Справа №718/1106/17
Провадження №3/718/431/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 року суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мізюк В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Кіцманського сектору безпеки дорожнього руху ГУ НП в Чернівецькій області щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1, який 21.05.2017 року о 01:50 годині в с. Коростовата Кіцманського району керував автомобілем ЗАЗ, номерний знак Т2073ЧВ та відмовився від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Свою вину у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 не визнав та суду пояснив, що в стані алкогольного спяніння він не перебував. В с. Коростувата назустріч йому рухався екіпаж поліції без ввімкнених проблискових маячків. На вимогу працівників поліції він зупинився. Причиною зупинки був непрацюючий ліхтар лівої передньої фари на що він пояснив, що при виїзді ліхтар працював і перегорів по дорозі. Вказує, що більше ніяких запитань до нього не ставили, тест на проходження алкоголю він не проходив, тому що йому не було запропоновано пройти тест на місці чи проїхати в лікувальний заклад.

Пояснення ОСОБА_1 суд оцінює критично і вважає його способом захисту та намаганням уникнути відповідальності.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, письмові пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3, заслухавши пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні та підтверджена доказами, зокрема:

поясненням свідка ОСОБА_4, який пояснив суду, що 21.05.2017 року він при здійсненні професійних обовязків рухався в с. Коростовата близько 01.50 години та побачив, що на зустріч рухається автомобіль ЗАЗ з непрацюючим ліхтарем лівої фари. На вимогу зупинитися водій зупинився та пояснив, що ліхтар не працює у звязку з поганою дорогою і проблемами в проводці, після чого здійснив дії по фіксації проводки, чим привів ліхтар в роботу. Під час спілкування з ОСОБА_1 почув різкий запах алкоголю та запропонував йому пройти тест на стан алкогольного спяніння. ОСОБА_1 відмовився та погодився написати пояснення, де вказав, що дійсно випив 50 грам горілки після чого керував автомобілем ЗАЗ968. В лікарню для проходження тесту на стан алкогольного спяніння їхати відмовився, визнав вживання алкоголю на місці та претензій до працівників поліції немає.

ОСОБА_5 надав суду аналогічні пояснення та доповнив, що він зупинив проїжджаючий повз них автомобіль «Шкода», в якому перебували водій та пасажир, які як свідки засвідчили факт відмови від проходження ОСОБА_1 відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно положень КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Як встановлено ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Також враховується те, що в результаті вживання алкогольних та наркотичних речовин знижуються увага та реакція, порушується координація дій водія, він зневажливо ставиться до небезпеки, не критичний до своєї поведінки, неадекватно оцінює складну дорожню обстановку, різко зростає вірогідність ДТП. З огляду на це водій, який керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, у стані алкогольного спяніння, становить підвищену небезпеку для інших учасників дорожнього рух та суспільства в цілому.

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України, вчинив суспільно-небезпечне правопорушення, своїми неправомірними діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, в судовому засіданні вину не визнав, не надав суду доказів, які помякшують відповідальність, а тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення встановлене санкцією даної статті. Саме таке стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст. 30, 130 ч. 1, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 320 гривень судового збору в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: В.М. Мізюк