справа № 638/5726/17
номер провадження 3/638/1756/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі головуючого судді Штих Т.В. за участі секретаря Тарасової О.П., за участі прокурора Баннікова С.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Харківській області Національної Поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця РФ, громадянина України, на момент подій адміністративного правопорушення обіймав посаду начальника військово - юридичного факультету Національного юридичного університету імені ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, місце реєстрації та місце мешкання ІНФОРМАЦІЯ_3 б. 46-а кв. 26, раніше до адміністративної відповідальності не притягався за ч.1,2 ст. 172 7 КУпАП,

установив:

Згідно наказу начальника факультету (по стройовій частині) від 30 грудня 2014 року № 246 полковник юстиції ОСОБА_1 приступив до виконання службових обовязків начальника факультету Національного юридичного університету імені ОСОБА_2 з 22 грудня 2014 року.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», ст.ст. 1, 2 Закону Украйни «Про державну службу», полковник юстиції ОСОБА_1 являвся військовою посадовою особою державним службовцем, який займається професійною діяльністю по практичному виконанню завдань та функцій держави, у звязку з чим зобовязаний додержуватися спеціальних обмежень у відношенні державних службовців та інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, направлених на попередження корупції, знати i неухильно додержуватись у своїй службовій діяльності вимог чинного законодавства України, служити прикладом для підлеглих у виконанні своїх службових обов'язків, військових статутів, наказів, положень та інструкцій.

Разом з цим, полковник юстиції ОСОБА_1, будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України, відповідно до підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушив обмеження, передбачені ч. 1 ст. 27, п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (ч. 1 ст. 9, п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»), ст. 16-1 Закону України «Про державну службу» та ст. 15 Закону України «Про правила етичної поведінки» щодо запобігання і врегулювання конфлікту інтересів, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, вчинив дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме свідомо та умисно видавав накази по особовому складу щодо виплати близькій йому особі - своїй дочці ОСОБА_3 ОСОБА_1 надбавок за виконання особливо важливих завдань та премій.

Будучи військовослужбовцем, полковник юстиції ОСОБА_1, згідно з вимогами ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 12, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов'язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок, бути дисциплінованим, доповідати своєму безпосередньому начальникові про все, що стосується виконання ним службових обовязків.

Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про державну службу» у разі виникнення конфлікту інтересів під час виконання службових повноважень державний службовець зобовязаний негайно доповісти про це своєму безпосередньому керівникові. Безпосередній керівник державного службовця зобовязаний вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, шляхом доручення виконання відповідного службового завдання іншому державному службовцю, особистого виконання службового завдання чи в інший спосіб, передбачений законодавством.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про правила етичної поведінки» визначено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, незважаючи на особисті інтереси, вживають вичерпних заходів щодо недопущення конфлікту інтересів, а також не допускають вчинення дій чи бездіяльності, що можуть спричинити виникнення конфлікту інтересів або створити враження його наявності.

Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ч. 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 1, п. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів. Військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обовязків згідно із законодавством.

Відповідно до ст.ст. 28-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, полковник юстиції ОСОБА_1 під час проходження військової служби в період з 22 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року для капітана юстиції ОСОБА_3, являється прямим начальником.

Положенням про військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України та Міністерства оборони України від 15 серпня 2013 року № 1190/560 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 вересня 2013 року за № 1541/24073 (надалі - Положенням) встановлено:

п.5 розділу I, керівництво факультетом, кафедрою військової підготовки здійснює начальник (декан) факультету, начальник (завідувач) кафедри. Керівник військового навчального підрозділу є прямим начальником для особового складу військового навчального підрозділу та у своїй діяльності виконує обовязки і користується правами, що визначені Статутами Збройних Сил України, статутом ВНЗ та цим Положенням. Військовий навчальний підрозділ діє на підставі статуту ВНЗ та положення про військовий навчальний підрозділ ВНЗ, що затверджується наказом МОН (органу виконавчої влади, якому підпорядкований ВНЗ) та центральним органом виконавчої влади, якому підпорядкований військовий навчальний підрозділ, і цього Положення.

