Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/444/17 Головуючий в 1-й інстанції Морока С.М.
Єдиний унікальний № 310/2212/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року відносно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, СОТ «Хімік», № 382, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 НМДГ, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Як зазначено в постанові, 12.04.2017 року о 18 год. 30 хв. в м. Бердянську по вул. Петровський шлях на блок-посту ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, нестійка хода). Від проходження мед. огляду та продуття алкотестеру «Драгер» для визначення стану спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що, позбавляючи ОСОБА_2 права керування транспортними засобами, суддя не навів підстав, на яких він прийшов до висновку про призначення ОСОБА_2 такого суворого покарання. Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ОСОБА_2, який пояснив, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, крім того, має сімю, є тимчасово переміщеною особою, яка взята на облік, має чотирьох дітей, яких майже кожного дня необхідно возити на транспортному засобі з місця проживання до садку, школи або лікаря, дружина не має права керувати транспортними засобами. Крім того, зазначає, що фактично до ОСОБА_2 було застосовано подвійне стягнення за адміністративне правопорушення, що явно суперечить Конституції України і є подвійною юридичною відповідальністю; суд першої інстанції розглянув справу та притягнув ОСОБА_2 до відповідальності за відсутністі доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки суд не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності.

На підставі викладеного, просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження в адміністративній справі.

Заслухавши в судовому засіданні особу, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який не визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, адвоката ОСОБА_3, який вважав, що відсутні докази винуватості ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому просив постанову районного суду скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ст. 130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 12.04.2017 року серії БР № 172875, де зафіксовано суть правопорушення (а.с. 1), рапортами поліцейських (а.с. 2, 3), поясненнями свідків (а.с. 5, 6), поясненнями інспектора поліції ОСОБА_5, наданими в судовому засіданні, яким суддя надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо відмови ОСОБА_2 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного спяніння.

Доводи апелянта і ОСОБА_2 про те, що останній не перебував в стані алкогольного спяніння, спростовуються матеріалами справи та не можуть бути підставою для скасування прийнятого судом рішення, оскільки ОСОБА_2 інкримінувалося саме відмова від проходження огляду на стан спяніння. Факт відмови від проходження огляду на місці, а також огляду в медичному закладі підтверджуються поясненнями свідків і рапортами поліцейських.

Не заслуговують на увагу й інші доводи апелянта про те, що судом проігноровані пояснення ОСОБА_2 Його покази взяті судом до уваги, однак їм дана критична оцінка, підстави якої наведені в постанові. З висновками цієї оцінки повністю погоджується суд апеляційної інстанції.

Рішення суду ґрунтується на аналізі усіх доказів у справі.

Інші доводи апеляційної скарги на предмет того, що ОСОБА_2 було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності і, що призначене стягнення є занадто суворим, є необґрунтованими, адже стягнення на останнього накладено у мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні передбачені законом підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 НМДГ, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1