Справа № 505/2901/17
Провадження № 3/505/1433/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.11.2017 року Суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Паценюк Г.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Регіонального представництва Уповноваженого Верховної ради України з прав людини в Одеській області про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, начальника управління забезпечення діяльності виконавчого комітету та Котовської міської ради

по ч.7 ст. 212-3 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

31.10.2017 року до Котовського міськрайонного суду Одеської області з Регіонального представництва Уповноваженого Верховної ради України з прав людини в Одеській області надійшов протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 212-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.10.2017 року, 01.10.2016 року до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла скарга ОСОБА_2 щодо порушення Подільською міською радою Одеської області його права на звернення та права на інформацію. Відповідно до вказаної скарги, ОСОБА_2 13.09.2016 року звернувся до Урядового контакт центру, реєстраційний номер заяви ЛЕ 5737997, яка в подальшому була надіслана для виконання до Подільського виконавчого комітету Одеської області. У звернені заявник просив провести службову перевірку стосовно першого заступника Подільського міського голови Одеської області ОСОБА_3 20.09.2016 року за підписом начальника управління забезпечення діяльності виконавчого комітету та міської ради ОСОБА_1 було надано відповідь з посиланням на ЗУ «Про захист персональних даних». З вказаної відповіді вбачається, що звернення ОСОБА_2 не було розглянуто обєктивно та всебічно. За висновками уповноваженої особи на час складання протоколу в діях ОСОБА_1 вбачалися ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 212-3 КУпАП, а саме незаконна відмова у прийнятті та розгляді звернення, інше порушення Закону України «Про звернення громадян».

ОСОБА_1 до суду не зявилася, надіслала суду клопотання про розгляд адміністративного протоколу без її участі.

Потерпілий ОСОБА_2 21.11.2017 року надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши адміністративний протокол та додані до нього матеріали, клопотання потерпілого ОСОБА_2 та ОСОБА_1, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що датою вчинення правопорушення ОСОБА_1 є 20.09.2016 року. Скарга ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла 01.10.2016 року. Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст. 212-3 КУПАП відносно ОСОБА_1 надійшов до суду 31.10.2017 року.

Відповідно до положень ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Таким чином, на момент надходження адміністративного протоколу до суду, строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по ч.7 ст. 212-3 КУпАП скінчився.

Згідно п. 7 ч.1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах, і відповідно до законів України.

Пункт 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

У справі про адміністративне правопорушення суд має право відповідно до ст. 284 КУпАП виносити одну з таких постанов: а) про накладення адміністративного стягнення; б) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 241 КУпАП; в) про закриття справи. Тобто, закриття справи неможливо поєднати із накладенням адміністративного стягнення чи застосуванням заходів впливу. Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії і унеможливлює дослідження будь-яких доказів по справі та встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

За правилами ст. 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовно якої є визначення вини. Отже наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається. Наведені обставини виключають можливість здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, яке включає в себе дослідження доказів на предмет наявності або відсутності в її діях складу адмінправопорушення у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та з метою запобігання порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження в даній адміністративній справі підлягає закриттю.

Що стосується звернення ОСОБА_2 з заявою про компенсацію йому витрат на правову допомогу у звязку з розглядом адміністративного протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 7 ст. 213-2 КУпАП , то вказану заяву слід залишити без розгляду для вирішення питання в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог ч.3 ст. 40 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 на судові рішення Вищого адміністративного суду України, Окружного адміністративного суду м. Києва та інших судів про стягнення витрат за надання правової допомоги громадянам є необґрунтованими, оскільки вказані рішення стосуються справ, що розглядаються відповідно до вимог Кодексу про адміністративне судочинство, а в даному випадку суд керується нормами кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 38, 40, 245, 247, 280, 284, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 по ч.7 ст. 212-3 КУпАП закрити з підстав закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до апеляційного суду Одеської області на протязі 10 днів з дня винесення постанови або протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Паценюк Г.В.