АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1006/17 Головуючий у І-й інстанції - Юшков М.М.
Справа № 204/5000/17 Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 08.08.2017 року о 03 год. 10 хв. у м. Дніпрі по вул. Робоча, біля буд. 162, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, зміна кольору шкіри, невнятна мова). Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. Вказує, що протокол, про притягнення його до адміністративної відповідальності складений з грубим порушенням інструкції № 1395 від 07.11.2015 року та поліцейським неправомірно був зупинений його транспортний засіб. Крім того, обставини події, викладені у протоколі, не відповідають дійсним обставинам, його поясненням та поясненням свідків, дані про яких зазначені у протоколі.

В судове засідання апеляційного суду з'явились ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_3, які кожен окремо підтримали в повному обсязі викладені доводи та вимоги апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, оскільки не вважав за необхідне. Він чинив автомобіль та о 3 годині поїхав до магазину АТБ. Причину зупинки працівники пояснили, що при здійсненні маневру не проказав поворот. Захисник адвокат ОСОБА_3 пояснив, що поліцейські під час складання протоколу не роз'яснили ОСОБА_2 його права.

Доводи ОСОБА_2 про невідповідність складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 08.08.2017 року стосовно нього вимогам КУпАП та наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 року є необґрунтованими, оскільки апелянт вказує на неправильність складання постанови щодо нього про накладення адміністративного стягнення, а предметом оскарження є протокол про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_2 на незаконність зупинки його автомобілю працівниками поліції, користуючись формальним приводом, не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Необхідно зазначити, що дії співробітників поліції можуть бути предметом скарги на такі дії, однак оскільки в вину ОСОБА_2 ставиться саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, доводи апеляційної скарги не свідчать про невинуватість особи у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, безпосереднього в суді апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_2 дійсно ремонтував автомобіль, наркотики не вживав, а співробітники поліції упереджено до нього віднеслись, що не спростовує висновків судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі після заповнення протоколу, що є підтвердженням об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Оскільки належним чином зафіксована відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в тому числі, викладених в письмових поясненнях свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та рапорті інспектора 6 роти 4 батальйону УПП м. Дніпро ОСОБА_8 не вбачається, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині є необґрунтованими.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький