АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення суддею норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не з'ясовано усіх обставин вчиненого правопорушення, не надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи та вказують на винуватість ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху. З позиції апелянта, зіткнення транспортних засобів сталося саме з вини водія ОСОБА_2, який, повертаючи ліворуч на перехресті з круговим рухом, не з крайньої лівої смуги, в порушення правил дорожнього руху не надав їй дорогу.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2, він 17.05.2017 року о 18 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом «Меrсеdes», д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вулиць Маршала Тимошенка та Зої Гайдай у м. Києві, з круговим рухом та повертаючи ліворуч не з крайнього лівого положення, допустив порушення п.10.4 Правил дорожнього руху України не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з автомобілем «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За результатами розгляду протоколу суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення п.10.4 Правил дорожнього руху України, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрив провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення п.10.4 ПДР України.

Зокрема, як вбачається зі схеми місця ДТП та наявних в матеріалах справи фототаблиць місця події, зіткнення транспортних засобів відбулося на перехресті вулиць Маршала Тимошенка та Зої Гайдай, де організований круговий рух. Кінцеве розташування транспортних засобів після їх зіткнення свідчить про те, що автомобіль «Мегсеdes» знаходиться в правій смузі руху на вказаному перехресті, рухаючись по головній дорозі, в той час як автомобіль «Land Rover» рухався в лівій смузі руху в напрямку, що перетинає смугу руху водія ОСОБА_2

Згідно положень пункту 10.4 Правил дорожнього руху, про порушення якого складено протокол, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Вважаю, що суддя, всебічно та повно дослідивши обставини справи, дійшов правильного висновку про те, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доводиться винуватість ОСОБА_2 у порушенні п.10.4 ПДР України, а тому обґрунтовано та на законних підставах ухвалив рішення про закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З наведених підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 24 липня 2017 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз