Справа №755/3045/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської області, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №110414, від 16 лютого 2017 року, ОСОБА_1 16 лютого 2017 року о 01 год. 55 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по пр.Броварському, 8-Б в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння. Із згоди ОСОБА_1 проводився його огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 1,12 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину свою в порушенні Правил дорожнього руху не визнав та показав, що 16 лютого 2017 року він був з друзями на рибалці, після якої вони повернулися та в гаражах на Троєщині випивали. Після цього він викликав свого знайомого, який працює водієм таксі та той на його автомобілі спочатку розвіз його друзів по домам, після чого, коли вони вже направлялися до його будинку, то заїхали на заправку, де він пішов в туалет, а знайомий за сигаретами. Коли вони повернулися до автомобіля до них підійшли працівники патрульної поліції, перевірили його документи та сказали пройти огляд на стан сп'яніння, на що він погодився. Оскільки результат огляду був позитивний, то працівники поліції склали на нього протоколом про адміністративне правопорушення. Вказав, що працівникам поліції він повідомляв, що за кермом автомобіля не був, а його особистим автомобілем керував його знайомий. В судовому засідання також наголосив на тому, що ніколи і 16 січня 2017 року, в тому числі, не керував автомобілем в стані сп'яніння, спеціально викликав свого знайомого, щоб той довіз на його автомобілі його додому, а працівники поліції безпідставно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що 16 лютого 2017 року він біля гаражів зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_1 та ОСОБА_5, випивали, після чого ОСОБА_1 попросив свого знайомого таксиста розвезти їх по домам. Вказав, що його та ОСОБА_5 по домам розвезли першими, тому вони не бачили момент, як на ОСОБА_1 працівники поліції склали протоколом про адміністративне правопорушення, що він нібито керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Наголосив на тому, що ОСОБА_1 дійсно був в стані алкогольного сп'яніння, проте за кермом його автомобіля був його знайомий.

У судовому засідання свідок ОСОБА_5 дав аналогічні покази показам свідка ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 16 лютого 2017 року, точної години він не пам'ятає, він заїхав на автомобілі до АЗС, щоб заправити автомобіль і до нього підійшли працівники поліції, які попросили бути свідком проходження особою огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Вказав, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп'яніння, проте вів себе досить агресивно і заперечував те, що він керував автомобілем. Хто саме керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2, він не бачив, але біля даного автомобіля також знаходився якийсь чоловік, на якого ОСОБА_1 говорив, що саме він керував його автомобілем.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що 16 лютого 2017 року він заїхав на АЗС, розташовану на пр. Броварському, в м. Києві. До нього підійшли працівники поліції та попросили бути свідком при проходженні особою огляду на стан сп'яніння. Вказав, що він не бачив те, хто саме керував автомобілем, проте особу, на яку вказував ОСОБА_1 як на водія автомобіля, він не бачив.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Так, в супереч вимогам ст. 251 КУпАП, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, судом був направлений запит до Управління патрульної поліції в м. Києві щодо витребування відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) інспектора, яким зафіксовано момент зупинення автомобіля НОМЕР_1, та обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення (від 16 лютого 2017 року, серія БР №110414) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте на неодноразові запити відповідь до суду надіслана не було.

Поряд з цим, інспектор Бринза О.В., який склав вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, в судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

У судовому засіданні, особою, що притягається до адміністративної відповідальності та свідками були надані послідовні та логічні покази, які не викликають сумніву у суду, щодо їх достовірності, а також узгоджуються між собою.

При цьому, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, вважаю, що його пояснення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладено, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

У зв'язку із закриттям провадження судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 36, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: