на те, що постановою Апеляційного суду міста Києва від 23.03.2017 року апеляційна скарга була повернута особі, яка її подала, суд задовольняє клопотання та поновлює захиснику строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, захисника ОСОБА_6, що діє в інтересах померлого ОСОБА_3, який заперечував проти доводів апелянта та вважав рішення суду законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 15.08.2014 року о 08:52 год. в місті Києві по вулиці Кибальчича, 2, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero Sport»,д.н.з. НОМЕР_1, при виникненні небезпеки для руху у вигляді перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного об'їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Pajero Wagon», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, чим порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Цією ж постановою провадження щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.9 ст.247 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 15 серпня 2014 року о 08 годині 52 хвилини, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon», д.н.з. НОМЕР_2, по вулиці Кибальчича, 2 у м. Києві, не врахував дорожню обстановку при зміні напрямку руху ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та надані сторонами докази, дійшов висновку про порушення ОСОБА_2 п.12.3 ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п.12.3 ПДР.Свій висновок про порушення водієм ОСОБА_2 п.12.3 ПДР, що спричинили пошкодження транспортних засобів, суд обґрунтував поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які засвідчили, що перебували в безпосередній близькості до місця ДТП та бачили, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_8 з увімкненим сигналом повороту виконував поворот ліворуч для заїзду на автозаправну станцію. В цей час автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2, рухаючись в попутному напрямку, різко став здійснювати обгін автомобіля під керуванням ОСОБА_8, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. В якості доказу винуватості суддя також послався на дані висновку експертного дослідження №ЕД-1-3-125/14 від 28 серпня 2014 року про те, що невиконання ОСОБА_2 п.12.3 Правил дорожнього руху спричинило створення аварійної обстановки та стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

У суду апеляційної інстанції не виникають сумніви щодо належності та допустимості даних доказів, як про це посилається захисник у поданій апеляційній скарзі.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, зазначав про наявність свідків ДТП, і показання даних свідків відображені в першочерговому поясненні ОСОБА_3 від 15.08.2014 (т.1 а.с.6-7).

Таким чином, не відповідають дійсності доводи апелянта про те, що на момент ДТП та на час оформлення матеріалів справи даних свідків на місці події не було. Та обставина, що свідок ОСОБА_5 знайомий з водієм ОСОБА_3, не може беззаперечно свідчити про неправдивість його показань.

Всупереч апеляційним доводам захисника, судом обґрунтовано взято до уваги висновок експертного дослідження від 26 серпня 2014 року № ЕД-1-3-125/14 як такий, що складений на підставі достовірних вихідних даних, які містяться в матеріалах справи. Зокрема, експерт обґрунтовано взяв до уваги дані щодо того, що ОСОБА_2 здійснював маневр обгону, оскільки на це вказували свідки.

Не спростовується висновок суду і даними висновку НДЕКЦ № 48 від 18.09.2014 року, як про це зазначається у поданій апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать сукупності зібраних по справі доказів.

Таким чином, всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на те, що на час розгляду справи сплинули передбачені ст.38 КУпАП строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя ухвалив законне рішення про закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП, яке суд апеляційної інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 цього Кодексу, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.9 ст.247 КУпАП, у зв'язку зі смертю особи, щодо якої було розпочато провадження в справі, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз