АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2226/17Суддя 1 інстанції Ткаченко С. В.
Номер провадження 33/774/29/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - ОСОБА_3, матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, викладених в постанові, водій ОСОБА_2 06 травня 2017 року о 13-00 годині, в м. Кривому Розі по вул. Серафімовича, біля будинку № 278 керував автомобілем CHERY AMULET, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) та на вимогу працівників поліції пройти на місці медичне обстеження за допомогою приладу «Драгер», чи проведення такого огляду у медичному закладі на встановлення стану сп'яніння в присутності свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення не є таким доказом, оскільки фіксує тільки факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а не в медичному закладі, куди він, у відповідності до вимог діючого законодавства, поліцейським не доставлявся. Окрім того, послався на те, що протокол складено неповажною особою, тобто працівником поліції, який не має спеціального звання.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги й наполягали на її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Однак, вказані вимоги процесуального закону, судом першої інстанції виконані не були.

Як вбачається з постанови, суд, встановивши наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не навів докази, на яких ґрунтується цей висновок.

Так, з постанови слідує, що судом було досліджено як доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення тільки протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 145402 від 06 травня 2017 року, який фіксує факт його вчинення, тоді як інші наявні в матеріалах справи докази, зокрема, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, рапорт інспектора батальйону 2 роти 2 УПП в м. Кривому Розі ДПП ОСОБА_6, розписку ОСОБА_7, які доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не досліджувалися, що є порушенням ст. 280 КУпАП.

За змістом ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду підлягає скасуванню через порушення норм процесуального права з прийняттям нового судового рішення у справі.

Дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, доведена в повному обсязі та підтверджується цими доказами.

Так, факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження 06 травня 2017 року на вимогу поліцейського огляду на стан алкогольного сп'яніння в законом встановленому порядку зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 145402 від 06 травня 2017 року та підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 06 травня 2017 року (а.с. 2).

Зазначені пояснення свідків є послідовними та повністю узгоджуються між собою, а також з даними, які слідують з рапорту інспектора роти батальйону 2 роти 2 УПП в м. Кривому Розі ДПП ОСОБА_6 від 06 травня 2017 року, згідно якого 06 травня 2017 року під час патрулювання у складі екіпажу № 0211 разом з інспекторами ОСОБА_8 та ОСОБА_11 біля будинку № 278 по вул. Серафімовича у м. Кривому Розі, було здійснено зупинку автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, який на вимогу поліцейського у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с. 3).

З розписки ОСОБА_7 слідує, що 06 травня 2017 року він був уповноважений ОСОБА_2 на керування автомобілем, від керування яким ОСОБА_2 було відсторонено як особу, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 4).

Окрім того, вина ОСОБА_2 підтверджується і його письмовими поясненнями, згідно яких він в протоколі про адміністративне правопорушення особисто зазначив, що випив пляшку алкогольного пива, після чого здійснював керування транспортним засобом.

Також, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції було допитано поліцейського ОСОБА_8, який підтвердив фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, який ним було складено та пояснив, що ОСОБА_2 в присутності двох свідків на вимогу поліцейського відмовився як від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці з застосуванням газоаналізатору, так і в медичному закладі, зазначивши, що він пив пиво.Окрім того, ОСОБА_8 підтвердив, що він як поліцейський має спеціальне звання -молодший лейтенант поліції.

Також, в судовому засіданні оглянуто наданий на запит суду апеляційної інстанції диск, який містить відеозапис з реєстратора (боді-камери АЕ0161) та з якого видно, що 06 травня 2017 року в період часу з 12-40 годині по 14-30 годину поліцейськими за повідомленням на гарячу лінію № 102, здійснено зупинку водія ОСОБА_2 з причини керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, запропоновано йому у присутності двох свідків пройти медогляд в законом встановленому порядку та у зв'язку з його відмовою складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після перегляду відеозапису ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтвердив, що він пив пиво та відмовився від проходження медичного огляду.

Допитана за клопотанням захисника в якості свідка ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_2 є її співробітником та 06 травня 2017 року після 14-00 години вона разом із ОСОБА_7 та ще однією співробітницею підійшли до місяця зупинки поліцейськими ОСОБА_2 й бачила як останній особисто писав в протоколі про адміністративне порушення пояснення, при цьому інших свідків не бачила. Також пояснила, що у її присутності поліцейські не пропонували пройти ОСОБА_2 медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, однак їй не відомо обставин, які передували її приходу та мали місце на час зупинки автомобіля та складення протоколу.

При цьому, суд апеляційної інстанції оцінює критично показання свідка ОСОБА_10, яка жодних відомостей, що мають значення у справі не повідомила, а її присутність на місці складання протоколу щодо ОСОБА_2 не свідчить про її обізнаність про обставини вчинення ним правопорушення.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності,з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу інкримінованого правопорушення, на думку суду апеляційної інстанції, є безпідставними та спростовуються вищенаведеними доказами.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги про складання протоколу про адміністративне правопорушення неповажною особою, яка не має спеціального звання, оскільки його складено молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_8, що узгоджується з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, згідно якого у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КупАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, на виконання вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого ним правопорушення, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами, при цьому становить велику суспільну небезпеку, особу ОСОБА_2, який за місцем роботи характеризується позитивно, його сімейний стан, відношення щодо вчиненого, інші обставини у справі та приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке буде відповідати меті стягнення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320,00 грн.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 320,00 грн. (триста двадцять грн.).

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: Н.В. Коваленко