п.1 розділу II, структура та чисельність особового складу військових навчальних підрозділів, що здійснюють підготовку військових фахівців, визначаються штатами, а військових навчальних підрозділів, що призначені для підготовки офіцерів запасу з числа студентів, - штатними розписами

п.1 розділу III, факультет військової підготовки є організаційним і навчально-науковим структурним підрозділом ВНЗ третього або четвертого рівня акредитації, що обєднує відповідні кафедри і лабораторії.

п.2 розділу IV, керівник військового навчального підрозділу є прямим начальником для усього особового складу військового навчального підрозділу і забезпечує готовність військового навчального підрозділу до переведення на функціонування в умовах особливого періоду, моральний та психологічний стан, професійну підготовку, військову і трудову дисципліну особового складу, якість та повноту виконання замовлення з підготовки військових фахівців, стан навчально-виховної, методичної і наукової діяльності, належну експлуатацію та збереження озброєння та військової техніки, а також організацію забезпечення охорони державної таємниці та захисту інформації з обмеженим доступом.

Керівник військового навчального підрозділу зобовязаний:

-зокрема уживати заходів щодо зміцнення військової та трудової дисципліни особового складу військового навчального підрозділу і підтримання правопорядку у військовому навчальному підрозділі;

-своєчасно готувати та подавати за встановленим порядком пропозиції щодо корегування штату (штатного розпису) військового навчального підрозділу, забезпечувати дотримання штатно-фінансової дисципліни у межах компетенції, а саме накази про преміювання особового складу військового навчального підрозділу.

п.1 розділу V, особовий склад військових навчальних підрозділів поділяється на постійний і змінний із числа військовослужбовців та працівників. До постійного складу військового навчального підрозділу належить особовий склад, який входить до командування (керівного складу), підрозділів управління, основних підрозділів (крім тих, хто навчається), підрозділів забезпечення, а також науково-педагогічні, педагогічні та наукові працівники.

Згідно Положення «Про військово-юридичний факультет Національного юридичного університету імені ОСОБА_2», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України та Міністерства оборони України від 24 червня 2014 року № 749/417встановлено:

п.2 розділу II, факультет є організаційним і навчально-науковим структурним підрозділом Університету, що структурно об'єднує відповідні кафедри і лабораторії.

п.2 розділу IV, начальник факультету є прямим начальником для усього особового складу факультету і забезпечує готовність факультету до переведення на функціонування в умовах особливого періоду, моральний та психологічний стан, індивідуальну підготовку, військову і трудову дисципліну особового складу, якість та повноту виконання замовлення з підготовки військових фахівців, стан навчально-виховної, методичної і наукової діяльності, належну експлуатацію та збереження озброєння та військової техніки, а також організацію забезпечення охорони державної таємниці та захисту інформації з обмеженим доступом; начальник факультету має право підписання першим підписом фінансово-планових та розрахункових документів факультету.

п.1, 1.1 розділу V, особовий склад факультету поділяється на постійний і змінний із числа військовослужбовців та працівників. До постійного складу факультету належить особовий склад, який входить до командування, підрозділів управління, основних підрозділів (крім тих, хто навчається), підрозділів забезпечення, а також науково-педагогічні та наукові працівники; функціональні обов'язки (посадові інструкції) посадових осіб підрозділів забезпечення розробляються у встановленому законодавством порядку і затверджуються начальником факультету.

Начальник факультету зобов'язаний:

-своєчасно готувати та подавати за встановленим порядком пропозиції щодо корегування штату (штатного розпису) факультету, забезпечувати дотримання штатно-фінансової дисципліни у межах компетенції;

-організовувати розробку та затвердження службових обов'язків та посадових інструкцій для усіх категорій особового складу факультету і забезпечувати контроль за їх виконанням;

-розподіляти функції управління факультетом між своїми заступниками щодо забезпечення його діяльності і затверджувати їх службові обов'язки

-визначати навчальне навантаження науково-педагогічних, педагогічних працівників факультету в межах, що встановлюються Інструкцією з планування та обліку діяльності науково-педагогічних (педагогічних) працівників вищих військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, навчальних центрів Збройних Сил України), затвердженою наказом Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України від 08 травня 2002 року № 155/291, зареєстрованою у Міністерстві юстиції 27 травня 2002 року за № 452/6740.

