Справа № 450/2070/17 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/783/1184/17 Доповідач: Танечник І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді Танечника І.І., розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.09.2017р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2го О.Ю. визнано винним в тому, що він 12.07.2017 р. о 05год.15 хв. , в м.Самбір по вул.Валова,54 Львівської області, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння, що підтверджується актом медичного обстеження №387 від 12.07.2017р., чим порушив вимоги п.2.9»а» ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду є необґрунтованою і незаконною через неповноту та неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильної оцінки наявних у справі доказів та безпідставного ігнорування доказів.

Зокрема, суд покликається, як на доказ вини ОСОБА_2 на рапорт працівника поліції ОСОБА_3 та на протокол про вчинення адмінправопорушення, хоча ці документи містять явно недостовірні відомості в частині керування ОСОБА_2 транспортним засобом із порушенням ПДР не горів задній габарит та в частині наявності у нього ознак алкогольного сп»яніння та відмови від проходження тесту приладом «Драгер». Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які свідчать про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані сп»яніння. Про порушення ОСОБА_2 ПДР протоколу працівники поліції не складали, а отже такого факту не було. Також суддею місцевого суду було безпідставно відхилено клопотання про виклик і допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які могли ствердити, що ОСОБА_2 не вживає алкогольні напої.

Крім того, працівники поліції не роз»яснили йому його права передбачені ст.268 КУпАП та зміст ст.ст.59,63 Конституції України, чим порушили його право на захист. Також ОСОБА_2 не відмовлявся пройти тест на стан алкогольного сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу, лише вимагав, щоб такий був проведений в присутності двох свідків та за допомогою сертифікованого технічного приладу, чого працівниками поліції, в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп»яніння, зроблено не було.

Освідування ОСОБА_2 на стан алкогольного сп»яніння в Самбірській ЦРЛ також було проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп»яніння, оскільки лікар в порушення вимог ст.266 ч.6 КУпАП розпочав освідування на підставі неналежно заповненого направлення, яке містить протиріччя та є сумнівним.

Техніка, а саме прилад «Алкотест»,, яким проводили перевірку на стан сп»яніння є несертифікованим, а тому не може застосовуватись, а усі результати встановлені з його застосуванням є нечинними. ОСОБА_2 не надали можливості ознайомитись з результатами обстеження на стан сп»яніння та не вручили будь-якого документу, який містив результати освідування. Підписи на висновку про результати медичного огляду від імені ОСОБА_2 та на протоколі про вчинення адмінправопорушення підроблено.

Також зазначає, що виносячи постанову 06.09.2017р. суддя Мусієвський В.Є. знаходився у відпустці, а тому не мав права здійснювати правосуддя.

Гр.ОСОБА_2 та його захисник належним чином двічі повідомлялись апеляційним судом про дату, час і місце судового розгляду, від представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду за його відсутності та за відсутності ОСОБА_2, який знаходиться на військових заняттях. За таких обставин відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка у судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи зазначені в апеляційній скарзі, суд вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку і навів у постанові. Зокрема, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №086682 від 12.07.2017р. /а.с.1/; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння від 12.07.2017р., з якого вбачється, що вміст алкоголю у ОСОБА_2 складає 2,5% проміле /а.с.2/ ; власноручними поясненнями ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він 12.07.2017р. випив одну пляшку пива та поїхав, тобто керував транспортним засобом .

Під час розгляду справи суд належним чином дослідив всі обставини справи та особу правопорушника і підставно визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та наклав на нього стягнення, яке відповідає тяжкості скоєного та особі правопорушника.

Що стосується покликання адвоката про те, що проведення медичного освідування ОСОБА_2 на стан алкогольного сп»яніння було проведено з порушенням Інструкції, а також протокол про вчинення ОСОБА_2 адмінправопорушення було складено з порушенням вимог чинного законодавства, то, на думку суду, такі покликання не дають підстав вважати, що ОСОБА_2 не керував автомобілем у стані алкогольного сп»яніння та не спростовують висновків місцевого суду з цього приводу, а тому не є підставою для скасування постанови.

Доводи адвоката в апеляційній скарзі про те, що суддя Мусієвський В.Є. розглянув справу під час перебування у відпустці є голослівними та не підтверджуються жодними доказами, які мав би надати адвокат на підтвердження своїх доводів про дану обставину.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2017р. відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Танечник І.І.