Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/114/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_4, на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, паспорт серії ЕА №901444, ІПН НОМЕР_1, працюючого в ВАТ "Апостолівський кар'єр" машиністом крана, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривні 60 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2017 року (а.с.29) 22.11.2016 року о 21 год. 10 хв. в с.Злинка Маловисківського району Кіровоградської області ОСОБА_3, керував мопедом DELTA SE без державного номерного знака з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння та продуття алкотестера "Драгер" відмовився в присутності двох свідків, тобто скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2017 року, ОСОБА_3, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривні 60 коп.

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2017 року відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП України, а адміністративну справу закрити, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що суддя районного суду безпідставно не взяв до уваги його покази про те, що 22 листопада 2016. року він разом із ОСОБА_5 вживав спиртні напої, у зв'язку з чим зателефонував брату - ОСОБА_6, щоб він його забрав додому на мопеді, який знаходився у нього вдома та належить йому. Через деякий час брат передзвонив і повідомив мене, що його зупинили працівники поліції, так як він керував мопедом без посвідчення водія. Тому, він прийшов на місце зупинки, яке розташоване неподалік місця проживання ОСОБА_5 ОСОБА_1 на місці, працівники поліції запропонувати оплатити на місці штраф за те, що брат керував мопедом без документів ( посвідчення водія в нього взагалі відсутнє). Ми відмовились сплачувати штраф на місці і тоді працівники поліції повідомили, що будуть складати на брата протокол за керування транспортним засобом без належних документів. Тоді апелянт запропонував скласти протокол відносно нього, що саме він керував без документів, так як відчував свою провину в тому, що попрохав брата приїхати за ним на мопеді. Працівники поліції погодились та почали складати відносно апелянта протокол про керування транспортним засобом без відповідних документів. Під час перебування в автомобілі ми вели розмову з працівником поліції про те де він перебував та що там робив. Жодним чином складання протоколу відносно нього про керування транспортним засобом в стані сп'яніння між ним та поліцейськими не обговорювалося, а тим паче, проходити освідування на стан сп'яніння йому ніхто з працівників поліції не пропонував.

Також апелянт зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом без відповідних документів, він від підпису та напису в протоколі відмовився.

Під час їхньої розмови з працівниками поліції, були лише він та його брат ОСОБА_6, показання якого суд першої інстанції поставив під сумнів, так як він являється його братом і є зацікавленою особою і тому, що він вказав, що мопед, на якому він приїхав перебував в апелянта вдома, а свідок ОСОБА_5 вказав, що мопед стояв в нього вдома.

Апелянт вважає, що вказаний факт не є важливим і свідок ОСОБА_5 міг помилятися, щодо місця перебування мопеда, так як він часто до нього приїздить вказаним мопедом.

Для усунення вказаних розбіжностей ним , було заявлено усне клопотання про повторний виклик в зал судового засідання свідків - понятих, які зазначені в протоколі, які були відсутні під час їхньої розмови з працівниками поліції, та самих працівників поліції, які в судове засідання яке відбулося 21 лютого 2017 року не з'явилися, але у вказаному клопотанні судом було відмовлено. Апелянт вважає, що в задоволенні вказаного клопотання йому було відмовлено незаконно та невмотивовано, так як він має право доводити в судовому засіданні свою невинуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, таким чином судом першої інстанції було порушено його права на захист.

Крім того, зазначає, що понятих взагалі не було, що підтверджено в судовому засіданні його показаннями та показами його брата - ОСОБА_6

Таким чином, апелянт вважає, що суддя районного суду без належних доказів, порушуючи принципи та завдання адміністративного судочинства, постановила явно незаконну постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке він не скоював.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в задоволенні апеляції належить відмовити, а постанову судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2017 року залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 та 283 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, згідно ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст.266 ч.2,3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Пунктом 6 Розділу II Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

Зміст постанови судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_3 відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, а саму справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Так, суддя місцевого суду правильно дійшов до висновку про те, що 22.11.2016 року о 21 годині 10 хвилин в с. Злинка, Маловисківського району Кіровоградської області ОСОБА_3 керував мопедом «Delta SE» без державного номерного знаку, з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від продуття алкотестеру «Драгер» на місці та проходження медичного огляду, відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності свідків.

Окрім того, вина ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме:

-Протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 №268392 від 22.11.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 о 21.10 хв. в с. Злинка, Маловисківського району, Кіровоградської області, керував мопедом «Delta SE» без державного номерного знаку з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від продуття алкотестеру «Драгер» на місці та проходження медичного огляду, відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків.

-наявними у матеріалах справи поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які пояснили, що 22.11.2016 року в їх присутності гр. ОСОБА_3 що керував мопедом «Delta SE» без державного номерного знаку, відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» на місці та від проходження медичного огляду у встановленому законом місці. Також в їх присутності стосовно ОСОБА_3 був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, від підпису, отримання копії та дачі пояснень останній відмовився, яким районний суд дав належну та обєктивну оцінку.

Крім того, допитаний в суді апеляційної інстанції сержант поліції ОСОБА_9 пояснив, що 22.11.2016 року, під час відпрацювання Маловисківського району в селі Злинка був помічений мопед без державного номерного знаку, внаслідок чого був зупинений. Під час спілкування з водієм ОСОБА_3 було відчутно запах алкоголю, а тому були зупинені двоє свідків в присутності яких гр. ОСОБА_3 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці та проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя.

Також, в судовому засіданні апеляційного суду було проглянуто відеозапис, який є у матеріалах адміністративної справи, з якого убачається, що ОСОБА_3 особисто, а не його брат, керував мопедом без номерного знаку та відмовився від проходження від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці та проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя. визнав, що він вживав спиртні напої.

У судове засідання до апеляційного суду були викликані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були присутніми під час відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння та складання протоколу. І хоча вказані свідки не зявилися до суду апеляційної інстанції, проте їх письмові покази у сукупності з наявними у матеріалах адміністративної справи доказами підтверджують вину ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта ОСОБА_3 про те, що він вживав алкогольні напої з ОСОБА_5, проте, мопедом він не керував, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, які проаналізовано вище у сукупності із положеннями чинного законодавства, оскільки апеляційний суд вважає, що це чітко проглядається з відеозапису від 22.11.2016 року та підтверджується матеріалами справи, яким суд надав всебічну, повну та обєктивну оцінку, що відображено у мотивувальній частині постанови.

Не визнання ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, є обраний спосіб захисту.

Правопорушнику ОСОБА_3 за порушення вимог ст.130 ч.1 КУпАП призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Адміністративне стягнення накладено у межах передбаченого ст.38 КУпАП трьохмісячного строку.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд всебічно і обєктивно зясував усі обставини даної справи і, врахувавши дослідженні по справі докази, правильно дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 є склад правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 КУпАП.

Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду справи, або дані, які б вказували на неповноту чи не обєктивність розгляду справи щодо ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

Викладене свідчить, що судом першої інстанції всебічно, повно та обєктивно досліджено всі обставини справи, а тому підстав для скасування постанови не вбачає.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків, що в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_3 належить відмовити, а постанову судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2017 року, залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривні 60 коп. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2