АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/1401/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2017 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кляуса Д.А. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 31серпня 2017 року,-

в с т а н о в и в :

Згідно цієї постанови ОСОБА_1, 1971 року народження, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 225987 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил - легкового автомобілю «Toyota Estima Hybrid», р.н. (RU) НОМЕР_1, колір синій, номер кузову - НОМЕР_2, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключу від автомобілю.

Захисник Кляус Д.А. подав апеляційну скаргу датовану 19.10.2017 року разом з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

З судових матеріалів вбачається що постанова судді Київського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2017 року оскаржується вже вдруге.

На вказану судову постанову 20вересня 2017 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Кляус Д.А. подавав апеляційну скаргу, в якій просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, адвокат Кляус Д.А. просив поновити йому строк апеляційного оскарження.

Постановою судді Апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року Кляусу Д.А. повернута його апеляційна скарга на постанову Київського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2017 року.

19.10.2017 року адвокат Кляус Д.А. вдруге звернувся з апеляційною скаргою та просить закриту справу стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП та повернути останньому конфісковане майно, посилаючись на порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм процесуального та матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання адвоката Кляуса Д.А. про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 31серпня 2017 року не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Закон пов'язує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення лише з датою ухвалення судового рішення, на що увагу адвоката Кляуса Д.А. було звернено апеляційною інстанцією в постанові від 11 жовтня 2017 року.

Посилання в клопотанні на вимоги ст.289 КУпАП безпідставне.

Оскаржувана постанова винесена судом 31серпня 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (а.с.33) про розгляд Київським районним судом м. Харкова справи 31серпня 2017 року було відомо.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП Київським районним судом м. Харкова 31серпня 2017 року було ОСОБА_1 направлено копію оскаржуваної постанови.

Крім того, як вірно вказано в постанові Апеляційного суду Харківської області від 11жовтня 2017 року (а.с.55-57), відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Так, перебування ОСОБА_1 за межами України не позбавляє його обов'язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього.

Звертаючись повторно з апеляційною скаргою адвокат Кляус Д.А. в інтересах ОСОБА_1 знов не надав належних доказів про наявність перешкод як у нього, так і у ОСОБА_1 у реалізації права на оскарження постанови суду від 31.08.2017 року в установленому законом строк.

Будь-які докази, які могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.

Посилання Кляуса Д.А. на ознайомлення з оскаржуваною постановою 11.09.2017 року як на підставу поновлення строку не підтверджено належними доказами.

Також, апелянт зазначає, що договір між ним і ОСОБА_1 було укладено лише 07.09.2017 року, однак це не свідчить про пропуск встановленого законом строку, на оскарження постанови суду з поважних причин.

Наведене вже згадувалось апеляційною інстанцією в постанові від 11 жовтня 2017 року.

Таким чином, звернувшись 19.10.2017 року вдруге до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження судової постанови адвокат Кляус Д.А. посилається по суті на ті ж самі обставини, на які він посилався в апеляційній скарзі датованій 20.09.2017 року.

Апеляційний суд вважає, що клопотання апелянта не містить даних про наявність поважних причин пропуску ОСОБА_1 та його захисником - адвокатом Кляусом Д.А. процесуального строку на оскарження судової постанови.

Нехтування ОСОБА_1 протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги об'єктивними причинами не обумовлено.

За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення адвокату Кляусу Д.А. пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Кляусу Д.А. в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2017 року, якою ОСОБА_1, 27,08. 1971 року народження, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Матеріали справи повернути до Київського районного суду м. Харкова, при цьому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту через суд першої інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко