Справа № 346/4846/16-п
Провадження № 33/779/269/2017
Категорія ст.185 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_2, на постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 25 жовтня 2016 року,-

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець селища Печеніжин, вул. Павлюка, 4, Коломийського району, Івано-Франківської області, громадянин України,?

визнаний винуватим за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

З постанови судді вбачається, що 09.09.2016 року близько 00 год.45 хв. гр.. ОСОБА_2 в селищі Печеніжин по вул. Палія, Коломийського району, знаходячись в пяному вигляді, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин подій та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, при цьому порушив його право на захист.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді щодо нього скасувати, закривши провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 повністю підтримав доводи АС. Вважає, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження у справі з цих підстав закрити.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Стосовно покликань ОСОБА_2, на те, що він пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з відтиску штампу вхідної кореспонденції Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу 16 лютого 2017 року, тобто, з часу винесення постанови і до подання ним апеляційної скарги минуло більше 10 днів.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутній в засіданні суду першої інстанції при винесенні постанови суду 25 жовтня 2016 року. Разом з тим, як правильно апелянт зазначив у своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, він оскаржувану постанову судді одержав тільки 11 січня 2017 року, що підтверджується його власноручним підписом. Однак з приводу затяжної правобічної полісегментарної пневмонії з ускладненням гострої дихальної недостатності він перебував на лікуванні в період часу з 09 січня по 31 травня 2017 року, тому не міг вчасно подати скаргу, підтвердивши поданими довідками про лікування. Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В ході апеляційного розгляду справи, знайшли своє підтвердження доводи апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи суддею місцевого суду.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, положенням ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Так, згідно вимог ст. 268 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про її відкладення, а в ч.3 названої статті цього Кодексу вказано, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачено, зокрема ст. 185 згаданого Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Вимогами ч.2 ст.279 КУпАП передбачено, що під час судового розгляду суд, окрім іншого, заслуховує осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Вказаних вимог закону суддя не дотримався.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено наступне: «в судові засідання 23.09. 10.10. та 25.10.2016 року правопорушник без поважних причин не зявлявся. Згідно відмітки Укрпошти повістки поверталися з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Як вбачається з відповіді на запит Печеніжинської ОТГ від 18.10.2016 року, гр. ОСОБА_2 зареєстрований по вищевказаному місцю проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому, на підставі наведеного, суд вважав за можливе розглядати справу у відсутності правопорушника».

Проте, в матеріалах справи відсутні жодні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи 25 жовтня 2016 року.

Разом з тим, справа була розглянута у відсутність ОСОБА_2 Таким чином, на час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 обєктивно не міг зявитися в засідання суду, так як не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Разом з тим, суддя не зясував дійсної причини невручення ОСОБА_2 повістки, не встановив адресу його проживання та місцеперебування. Розглядаючи справу без участі ОСОБА_2, суддя не тільки порушив його право на захист, а і вимоги ч.3 ст. 268 КУпАП, тому винесена ним постанова є незаконною, яку слід скасувати. Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) має щонайменше такі права: b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Таким чином, ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП. Стосовно апеляційних вимог ОСОБА_2 скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, слід зазначити наступне. Як вбачається зі змісту постанови, суддя, визнаючи доведеним факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, цих вимог закону не дотримався.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ІФ №011654 від 09.09.2016 року вбачається, що 09.09.2016 року близько 00 год.45 хв. гр. ОСОБА_2 в селищі Печеніжин по вул. Палія, Коломийського району знаходячись в пяному вигляді, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України N 8 від 26.06.92р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути конкретизовано, які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції і в чому саме проявляється злісність непокори.

Однак, при дослідженні вищевказаного протоколу встановлено, що у ньому не розкрито об'єктивної сторони правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладена формально, не конкретно, загальними фразами і не відображає усіх кваліфікуючих ознак передбачених ст.185 КУпАП.

В порушення вимог ст.256 КУпАП, в протоколі не вказано в чому саме проявлялась злісна непокора порушника, яка законна вимога була висунута працівниками поліції до ОСОБА_2 яку він в подальшому не виконав та не надано будь-яких фактичних даних, які б вказували на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 цього Кодексу.

Наведені обставини залишились поза увагою судді першої інстанції який в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, не з'ясував інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому його висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 цього Кодексу не ґрунтується на зібраних матеріалах справи.

В матеріалах справи відсутні достовірні докази винуватості ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів даної справи на ОСОБА_2, крім вищенаведеного протоколу, ще було складено протокол про адміністративне правопорушення, за те, що він 09 вересня 2016 року о 00:45 год. в м. Коломия Івано-Франківської області по вул. Палія керував автомобілем марки «Opel Corsa», номерний знак «АТ 5856 ВС», та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Коломийського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір, На дану постанову судді Білецького А.Е. подав АС, в якій просив скасувати постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 21.10.2017 року, а провадження закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення. В подальшому постановою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2016 року АС ОСОБА_2 задовольнено, постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2016 року скасовано та постановлено нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши справу, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки, в матеріалах справи відсутні достовірні докази його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а судовий розгляд проведений з грубим порушенням вимог ч.3 ст. 286 цього Кодексу.

За таких обставин, АС ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Коломийського міськрайонного суду від 25 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1