ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Божко В.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ст. 130 ч.1, 122-2 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 193368 за ч.1 ст.130 КУпАП України, 24.09.2017року о 19 год. 35 хв. у м. Харків по вулиці Шевченко 198 водій керував автомобілем Аudi A4 д.н.з. JTR315 з ознаками алкогольного спяніння:нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння в очах. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 193369 за ст.122-2 КУпАП України, 24.09.2017року о 19 год. 50 хв. у м. Харків по вулиці Шевченко 224 водій керуючи автомобілем Аudi A4 д.н.з. JTR315 на вимогу працівників поліції про зупинку ТЗ, завчасно подану за допомогою гучномовця не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі TOYOTA Prios д.н.з. 3547 на пров. Безпалівському 10.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи допитаним у судовому засіданні, свою провину в інкримінованих правопорушеннях не визнав, з протоколами не погодився. Пояснив, що автомобіль, яким він керував 24.09.2017 р. був пошкоджений, з нижньої частини автомобіля витікала рідина, яка могла бути вогненебезпечною та загрожувала пожежею. При зупинці співробітниками поліції він неодноразово повідомляв про несправність автомобіля, але вони на це не реагували. Тому вважає, що він діяв в обстановці крайньої необхідності. Також заперечував щодо знаходження в стані алкогольного спяніння, оскільки він взагалі не вживає алкоголю внаслідок хронічної хвороби.

Адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, в судовому засіданні просив закрити справу за відсутністю в діях останнього складу адміністративних правопорушень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 цивільна дружина ОСОБА_1 пояснила, що автомобіль «AUDI A-4» д.н. JTN 315 під керуванням ОСОБА_1 був технічно пошкоджений, внаслідок чого було вирішено його швидко доставити додому, для подальшого транспортування на станцію технічного огляду. Також зазначила, що її чоловік зовсім не вживає алкогольних напоїв.

Свідок ОСОБА_5 батько ОСОБА_2 , будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що його син зовсім не вживає алкоголю, оскільки має хронічне захворювання, яке протипоказує та виключає вживання алкоголю.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, його представника - адвоката ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і обєктивно зясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом водієм у стані алкогольного, наркотичного спяніння.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП визначає 3 обєктивні сторони складу правопорушення, за яке винна особа має понести покарання, визначене санкцією даної норми, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядок проходження огляду на стан спяніння врегульовано ст.266 КУпАП та Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував вживання ним алкогольних напоїв 24.09.2017 р., посилаючись на заборону його вживання внаслідок хронічної хвороби, надавши суду копію виписку із медичної карти, яка долучена до матеріалів справи.

Щодо невиконання вимог зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 та його дружина пояснювали, що автомобіль був пошкоджений того вечора.

Зазначені обставини підтверджуються наданим суду висновком фахівця щодо технічного стану ТЗ JTR 315 24.09.2017 року. Тому з метою уникнення пожежі, запобіганню загрозам ОСОБА_1 прийняв рішення доставити автомобіль додому з подальшим його евакуванням.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 діяв в обстановці крайньої необхідності.

Відповідно до статті 18 КУпАП України не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Судом було задоволене клопотання адвоката ОСОБА_3 щодо виклику в судове засідання інспекторів Кравченко К.О., Зубахіна Є.В. та свідків понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_7 зазначені особи на неодноразові виклики до суду не зявились. Тому суд позбавлений можливості перевірити доводи ОСОБА_2

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі правової позиції висловленій Конституційним судом України у рішенні №12 від 20.11.2011, ОСОБА_2 положення частини третьої статті 62 Конституції України "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо. Тому протоколи складені з грубим порушення прав людини є недопустимим доказом та не може бути використаний як доказ винуватості.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та ст.122-2 КУпАП України. Доказів відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан алкогольного спяніння за вказаних обставин надані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 та ст.122-2 КУпАП України у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, 122-2 ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів.

Суддя