Справа №582/383/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження 33/788/228/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Литовченко Н. О. ,з участю ОСОБА_2Ф ., якого притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника ОСОБА_3, розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 13 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканець с. Курмани Недригайлівського району Сумської області ( вул. Набережна, 53) , -

підданий за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 13 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, у звязку з тим, що він 14 березня 2017 року об 11 годині 30 хвилин в селі Коровинці Недригайлівського району Сумської області по вул. Молодіжній керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді скасувати.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що судом не встановлені фактичні обставини справи, допущено односторонність та необєктивність розгляду. Зокрема, вважає, що було порушено правила допиту свідків і їх покази не можуть бути доказами по справі, а крім того, вважає свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зацікавленими особами, а свідка ОСОБА_6, опитувала не особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення та що останній не попереджався про кримінальну відповідальність щодо неправдивих свідчень та в суді не допитувався. Вказує, що судом не було витребувано із лікарського закладу копії документів, які б свідчили про проходження перевірки робочого засобу вимірювальної техніки, за допомогою якої проведено огляд ОСОБА_2 на стан спяніння. Звертає увагу на те, що в копії протоколу про адміністративне правопорушення не вказана частина статті 130 КУпАП, тоді як в оригіналі протоколу, який був направлений до суду, частина статті вказана. На його думку, відеозапис з телефону ОСОБА_4 є неналежним доказом і не може братися до уваги при розгляді справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу і просили постанову місцевого суду скасувати, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи дану справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №520397 від 14 березня 2017 року (а.с.2), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів не викликає, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, складений 14.03.2017р. о 12 годині 50 хвилин, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння; поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також поясненнями самого ОСОБА_2, який у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що випив 1 б. пива після чого знаходився у своєму авто та керував ним, та іншими матеріалами справи, які належним чином досліджені суддею.

Ставити під сумнів об'єктивність пояснень вказаних свідків у судді підстав немає, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що вказані пояснення свідки давали внаслідок впливу на них або мали зацікавленість у справі.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта стосовно не витребування судом із лікарського закладу копії документів, які б свідчили про проходження перевірки робочого засобу вимірювальної техніки, за допомогою якої проведено огляд ОСОБА_2 на стан спяніння.

Так, відповідно до п.9 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зі змісту пояснень, наданих в суді першої інстанції, свідка ОСОБА_7, вбачається, що він, як лікар, проводив огляд ОСОБА_2 на стан спяніння 14 березня о 12 годині 50 хвилин, шляхом вимірювання тиску, клінічного огляду із застосуванням сертифікованого засобу, який пройшов усі перевірки, за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння, розмір проміле 1,7.

З висновком щодо результатів медичного огляду від 14 березня 2017 року ОСОБА_2 був ознайомлений, про що свідчить постановлений ним підпис у висновку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_2 сумнівався у правильності вказаного висновку та вимагав сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Суд також критично оцінює доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стосовно того, що в копії протоколу про адміністративне правопорушення не вказана частина статті 130 КУпАП, тоді як в оригіналі протоколу, який був направлений до суду, частина статті вказана, оскільки відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 був ознайомлений, отримав його копію та погодився з унесеними до нього даними, що засвідчено його особистим підписом, і жодних зауважень щодо змісту протоколу від нього не було.

Не спростовують також висновки суду про наявність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, і твердження апелянта про те, що відеозапис зробленого з телефону ОСОБА_4 є неналежним доказом.

За таких обставин, суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.ст.33-35 КУпАП, та є безальтернативним.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_2, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 13 квітня 2017 року відносно ОСОБА_2 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1.