АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

іншого учасника

дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 30 квітня 2017 року, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Субару», державний номер НОМЕР_1, у дворі будинку по вул. Данькевича, 16 у м. Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпеці руху, унаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Ніссан», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, та автомобіль «Сітроен», державний номер НОМЕР_3, що призвело до пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.9 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, під час наїзду на вищевказані автомобілі, ОСОБА_2

керував автомобілем «Субару», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від огляду на який у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, посилаючись на порушення суддею місцевого суду при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, однобічне з'ясування фактичних обставин справи.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилався на порушення інспектором поліції вимог закону при складенні протоколів про адміністративне правопорушення, та зазначав, що у ОСОБА_2 не було з'ясовано наявність водійських прав, протокол ним не підписаний та не містить відповідної відмітки про відмову від його підписання.

Зазначав, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_2, та такий висновок судді місцевого суду ґрунтується виключно на даних протоколу про адміністративне правопорушення, який не може бути єдиним доказом у справі. Натомість, суддею не взято до уваги показання свідка ОСОБА_5, яка пояснювала, що саме вона перебувала за кермом транспортного засобу, та здійснила наїзд на транспортні засоби на парковці біля будинку.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 10.9 Правил, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується даними дослідженого судом першої інстанції протоколу по адміністративне правопорушення від 30 квітня 2017 року, у відповідності до якого, 30 квітня 2017 року,ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Субару», державний номер НОМЕР_1, по вул. Данькевича, 16, у м. Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на автомобіль «Ніссан», державний номер НОМЕР_2, та автомобіль "Сітроен", державний номер НОМЕР_3, унаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження /а.с. 3/; схеми дорожньо-транспортної пригоди від 30 квітня 2017 року, з якої убачається розташування транспортних засобів після їх зіткнення та локалізація пошкоджень /а.с. 5/; поясненнями свідка ОСОБА_6 від 30 квітня 2017 року, у відповідності до яких він здійснював чергування на парковці біля будинку по вулиці Данькевича, коли о 10 год. 20 хв. почув звук удару, та побачив як автомобіль "Субару", державний номер НОМЕР_1, за кермом якого перебував ОСОБА_2, здійснив удар в автомобілі "Ніссан" та "Сітроєн" /а.с. 7/; поясненнями ОСОБА_4 від 30 квітня 2017 року, з яких убачається, що йому 30 квітня 2017 року зателефонували та повідомили, що в його автомобіль здійснив удар автомобіль "Субару", державний номер НОМЕР_1 /а.с. 8/; даними рапорту інспектора УПП у м. Києві Ярошина А.Г. від 30 квітня 2017 року, відповідно до яких останній в складі екіпажу поліції прибув за викликом на місце дорожньо-транспортної пригоди по вулиці Данькевича, у м. Києві, де виявив водія ОСОБА_2, який перебував біля автомобіля "Субару", державний номер НОМЕР_1, та поряд знаходились автомобілі "Ніссан" та "Сітроєн" зі значними пошкодженнями. Стосовно ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився проходити огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку /а.с. 9/.

Наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу по адміністративне правопорушення від 30 квітня 2017 року, у відповідності до якого, 30 квітня 2017 року,ОСОБА_2, керував автомобілем «Субару», державний номер НОМЕР_1, по вул. Данькевича, 16, у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків /а.с. 2/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 30 квітня 2017 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 30 квітня 2017 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» /а.с. 4/; даними рапорту інспектора УПП у м. Києві Ярошина А.Г. від 30 квітня 2017 обставин виїзду на місце дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів "Субару", "Ніссан" та "Сітроєн" /а.с. 9/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідженими матеріалами спростовуються доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів його винуватості у вчинені адміністративних правопорушень.

При цьому, суд погоджується з висновком судді місцевого суду, який відкинув пояснення ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_5 про те, що транспортним засобом "Субару", державний номер НОМЕР_1, керувала ОСОБА_5, оскільки такі пояснення спростовуються сукупністю досліджених суддею місцевого суду доказів: даними протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту інспектора поліції та поясненнями свідка ОСОБА_6, яким надано належну оцінку.

Доказів на підтвердження доводів апелянта про перебування за кермом автомобіля "Субару", державний номер НОМЕР_1 його дружини, матеріали справи не містять. До апеляційної скарги апелянтом таких доказів не долучено та у судовому засіданні під час апеляційного розгляду не надано.

Доводи апелянта про відсутність у протоколах про адміністративні правопорушення підпису ОСОБА_2 та відмітки про відмову останнього від їх підписання, спростовуються даними досліджених протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідних графах яких, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 256 КУпАП, вказано про відмову ОСОБА_2 від підписання протоколів та зроблено про це відповідні записи /а.с.а.с. 2, 3/.

Посилання апелянта на складення інспекторами поліції протоколів про адміністративні правопорушення з порушенням вимог закону, оскільки у ОСОБА_2 не було з'ясовано наявність водійських прав, не свідчать про невідповідність вказаних протоколів вимогам ст. 256 КУпАП, та не є підставою для визнання їх неналежними та недопустимими доказами.

Протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, та містять в собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи, дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва В.В. Мельник