Дата документу 07.07.2017 Справа № 554/4947/17
Справа №554/4947/17
Провадження № 3/554/1731/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

7 липня 2017 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, головного інженера Полтавського КАПТ-1628, одруженого, РНОКПП НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу, складеного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_2 «ОСОБА_1 8 червня 2017 року о 12 год. 15 хв. допустив порушення провадження господарської діяльності, а саме без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру … далі текст не читається», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого 164 КУпАП.

В судове засідання із-за відсутності процесуальної необхідності порушник не викликався та розгляд протоколу проведено без його участі.

Дослідивши протокол про вчинення адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи, виходячи з наступного.

У відповідності до чинного законодавства відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності передбачена трьома частина ст. 164 КУпАП, кожна із яких сама по собі є окремою нормою закону.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Судом встановлено, що Протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки. Перш за все, текст його із-за нерозбірливості почерку не прочитується та не піддається розумінню і осмисленню. Суть адміністративного правопорушення із можливого для сприйняття і розуміння не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у будь-якій із трьох частин статті 164 КУпАП, диспозиції яких є бланкетними, оскільки не розкрито зміст порушення норми закону, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на неіснуючу норму, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки порушнику інкримінується незаконне здійснення господарської діяльності, то в сформульованому ініціатором складення протоколу обвинуваченні не зазначено, яким саме законом це передбачено і чи дійсно цей вид діяльності потребує ліцензування або отримання іншого дозволу на його здійснення, які саме конкретні дії ним було вчинено, що свідчать про здійснення цієї діяльності та хто був свідком цього (за наявності таких), тощо.

Будь-яких доказів, зібраних у визначеному законом порядку, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту його вчинення в протоколі є припущенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, встановлено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення виконаний неохайно, нерозбірливим почерком, який практично не піддається прочитуванню, що позбавляє суд можливості зрозуміти його зміст та прийняти до уваги як доказ по справі.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_1 є не конкретним, його зміст і суть є не зрозумілими, а тому на його підставі особа не може бути піддана адміністративному стягненню, а отже справа підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про його винуватість у цьому не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя А.Г. Савченко