Справа № 675/392/17
Провадження № 3/675/156/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року м.Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Демчук П.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НА № 868617, виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 12.09.2000 року, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, працюючого на посаді головного лікаря Ізяславської центральної районної лікарні,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення № 22-11/24 від 14 лютого 2017 року встановлено, що ОСОБА_1, працюючи на посаді головного лікаря Ізяславської центральної районної лікарні допустив ряд порушень вимог законодавства про працю.

Зокрема, 14 лютого 2017 року під час проведення планово перевірки по додержанню законодавства про працю в Ізяславській центральній районнії лікарні за місцем розташування за адресою: вул. Богдана Хмельницького 47, м.Ізяслав Хмельницької області, встановлено наступні порушення вимог законодавства про працю протягом січня 2016 року:

- заробітна плата працівникам установи за період відпустки не пізніше ніж за три дні до початку відпустки не виплачується, що є порушенням вимог ч.4 ст 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки». Так, згідно наказу № 1-в від 03.01.2017 року надано щорічну відпустку ОСОБА_2 з 15.01.2017 року. Виплату оплати часу відпустки ОСОБА_2, в сумі 3529,00 грн., здійснено 25.01.2017року., згідно платіжного доручення № 30 від 24.01.2017 р. Згідно наказу № 4-в від 11.01.2017 року надано щорічну відпустку ОСОБА_3 з 18.01.2017 року. Виплату оплати часу відпустки в сумі 3682,45 гри., працівниці здійснено лише 25.01.2017 року, згідно платіжного доручення № 29 від 24.01.2017 року. Згідно наказу № 16-в від 06.02.2017 року надано щорічну відпустку ОСОБА_4 з 06.02.2017 року. Виплату оплати часу відпустки в сумі 1600,00 грн., працівниці здійснено лише 13.02.2017 року згідно платіжного доручення N 76 від 09.02.2016 року. Вказане підтверджується представленими під час перевірки розрахунковими та платіжними відомостями.

- Виплата належних коштів звільненому працівнику у день звільнення в установі не проводиться, що є порушення вимог статті 116 КЗпП України, щодо здійснення розрахунку по належним коштам звільненому працівнику у день звільнення. Так, згідно Наказу N 155-п від 07.12.2016 року звільнено з роботи з підстав, передбачених ст.38 КЗпП України ОСОБА_5 з 12.12.2016 р. Згідно розрахункового рахунку по заробітній та платіжних відомостей у день звільнення суму належних до виплати коштів не виплачено. Виплату належних звільненій працівниці ОСОБА_5 коштів в сумі 2716,37 грн. здійснено 26.12.2016р., згідно платіжного доручення № 2207 від 26.12.2016 р. Згідно Наказу № 4-п від 10.01.2016 року звільнено з роботи з 10.01.2017 року ОСОБА_6 з підстав, передбачених п.2 ст.36 КЗпП України в зв'язку з закінченням терміну трудового договору. Згідно розрахункового рахунку по заробітній платі та платіжних відомостей у день звільнення суму належних до виплати коштів не виплачено. Виплату належних звільненій працівниці ОСОБА_6 коштів в сумі 1107,31 грн., здійснено лише 25.01.2017р., згідно платіжного доручення № 30 від 24.01.2017р. Згідно Наказу № 17-п від 08.02.2017 звільнено з роботи з 08.02.2017 року з підстав передбачених ст.38 КЗпП України ОСОБА_7. Згідно розрахункового рахунку по заробітній платі та платіжних відомостей у день звільнення сума належних до виплати коштів не виплачено. На час проведення перевірки заборгованість із виплати коштів звільненому працівнику ОСОБА_7 становить 472,80 грн. Вказані обставини свідчать про те, що відносно звільнених працівників ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 допущено порушення вимог ст. 116 КЗпП України, щодо проведення повного розрахунку із звільненим працівником у день звільнення. Таким чином, на підставі представлених документів: наказів № 155-п, №4-п, № 17-п, розрахункових рахунків по заробітній платі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, платіжних відомостей на виплату заробітної плати за грудень 2016 року, січень-лютий 2017 року встановлено, що в установі допущено порушення вимог статті 116 КЗпП України, щодо проведення розрахунку по належним коштам звільненим працівникам у день їх звільнення та статті 47 КЗпП України, щодо виконання законодавче встановленого обовязку провести із звільненим працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП.

При дослідженні штатного розкладу Ізяславської центральної районної лікарні станом на 06.02.2017 року виявлено наявність наступних посад (професій) працівників, а саме: «електрозварник», «кухар», «муляр». Таким чином встановлено і ряд професій та робіт, які мають ознаки щодо можливості впливу шкідливих та небезпечних виробничих факторів, та є такими що віднесені та підпадають під дію норм Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість працівників у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016р. № 461, Списки виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість працівників у яких дає право на щорічні додаткові відпустки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року № 1290, додаток 1 (у редакції постанови КМУ від 13.05.2003 № 679), але не проведення атестації позбавляє права найманих працівників на щорічні додаткові відпустки, отримання підвищеної оплати праці на важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці відповідно до вимог статті 100 КЗпП України.

Крім того, атестація робочих місць за умовами праці проведена, але не в повному об'ємі, доплати до тарифних ставок за шкідливі умови праці (ст. 100 КЗпП) працівникам здійснюються враховуючи результати атестації.

Так, професія «електрозварник» та «муляр» передбачені в розділі XXXIII Загальні

професії (у всіх галузях господарства) постанови Кабінету Міністрів України від

24.06.2016р. № 461 «Про затвердження Списків № 1 і № 2 виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість працівників у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а професія «кухар», передбачена в частині «3агальні професії за всіма галузями господарства» постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 № 1290, додаток 1 (у редакції постанови Кабміну від 13.05.2003 № 679), Списків виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки, тому проведення атестації вищезазначених робочих місць є першочерговою вимогою задля забезпечення гідних та безпечних умов праці та оплати найманих працівників, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Таким чином, встановлено факт порушення вимог п. 4 Постанови Кабінету Міністрів

України № 442 від 1 серпня 1992 року «Про затвердження Порядку проведення атестації

робочих місць за умовами праці», згідно якого атестація проводиться атестаційною

комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству,

організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5

років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Своїми діями ОСОБА_1, як посадова особа установи, допустив порушення норм ст.ст. 38, 100, 115 ч. 4, 116, ст. 21 Закону України «Про відпустки».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному визнав, розкаюється, зазначив, що порушення, зазначені в акті усунуті повністю, пояснив, що в подальшому не будуть здійснюватися порушення норм законодавства про працю.

Допитавши ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, вважаю, що він вчинив правопорушення, передбачене ст. 41 ч. 1 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення № 22-11/24 від 14 лютого 2017 р., актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 22.11/283, наказами Ізяславської центральної районної лікарні, розрахунковими листами, платіжними дорученнями, іншими матеріалами справи.

Разом з тим, відповідно до положень ст.ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, негативних наслідків від дій порушника не настало, вважаю вчинене ним правопорушення малозначним. У звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 41 ч. 1, 221, 283-287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП із закриттям провадження у справі, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя П.В.Демчук