Номер провадження: 33/785/835/17
Номер справи місцевого суду: 521/554/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2017 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, студента, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права на керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду, 01.01.2017 року о 06.35 год. ОСОБА_2 керував автомобілем «Мазда» реєстраційний номер ВН 6794 ЕР по вул. Крайній в м. Одесі в стані алкогольного спяніння, згідно висновку «Drager Alcotest 6810» виявлено 0,64 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою та прийнята із порушенням процесуальних норм, в звязку з чим підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

- суд 1-ої інстанції не звернув уваги на той факт, що він не погодився з висновком тесту, оскільки немає відомостей про останнє калібрування зазначеного приладу;

- суд в постанові посилається на докази, а саме на пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, але пояснення зазначених свідків не підтверджують керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння;

- поза увагою суду залишився той факт, що він не погодився з висновком тесту, про що була зроблена відмітка в протоколі, але поїхати до медичного закладу працівники поліції йому не запропонували;

- судом при обранні виду стягнення були порушені вимоги ст. 33 КУпАП, а саме не враховано особу правопорушника, його майновий стан, помякшуючи обставини тощо, не враховано того факту, що на його утриманні знаходиться родина та батьки похилого віку та позбавлення його права керування транспортними засобами значно погіршить матеріальне становище його родини.

- також судом 1-ої інстанції були порушені вимоги ст. 285 КУпАП, а саме не відправлено йому копію оскаржуваної постанови протягом трьох днів з дня її проголошення.

За таких обставин, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Окрім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому ОСОБА_2 зазначив, що про наявність постанови у відношенні нього дізнався випадково та йому відповідно до норм чинного законодавства не було направлено її копію протягом трьох діб, тому просить поновити йому строк на оскарження постанови.

Заслухавши в судовому засіданні апелянта, його представника, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд вважає, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної статті також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Згідно ст. 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про направлення ОСОБА_2 копії постанови суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Вивчивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про скасування постанови суду 1-ої інстанції, апеляційний суд приходить до наступного.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він не перебував у стані алкогольного спяніння у співвідношенні з іншими доказами, апеляційний суд вважає їх направленими на уникнення від відповідальності за вчинення правопорушення, оскільки вони спростовуються наступними доказами по справі, визнаними судом апеляційної інстанції належними та допустимими, а саме:

- роздруківкою алко-тесту «Drager Alkotest» 6810 відповідно до якої у ОСОБА_2 виявлено 0,64 проміле алкоголю. (а.с. 3);

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №155236 від 01.01.2017 року, згідно з яким, він з протоколом не згоден, оскільки користувався спреєм для горла «Стрепсілс» (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використання спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат на стан спяніння у ОСОБА_2 позитивний 0,64% (а.с.4);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 01.01.2017 р. (а.с.5-5а), згідно з якими, в їх присутності ОСОБА_2 проходив тест на стан спяніння, в результаті якого було виявлено 0,64 % пром.;

- рапортом молодшого інспектора УПП у м. Одесі ОСОБА_7, згідно з яким 01.01.2017 року було виявлено правопорушення, а саме водій ОСОБА_2, керуючи а/м «Мазда», д/н НОМЕР_1 не виконав вимоги знаку «рух праворуч», здійснивши поворот наліво, чим порушив вимоги п.п.8.4 ПДР.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду допитаний свідок ОСОБА_8, який являється інспектором 3-го батальйону 2-ої роти УПП в м. Одесі, який пояснив, що 01.01.2017 року зранку було зупинено гр-на ОСОБА_2 з ознаками алкогольного спяніння та був проведений огляд за допомогою приладу «Драгер», який показав позитивний результат. ОСОБА_2 пояснив, що користувався спреєм «Стрепсілс», але проїхати до медичного закладу відмовився. Після чого приїхав батько ОСОБА_2, якому було передано керування а/м «Мазда».

Окрім того, апеляційний суд вважає, що незважаючи на те, що ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді справи в суді 1-ої інстанції, однак обставини вчинення ним правопорушення судом 1-ої інстанції встановлені обєктивно. Крім того, всі доводи ОСОБА_2 щодо обставин вчинення правопорушення перевірені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в його присутності та присутності його захисника, чим відновлено його право на особисту участь при розгляді матеріалів відносно нього.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про порушення поліцейським при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі - Інструкція) із посиланням на порушення п.27 даної Інструкції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоровя).

Аналізуючи зазначенні положення Інструкції, апеляційний суд вважає, що поліцейські, при зупинці ОСОБА_2та його огляді на стан спяніння керувались положеннями даної інструкції. При цьому, суд враховує, що на місці зупинки, а також, в подальшому, від ОСОБА_2скарг та зауважень на дії працівників поліції не поступало, його незгода з даними результату алко-тесту та невизнання вини у вчиненні правопорушення є намаганням уникнути відповідальності за його вчинення.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта, щодо відсутності відмітки про проходження калібрування алко-тесту «Drager», оскільки відповідно до наданого на запит апеляційного суду УПП в м. Одесі, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу № 12-01/5666 виданого 23.09.2016р., та чинного до 23.09.2017р. зазначений алко-тест є сертифікованим та пройшов відповідну перевірку.

Окрім того, апеляційний суд вважає голослівними твердження ОСОБА_2про те що користування спреєм для горла може показати наявність алкоголю в кількості 0,64 % проміле.

При цьому, апеляційний суд також враховує те, що умисні дії ОСОБА_2були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля, тому вважає, що суд 1-ої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції докази досліджені належним чином та їм надана вірна оцінка, тому не має підстав для скасування або зміни постанови суду.

Керуючись ст.ст. 7, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити, та поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2017 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца