Справа № 308/2393/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., за участю особи, яка притягнута до відповідальності ОСОБА_1, його захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 травня 2017 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м.Ужгород, вул.Минайська, 25/77,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн.., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 05.03.2017 року близько 02 год. 00 хв. в м.Ужгороді по вул.Легоцького, 74, керуючи транспортним засобом марки «Ford Escort» р/н МІ 615 ЕА, перебував в стані алкогольного сп»яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.05.2017 року та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адмінправопорушення. Вказує на порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки справу було розглянуто у його та захисника відсутності, при цьому судом було проігноровано клопотання адвоката про відкладення розгляду справи. Вказує також, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст..ст.245, 280 КУпАП, належно не з»ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в стані алкогольного сп»яніння, за встановлених у протоколі час та обставинах, він не перебував. Крім того, апелянт вважає, що дії працівників поліції суперечили вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки йому не було роз»яснено його процесуальних прав, а також наслідків відмови від проходження огляду на стан сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу. Також зазначає, що складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки не містить його підпису, так і належно зафіксованих даних про відмову в підписі, у зв»язку з чим протокол про адміністративне правопорушення уже повертався для належного оформлення органу, що його склав. Одночасно ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 18.05.2017 року, посилаючись на те, що участі у розгляді справи не брав, а копію постанови суду отримав тільки 09.06.2017 року і тільки тоді дізнався про її існування.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вказані вимоги закону, а також вимоги ст.268 КУпАП щодо забезпечення прав особи, яка притягається до відповідальності суддею при розгляді справи щодо ОСОБА_1 не дотримано.

Як видно із наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги від 17.05.2017 року, адвокат ОСОБА_2 взяла на себе зобов»язання, окрім іншого, захист ОСОБА_1 в судових органах.

Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання адвоката ОСОБА_2, подане до Ужгородського міськрайонного суду 17.05.2017 року про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Проте, із постанови суду вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відбувся у його та його захисника відсутності, що призвело до порушення їх прав, передбачених ст.ст. 268, 271 КУпАП. Більше того, згідно оскаржуваної постанови судді, така постановлена суддею Ужгородського міськрайонного суду 18.05.2017 року. Однак, даних про належне та своєчасне повідомлення ОСОБА_1 та його захисника на вказану дату, матеріали справи не містять.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відбувся у його відсутності, що не відповідає положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про гарантування кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи. Такі порушення є безумовною підставою для скасування постанови.

Крім того, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

За змістом диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.283 КПК України «Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення» вимагає щоб в постанові, крім інших даних, був викладений опис обставин, установлених при розгляді справи, в даному випадку встановлених судом.

Всупереч наведеним вимогам закону, суд належним чином не з»ясував обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, дав невірну оцінку обставинам адміністративного правопорушення, які не вбачаються із наявних доказів .

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №216096 від 05.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 ставилось в вину те, що він 05.03.2017 року близько 02 год. 00 хв. в м.Ужгороді по вул.Легоцького, 74, керував транспортним засобом марки «Ford Escort» р/н МІ 615 ЕА, з явними ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп»яніння з використанням технічного засобу «Drager» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Проте, вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1, суд першої інстанції визнав його винуватим у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, що явно не відповідає ні суті правопорушення, зазначеного в протоколі, ні фактичним обставинам справи.

Таким чином, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що при їх розгляді, суддя не з»ясував всі обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Наведені обставини потребували детального їх з'ясування, об'єктивної та належної оцінки, однак недотримання цього принципу пріоритетності прав особи та формальний підхід призвів до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Усунути це порушення апеляційний суд не в змозі за спливом процесуальних строків розгляду справи, які визначено КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки з дня, якого ОСОБА_1ставиться у вину вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП минуло більше трьох місяців, відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення на нього не може бути накладено, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, а отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що суд першої інстанції розглянув адміністративну справу відносно ОСОБА_1 в його відсутності, копію постанови направив йому після спливу десятиденного строку на її оскарження, причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання апеляційної скарги слід визнати поважними, то такий строк підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.38, 247, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 травня 2017 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження в справі щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст..38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М.Крегул