Єдиний унікальний номер 234/6672/17 Номер провадження 33/775/198/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул.Л.Бикова, 9/36

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

встановила:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за наступних обставин.

24.04.2017 року о 08:15 год. на 675 км. автодороги Харків-Довжанський, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від продуття алкотестеру «Драгер» відмовився, від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, водій ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказане судове рішення особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Зазначає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин, оскільки про дату судового розгляду він належним чином повідомлений не був, у судовому засіданні присутнім не був, справу було розглянуто за його відсутності, а оскаржувану постанову суду він отримав лише 06.07.2017 року та 11.07.2017 року подав на неї апеляційну скаргу. Вважає постанову суду необґрунтованою та незаконною, такою, що підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, оскільки судом, на його думку, порушено норми КУпАП; не в повній мірі з`ясовано обставини справи; належним чином не досліджено докази на підтвердження його вини у скоєнні інкримінованого правопорушення; порушено його право на захист, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

На засідання апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 згідно договору на надання юридичних послуг, не зявились, будучі належним чином повідомлені про день та час апеляційного розгляду, про неможливість явки до суду належним чином не повідомили.

Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції необхідно поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, за таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора, подані після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до положень ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 24.04.2017 року зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 24.05.2017 року у Краматорському міському суді, про що він повідомлений під особистий підпис. Крім того, на адресу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 надіслано повідомлення про явку до суду на зазначену дату (а.с.7).

24.05.2017 року судове засідання не відбулося у звязку із надходженням до суду заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про відкладення судового розгляду у звязку із ознайомленням зі справою. Судовий розгляд відкладено на 06.06.2017 року, на адресу ОСОБА_2 надіслано повідомлення про явку до суду на зазначену дату (а.с.14).

06.06.2017 року судове засідання знову не відбулося через надходження до суду клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відкладення судового розгляду через її зайнятість в іншому процесі. Судовий розгляд відкладено на 12.06.2017 року, на адресу ОСОБА_2 надіслано повідомлення про явку до суду на зазначену дату (а.с.15), представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 повідомлено телефонограмою (а.с.13).

12.06.2017 року до суду знову надійшло клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про відкладення судового розгляду через його захворювання. Між тим, 12.06.2017 року, справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які були належним чином повідомлені про день та час розгляду адміністративної справи.

Таким чином, як вбачається з матеріалів, в ній справи містяться судові повідомлення про виклик ОСОБА_2 та його представника до суду на 24.05.2017 року, на 06.06.2017 року та на 12.06.2017 року. Копія оскаржуваної постанови суду надіслана ОСОБА_2 (а.с.19), яка, з його слів, ним отримана 06.07.2017р., але це нічим не підтверджується.

Зважаючи на викладене, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду від 12.06.2017 року ОСОБА_2 має бути поновлений з огляду на необхідність надання особі доступу до правосуддя.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, про що зазначив в своїй постанові.

Даний факт підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №016625 від 08:20 год. 24.04.2017 року, складеним в присутності ОСОБА_2, двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно до якого, 24.04.2017 року о 08:15 год. на 675 км автодороги Харків-Довжанський, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, водій ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.2); поясненнями ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких, останній, пив пиво, керував автомобілем, від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження у лікарні огляду на стан сп`яніння відмовився. Провину у скоєному визнав. Зобов`язався не керувати автомобілем до свого повного протверезіння (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з роту), від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, та від продуття алкотестера «Драгер» у встановленому законом порядку відмовився (а.с.3,4);

Посилання ОСОБА_2 на недотримання працівниками поліції порядку виявлення у особи стану алкогольного спяніння та про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до п.п. 6,7 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану спяніння. Не виконання такого обовязку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає так само і за ухилення осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Оскільки, відповідно до: протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків (а.с.2); пояснень ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно із якими, останній, пив пиво, керував автомобілем, від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження у лікарні огляду на стан сп`яніння відмовився. Провину у скоєному визнав. Зобов`язався не керувати автомобілем до свого повного протверезіння (а.с.2), пояснень свідків до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно із якими ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з роту), від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, та від продуття алкотестера «Драгер» у встановленому законом порядку відмовився (а.с. 3,4), вважаю, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення були враховані обставини та характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини.

Вважаю, що доводи ОСОБА_2 про розгляд справи про адміністративне правопорушення не є слушними, оскільки з матеріалів вбачається, що під час складання протоколу щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, він вину визнав, про що в протоколі написано його рукою, обіцяв цього не повторювати, пояснив, що пив пиво, відмовився від продуття алкотостеру «Драгер» та від проходження медичного огляду у лікарні.

З матеріалів також вбачається, що він та його представник тричі належним чином були повідомлені про розгляд адміністративної справи, але за різних причин до суду не зявлялись, будучи обізнаними про двомісячний термін притягнення особи до адміністративної відповідальності. Зазначене необхідно розцінювати як умисне затягування розгляду з метою закінчення двохмісячного строку, в який особу можна притягнути до адміністративної відповідальності.

Конституцією України кожна особа наділена відповідними правами, але в неї є і відповідні обовязки, в тому числі зявлятись до суду за викликом. Як вбачається з зазначеного матеріалу, правопорушник ОСОБА_2 допустив зловживання своїми правами і не виконав своїх обовязків з метою уникнути адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення - керування транспортним засосом у стані алкогольного спяніння.

Згідно до вивчених матеріалів, ОСОБА_2 був обізнаний про слухання справи 24.05., 06.06. та 12.06.2017р., не зявляючись до суду з різних причин, в тому числі 12.06.2017р., коли справу було розглянуто без його участі.

Вважаю, що ОСОБА_2 міг прийти до суду поцікавитись про розгляд адміністративної справи щодо нього, але цього не зробив, умисно дотягнув до граничного строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, після чого подав апеляційну скаргу на постанову суду.

Про умисне затягування розгляду справи свідчить також той факт, що справа була призначена до розгляду в апеляційному суді на 21.07.2017р. на 10.00 годину, про що належним чином, телефонограмою на мобільний телефон, був повідомлений його представник адвокат ОСОБА_3, яка як особа, яка представляє його інтереси, повинна повідомити правопорушника про розгляд справи, оскільки окрім його поштової адреси, в матеріалах відсутні інші засоби звязку номер телефону. Ні представник, ні правопорушник до апеляційного суду не зявились, не повідомили суд про поважність причин їх неявки.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

постановила:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 12 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. - залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Ковалюмнус Е.Л.