АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Чорний О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, напостанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

14 січня 2017 року відносно ОСОБА_2 складено протокол серії БР №271797 про адміністративне правопорушення, оскільки останній, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, 14.01.2017 року о 04 год. 30 хв., по Броварському проспекту, в м. Києві, керував автомобілем «Део Ланос», д.н.з НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності свідків відмовився.

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В якості обґрунтування зазначає, що на місці зупинки транспортного засобу від проходження огляду для визначення стану сп'яніння - не відмовлявся, а їхати в медичний заклад відмовився, оскільки керував автомобілем ввіреної йому особи, і залишати даний т/з не збирався. Більш того, апелянт зауважує, на те, що якби дійсно він перебував у будь-якому стані сп'яніння, то інспектор патрульної поліції не віддала б посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Разом з тим, вважає, що суд першої інстанції не повно дослідив фактичні обставини справи, що призвело до постановлення незаконного судового рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 та у його інтересах захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп'яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 14.01.2017 року о 04 год. 30 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по Броварському проспекту, в м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння, та від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, що підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які долучені до матеріалів справи (а.с.2).

Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перевірені в судовому засіданні, а тому в даному випадку, суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції призначив ОСОБА_4 справедливе покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 з приводу безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як в стані наркотичного сп'яніння не перебував, та не відмовився лише їхати до закладу охорони здоров'я, для виявлення такого стану, проте на місці зупинки т/з від проведення огляду не відмовлявся, є безпідставними і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об'єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, оскільки встановити перебування особи в стані наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу не передбачено Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», патрульним було запропоновано ОСОБА_4 пройти медичний огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, від чого останній відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі.

З огляду на викладене, висновки районного суду про наявність в ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та доведеність його вини являються правильними і такими, що підтверджуються достовірними доказами, а тому підстав для скасування постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.М. Чорний

Справа №33/796/1435/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції:Марченко М.В.

Доповідач: Чорний О.М.