АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2, 02 травня 2017 року о 16 год. 40 хв., рухаючись по вул. Бориспільській, 27 в м. Києві, керував автомобілем марки «Вольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови та координації рухів, сповільнення рухів, дуже звужені зіниці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вищезазначену постанову та постановити нову, якою закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_2

Сторона захисту вважає, що постанова судді прийнята з грубим порушенням норм процесуального права, без належного об'єктивного розгляду всіх обставин справи та дослідження доказів зі сторони ОСОБА_2, а тому, на його думку, підлягає скасуванню.

Зазначає, що підставою зупинки патрульним поліцейським автомобіля, яким керував ОСОБА_2, було порушення ним п.п. 2.3 (в) ПДР України, а саме непристібнутий пасок безпеки, однак відповідний протокол складено не було, а відтак така зупинка, на думку сторони захисту, була незаконною.

Справа № 33/796/1739/2017

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Коляденко П.Л.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

Посилається на те, що у зв'язку з відсутністю у службовій машині алкотестеру "ДРАГЕР" патрульним поліцейським Михайленко В.М. було викликано інший патруль, і прибувши на місце події, патрульний Лисенко A.A. повідомив ОСОБА_2 про підстави зупинки, про знову ж таки порушення п.п. 2.3 (в) ПДР України (непристібнутий пасок безпеки),однак відповідний протокол складати відмовився, наполягав на необхідності проходження тесту на стан сп'яніння.

Крім того, зазначає, що пояснення свідків, про те, що ОСОБА_2 мав ознаки у вигляді звужених зіниць, незв'язне мовлення, тремтіння пальців рук і т.д., не можна вважати об'єктивними, оскільки свідки не підходили до ОСОБА_2 та не спілкувалися з ним під час події і не могли бачити його очей та його поведінку, щоб констатувати такі ознаки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2, 02 травня 2017 року о 16 год. 40 хв., рухаючись по вул. Бориспільська, 27 в м. Києві, керував автомобілем марки «Вольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови та координації рухів, сповільнення рухів, дуже звужені зіниці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252,280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддя, обгрунтовуючи винуватість ОСОБА_2 у порушення правил дорожнього руху - відмові від проходження, відповідно до встановленого прядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння, послався на наявні у справі докази, а саме: дані протоколу про адміністративні правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.2-3), рапортів інспектора батальйону супроводження ГУНП України в м. Києві Михайленка В.М. та інспектора роти № 2 батальону № 2 УПП в м. Києві Лисенка А.А. (а.с. 4-5), а також дослідженого в судовому засідання відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, здійсненого під час складання протоколу щодо ОСОБА_2

Під час перегляду вказаного вище відеозапису у суді апеляційної інстанції, відмова ОСОБА_2 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння знайшла повне підтвердження.

Крім того, в суді апеляційної інстанції і сам ОСОБА_2 не заперечував факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення є голослівними, та не підтверджуються матеріалами справи.

Посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на те, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 була незаконною, оскільки її підставою було порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3 (в) ПДР України, а саме непристібнутий пасок безпеки, однак до адміністративної відповідальності за вказане порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 не притягувався, не можуть бути безумовною підставою для скасування постанови судді про порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки дослідженим у суді відеозаписом та особистими поясненнями ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується, що причиною його зупинки було саме порушення п.п. 2.3 (в) ПДР України, а не притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за це правопорушення не може свідчити про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.Крім того, даних про оскарження дій працівників поліції щодо незаконності зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 та його захисником не надано.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що свідки не підходили до ОСОБА_2 і не могли бачити його очей та його поведінку, щоб констатувати ознаки наркотичного сп'яніння, то вони є безпідставними, оскільки суперечать даним протоколу про адміністративне правопорушення, письмовим поясненням свідків, рапортам поліцейських та даними дослідженого в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків.

З огляду на викладене, рішення судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Підстав для закриття провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, немає.

У зв'язку з цим суддя суду апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко