АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В. при секретарях судового засідання Костюк Т.М., Пиріч Н.А., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, його представника - адвоката Соловей В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2017 року про закриття адміністративної справи щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Березнуватовки, Солонянського району, Дніпропетровської області, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

у зв*язку з недоведеністю його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Цією постановою адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 закрито у зв*язку з недоведеністю вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції послався на суттєві протиріччя у показах свідків, які були учасниками події, усунути які можливо було б при призначенні автотехнічного дослідження, проведення якого, на думку суду, неможливо за відсутністю вихідних даних про гальмівний шлях транспортних засобів, часового інтервалу світлофорів, швидкості автомобілів і т. ін.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 14 грудня 2016 року о 19 год. 30 хвил. в м. Дніпро, на «Т»-образному перехресті по вул. Маршала Малиновського, керуючи транспортним засобом «Geely FE1» з державним реєстраційним номером «НОМЕР_1» перед початком руху не впевнився в безпечності та при ввімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, не надава переваги у русі і скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «DAEWOO Lanos" з державним реєстраційним номерним знаком «АЕ 1583 НМ» під керуванням ОСОБА_2, який завершував рух через перехрестя, чим порушив вимоги п.п. 10.1; 1.3; 1.5; 16.5 «Правил дорожнього руху України», в результаті вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Представник потерпілого в апеляції не погодився з рішенням суду першої інстанції. Просить його скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього відповідне стягнення.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, оскільки в обгрунтування висновку про недоведеність вини ОСОБА_1, суд поклав лише пояснення останнього та свідків з його сторони, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не дав належної оцінки поясненням іншої сторони, а саме потерпілого ОСОБА_2 та свідка з його сторони - ОСОБА_6

Вказує на те, що суд, пославшись на необхідність проведення експертного дослідження, не призначив його. Не використував надані йому процесуальні можливості щодо встановлення необхідних даних. Тому прийшов до передчасного висновку про закриття адміністративного провадження щодо ОСОБА_1

Дослідив доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, постанова скасуванню з прийняттям нової з наступних підстав.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП зобов*язаний з*ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом*якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне првопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з*ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, вимоги вказаної норми закону, судом першої інстанції не дотримано.

В засіданні суду апеляційної інстанції було допитано ОСОБА_1

Суть пояснень останнього зводиться до того, що в день події рухався з «Усть-Самарського мосту» в напрямок центральної частини міста. На «Т-образному» перехресті зупинився на червоний сигнал світлофору. Рух розпочав на зелений сигнал. Після чого, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 зіткнувся з його транспортним засобом. В результаті отримав механічні пошкодження в лівій задній частині автомобіля. Винним в даній події вважає саме ОСОБА_2, посилаючись на те, що рухався на зелений сигнал світлофора, а останній на заборонний.

Його пояснення були об*єктивно підтвердженні в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_4, які стверджували, що ОСОБА_1 почав рух на зелений сигнал світлофора. Не дивлячись на те, що він діяв в межах вимог «ПДР України», виникло зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 Вважають, що останній міг рухатись на заборонний сигнал світлофора.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив свої пояснення, які надавав співпрацівнику поліції зразу після події. Він стверджував, що наближаючись до «Т-образного» перехрестя рухався на зелений миготливий сигнал світлофора зі швидкістю 50-60 км/год. Оцінівши дорожню обставновку, був впененим в тому, що закінчить маневр не порушуючи привила руху. Між тим, неочікуванно на перехресті з*явився автомобіль під керуванням ОСОБА_1, який не впевнився в безпечності руху, у відсутності його транспортного засобу, який не закінчив маневр, і в результаті не зміг уникнути зіткнення (а.с. 4).

Узгоджені з показами ОСОБА_2 дані містяться:

-в показах свідка ОСОБА_6 про те, що знаходилась в салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_2, який рухався на зелений миготливий сигнал світлофора і завершував рух через перехрестя;

-в показах співпрацівників поліції ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про те, що після огляду місця події, опитали учасників дорожньо-транспортної пригоди і прийшли до переконання про винність водія ОСОБА_1, який не переконався у безпеці маневру, не пропустив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2, в результаті виникло зіткнення;

-в протоколі про адміністративне правопорушення і схемі місця ДТП про розташування транспортних засобів після зіткнення і локалізації механічних пошкоджень автомобілів (а.с. 1, 2).

При детальному дослідженні судом схеми, встановлено, що автомобіль «DAEWOO Lanos" розташован паралельно проїзджої частини у 0,25 м від краю дорожнього покриття, навпроти світлофора, тобто, вже поза перехрестям з «Усть-Самарським мостом», ширина якого складає 11,1 м. Транспортний засіб «Geely FE1» розташован посередені проїзджої частини. Місце зіткнення в 1,8 м від перехрестя з «Усть-Самарським мостом».

Сукупність вказаних даних про розташування на місці події транспортних засобів щодо проїзджої частини і відносно один одного, приводить до висновку, що водій ОСОБА_2 вже завершував маневр проїзду перехрестя, який почав на сигнал світлофора, який дозволяє рух, однак виникло зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1, який не надав можливості завершити водію ОСОБА_2 маневр.

В результаті проведення автотехнічного дослідження після ознайомлення зі схемою ДТП і поясненнями учасників пригоди, встановлено, що з технічної точки зору, при встановлених обставинах пригоди, дії водія автомобіля «Geely FE1» не відповідають вимогам п. 8.7.3. «г», «е» Правил дорожнього руху» і знаходяться в причинному зв*язку з даною пригодою (а.с. 55-57).

Для того, щоб дії винної особи складали правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, необхідна обов*язкова наявність сукупності кваліфікуючих ознак, а саме - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отримані під час апеляційного перегляду даної справи дані привели до того висновку, що водій ОСОБА_2 завершував маневр перетину з «Т-образним» перехрестям на сигнал світлофору, який дозволяв йому такий рух. Водій ОСОБА_1 почав рух також на сигнал світлофору, який його дозволяє. Між тим, останній повинен був керуватись вимогами п. 16.5 «ПДР України», відповідно до якого, при увімкненні сигналу світлофору, який дозволяє рух, водій зобов*язан надати дорогу транспортним засобам, які завершують рух через перехрестя.

Видно, що вимоги даного пункту направлені на надання можливості безперешкодно завершити проїзд перехрестя транспортним засобам, які почали його, однак ОСОБА_1 ігнорував вказані вимоги «Правил…», в результаті зіткнувся з транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_2

Не можна не звернути уваги на те, що учасники руху, відповідно до п.п. 1.3, 1.4 ПДР зобов*язані знати і виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно поважними. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують Правила.

Дослідженими в суді апеляційної інстанції даними спростовані твердження водія ОСОБА_1 про винність в даній пригоді водія ОСОБА_2 Напроти, їх сукупність свідчить про безпідставність його доводів, а також про те, що його дії знаходятся в прямому причинному зв*язку з наслідками події, тому підпадають під ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Дослідив вищевказані докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП при наступних обставинах.

14 грудня 2016 року о 19 год. 30 хвил. в м. Дніпро, на «Т»-образному перехресті по вул. Маршала Малиновського, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Geely FE1» з державним реєстраційним номером «НОМЕР_1» перед початком руху не впевнився в безпечності та при ввімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, не надава переваги у русі і скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «DAEWOO Lanos" з державним реєстраційним номерним знаком «АЕ 1583 НМ» під керуванням ОСОБА_2, який завершував рух через перехрестя, чим порушив вимоги п.п. 10.1; 1.3; 1.5; 16.5 «Правил дорожнього руху України», в результаті вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При таких обставинах рішення суду першої інстанції про закриття провадження за недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає безумовному скасуванню.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що подія мала місце 14 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 38 ч. 2 КУпАП, стягнення за правопорушення даної категорії може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи вимоги даної норми, суд позбавлен можливості накласти відповідне стягнення, а згідно зі ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП, провадження по справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв*язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 38 ч. 2, 247 ч. 1 п. 7, 294 КУпАП суд, -

постановив:

Апеляцію представника потерпілого - адвоката Соловей В.А. - задовольнити.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2017 року про закриття провадження щодо ОСОБА_1 у зв*язку з недоведеністю його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закрити дане провадження у зв*язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков