АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3141/17-пГоловуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 33/789/163/17 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 травня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно постанови, ОСОБА_1 05 березня 2017 року о 01 год. 50 хв. у м.Тернополі по вул.Коновальця, 2 керував автомобілем НОМЕР_1 перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп'яніння проводився в ОСОБА_3 (висновок №98).

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. Зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки постанова винесена без його участі та його довірителя, хоча він подав клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому процесі. Стверджує, що судом не було прийнято до уваги його клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення для усунення недоліків, так як в даному протоколі не зазначено свідків даного правопорушення, а також їх немає на відео. Наголошує на порушенні працівниками поліції та лікарем, який проводив огляд, вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція). Зокрема вказує, що з наявних у справі та долучених ним до апеляційної скарги матеріалів слідує, що висновок про результати медичного огляду ОСОБА_1 був виданий 05 березня 2017 року о 02 год. 50 хв., в той час як забір біологічного матеріалу проведений після цього о 03 год., а результати лабораторних досліджень датовані 06 березня 2017 року, а тому просив про повторне дослідження щодо наявності наркотичних речовин. В доповненнях до апеляційної скарги захисник стверджує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги ст.266 КУпАП щодо порядку направлення водіїв для огляду на стан спяніння.

Заслухавши апелянта та ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задоволити, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення від 05.03.2017 року серія БР №250103, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.03.2017 року, показаннях інспектора роти №2 батальйону УПП у м.Тернополі ДПП ОСОБА_4 та лікаря-нарколога ОСОБА_3 ОСОБА_5, які були допитані судом першої інстанції, відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля.

Вказаними доказами повністю підтверджується, що ОСОБА_1 05 березня 2017 року о 01 год. 50 хв. у м.Тернополі по вул.Коновальця,2 керував автомобілем, перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими та оціненими в судовому засіданні доказами.

Щодо доводів про допущені порушення порядку надання лікарем висновку щодо результатів медичного огляду на наркотичне сп'яніння, то вони не є істотними, оскільки судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання захисника і постановою від 24.05.2017 року доручено Комунальній установі Тернопільської обласної ради Тернопільський обласний наркологічний диспансер провести у встановленому порядку повторне дослідження біоматеріалу, відібраного 05 березня 2017 року в ОСОБА_1 на наявність наркотичних засобів або психотропних речовин.

На виконання вказаної постанови до апеляційного суду Тернопільської області 12.06.2017 року надійшла письмова інформація КУТОР ТОНД з результатами повторного дослідження, з якого слідує, що при токсологічному аналізі сечі ОСОБА_1 було виявлено марихуану і амфетаміни, що додатково підтверджує правильність висновку та діагнозу лікаря як за результатами огляду, так заключний діагноз (за результатами огляду та тестів) про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного спяніння.

Отже, перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд дотримався вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні ПДР.

Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку направлення водія на огляд для встановлення стану сп'яніння є безпідставними.

Так, відповідно до частини шостої ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N1413/27858, виданої на підставі постанови КМУ від 17.12.2008 року №1103 Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я і присутність двох свідків в даному випадку не є обов'язковою.

Доводи захисника про необхідність залучення працівниками поліції свідків для підтвердження у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння і внесення цих ознак у протокол про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки в даному випадку огляд проводився в порядку визначеному розділом ІІІ Інструкції лікарем закладу охорони здоровя, який і складав відповідний акт огляду, де вказав виявлені ознаки наркотичного спяніння та видав відповідний висновок (додатки 3,4 до Інструкції).

Доводи захисника про порушення судом законодавства через незадоволення його клопотання щодо відкладення судового засідання є безпідставними, оскільки суд першої інстанції вірно оцінив дане клопотання, як необґрунтоване, оскільки жодних доказів участі захисника в той день в іншому процесі ним не було подано ні до місцевого суду, ні до апеляційної скарги.

Доводи про порушення права на захист особи, відносно якої складено протокол, не відповідає дійсності. Як убачається з протоколу судового засідання ОСОБА_1 брав участь в судовому розгляді 19 квітня 2017 року і особисто дав пояснення з приводу складеного протоколу, після чого розгляд справи було відкладено для виклику свідків, проте ОСОБА_1 в наступне в судове засідання 3 травня 2017 року не зявився і причини неявки не повідомив.

Суд вірно прийшов до висновку про те, що будучи повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 і його захисник не з'явилися в судові засідання, зловживаючи своїми правами, а тому відповідно до ст.268 КУпАП суд правомірно завершив розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 травня 2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6