Справа № 461/4925/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/783/1173/17 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, з участю прокурора Бриндак Марії Богданівни, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та її захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 320 гривень судового збору.

Не погоджуючись з зазначеною постановою судді місцевого суду, 11 вересня 2017 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2017 року.

На обґрунтування причин пропуску строку подання апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що копію оскаржуваної постанови вона отримала 7 вересня 2017 року та 8 вересня 2017 року звернулася з відповідною апеляційною скаргою, скерувавши таку помилково на адресу Апеляційного суду Львівської області. Тому вважає, що такий строк пропущений нею з поважних причин та підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2017 року та закрити провадження у справі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суддя місцевого суду поверхнево розглянув справу щодо неї, так як у вступній частині постанови зазначена дата розгляду 11 лютого 2015 року, хоча такий розгляд відбувся 29 серпня 2017 року.

Вважає, що суддею не досліджено строки накладення адміністративного стягнення. В порушення вимог ст. ст. 38, 247 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою особою та розпочато провадження у справі 17.07.2017 року, тобто з порушенням вимог закону, щодо порядку і строків провадження у справі про адміністративне правопорушення. Так як протокол у справі про адміністративне правопорушення був складений з порушенням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, та провадження у справі розпочато з порушенням вимог ст. 247 КУпАП, тому суддя, на думку апелянта, повинен був винести постанову про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Також вказує на те, що не приховувала і не порушувала вимог закону, адже нею була подана декларація про майновий стан за 2016 рік, де і зазначила придбаний транспортний засіб.

Наголошує, що рішенням НАЗК від 9.06.2016 року № 5, зареєстрованого в МЮ України 25.07.2016 року за № 1019/29149 «Про затвердження Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національного агенства з питань запобігання корупції» затверджено вимоги, щодо складення протоколів про адміністративні правопорушення. Разом з тим протокол від 17.07.2017 року не відповідає п.8 Порядку, який вимагає складення на бланку НАЗК.

В суді апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 додатково пояснила, що вона не є субєктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки не займала за посадою відповідальне становище. Тому задекларувала даний автомобіль при поданні декларації за 2016 рік у березні 2017 року. Вказує, що не мала умислу приховувати зазначений автомобіль.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та її захисника адвоката ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, виступ прокурора Бриндак М.Б. - на заперечення доводів апеляційної скарги та клопотання, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотання, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду підлягає відновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів апеляційної скарги, які надійшли на адресу Апеляційної суду Львівської області, вбачається, що 8.09.2017 року ОСОБА_2 звернулася з відповідною апеляційною скаргою на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29.08.2017 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Тому приходжу до переконання, що строк на апеляційне оскарження постанови судді слід поновити.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, є обгрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі.

Згідно ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 з 01.07.2015 року призначена на посаду начальника відділу методології та розяснювальної роботи управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відповідно до наказу № 97-0 від 30.06.2015 та дана посада належить до посад державної служби категорії "Б", а відтак згідно підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» вона відноситься до суб'єктів відповідальності, на яких поширюється дія цього закону.

Згідно примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті віднесено, зокрема особи, посади яких належать до посад державної служби категорії "А" або "Б".

Як бачається з інформації Регіонального сервісного центру у Львівській області МВС України ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 20.09.2016 року придбано транспортний засіб марки OPEL, модель Astra, серійний номер W0LBD6EA0GG071846, вартість якого становить 511 000 гривень.

Відповідно до першого етапу системи подання та оприлюднення декларацій (повідомлень) відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції», який розпочав свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року, передбаченого пунктом 1 Рішення № 2 від 10.06.2016 року Національного агентства з питань запобігання корупції, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 року № 1153/29283, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другої статті 52 Закону, є обовязковим для службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно із статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на офіційному веб-сайті НАЗК.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Ураховуючи, що вартість придбаного транспортного засобу марки OPEL, модель Astra, перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, у ОСОБА_2 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані упродовж періоду з 00.00 год. 21.09.2016 року по 00.00 год. 1.10.2016 року.

З даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, встановлено, що станом на 17.07.2017 року ОСОБА_2 письмово не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про придбання нею 20.09.2016 року транспортного засобу марки OPEL, модель Astra, на суму 511 000 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суддя місцевого суду поверхнево розглянув матеріали адміністративної справи, оскільки у вступній частині постанови зазначено, що 11.02.2017 року суддя Галицького районного суду м. Львова розглянув справу, хоча розгляд відбувся 29.08.2017 року, то такі є безпідставними, адже допущена технічна помилка щодо дати розгляду не може слугувати підставою для визнання постанови судді незаконною.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення від 17.07.2017 року, який, на думку апелянта, складений з порушенням, то слід зазначити, що відповідно до п.п.1 п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП органи внутрішніх справ уповноважені на складання адміністративних протоколів за ст. ст. 172-4 172-9 КУпАП, а тому даний протокол оформлений оперуповноваженим Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4

Крім того, статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агенство з питань запобігання корупції є спеціально уповноваженими субєктами у сфері протидії корупції.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині застосування строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а тому, як зазначає апелянт, провадження у справі підлягало закриттю у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, то такі є необгрунтованими та не узгоджуються з вимогами закону.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Ураховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 17.07.2017 року, а днем вчинення адміністративного правопорушення є 1.10.2016 року, тому строк накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення не закінчився.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що у діях ОСОБА_2 був відсутній умисел щодо вчинення адміністративного правопорушення, так як апелянт не відносить себе до субєктів вказаного адміністративного правопорушення, то такі безпідставні та підстави для закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП відсутні.

Відповідно до примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище віднесено, зокрема особи, посади яких належать до посад державної служби категорії «Б». Ураховуючи, що посада начальника відділу методології та розяснювальної роботи управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області належить до категорії «Б», тому на ОСОБА_2 відповідно до першого етапу системи подання та оприлюднення декларацій (повідомлень) відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» покладався обовязок повідомити про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2, суддя суду першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, постанова судді суду першої інстанції є законною і обгрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі апелянтом, суддя апеляційного суду не знаходить.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 серпня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1