За своїми повноваженнями командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служб, що передбачено Розділом XV «Правила виплати надбавки за виконання особливо важливих завдань» та XXXI «Преміювання військовослужбовців» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 р. за № 638/15329.

Проте, всупереч наведеним вимогам законодавства, діючи умисно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов'язків та встановлених законом обмежень і заборон, в період з 22 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року полковник юстиції ОСОБА_1, не вчинив дій які були б спрямовані на недопущення конфлікту інтересів, за наступних обставин.

Так, незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаного законодавства ОСОБА_1, порушуючи обмеження, передбачені ч. 1 ст. 27, п. 1, 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (ч. 1 ст. 9, п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»), досконально знаючи про проходження військової служби з 2012 року на посаді доцента кафедри військового права, військово юридичного факультету Національного юридичного університету імені ОСОБА_2 своєї дочки - ОСОБА_3 яка є близькою особою та яка повинна перебувати у його безпосередньому (прямому) підпорядкуванні, діючи в її інтересах, в період з 22 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року, умисно ніяких заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів не вжив та безпосереднього керівника про наявність такого конфлікту, не повідомляв.

Крім цього, ОСОБА_1 продовжуючи використовувати своє службове становище впродовж січня-жовтня 2015 року заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів не вживав, навпаки умисно вчиняв дії та приймав рішення на користь своєї близької особи - ОСОБА_3, надавав їй переваги та пільги у вигляді надання власного кабінету, звільнення від організаційно планових заходів факультету, а саме: шикування особового складу факультету, службових нарад, засідання кафедри чергування по кафедрі, надання консультацій для курсантів та студентів та інших, а також видав низку наказів, якими надав їй переваги, а саме:

-наказом начальника військово-юридичного факультету ОСОБА_3 від 30.01.2015 №20 встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 50% та премію у розмірі 105%;

-наказом начальника військово-юридичного факультету ОСОБА_3 від 27.02.2015 №41 встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 50% та премію у розмірі 105%;

-наказом начальника військово-юридичного факультету ОСОБА_3 від 31.03.2015 №65 встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 50% та премію у розмірі 105%;

-наказом начальника військово-юридичного факультету ОСОБА_3 від 30.04.2015 №88 встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 50% та премію у розмірі 105%;

-наказом начальника військово-юридичного факультету ОСОБА_3 від 28.05.2015 №107 встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 50% та премію у розмірі 105%;

-наказом начальника військово-юридичного факультету ОСОБА_3 від 01.07.2015 №131 встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 50% та премію у розмірі 105%;

-наказом начальника військово-юридичного факультету ОСОБА_3 від 28.07.2015 №150 встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 50% та премію у розмірі 105%;

-наказом начальника військово-юридичного факультету ОСОБА_3 від 28.08.2015 №169 встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 50% та премію у розмірі 105%;

-наказом начальника військово-юридичного факультету ОСОБА_3 від 05.10.2015 №198 встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 50% та премію у розмірі 105%;

-наказом начальника військово-юридичного факультету ОСОБА_3 від 26.10.2015 №213 встановлено надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби у розмірі 50% та премію у розмірі 105%.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник зазначили, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за інкримінованою статтєю не має. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що під час підготовки документів та співбесід щодо його призначення на вказану посаду, він як усно так і письмово повідомляв про те, що його донька також проходить службу на вказаному факультеті. Надав суду копії листів, звернень до міністра юстиції, міністерства освіти та науки, витяг з протоколу конкурсної комісії, посвідчення про відрядження, накази, аркуші бесіди. Всі вказані копії документів датовані термінами до призначення ОСОБА_1 на посаду.

В судовому засіданні досліджено наступне.

Згідно з даними Департаменту військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України (лист від 04.04.2017 року № 404/1/2079) та Національного юридичного університету імені ОСОБА_2 ( лист № 125-01-872 від 05.04.2017 року) повідомлення про наявність конфлікту інтересів (спільної роботи близьких осіб) від полковника юстиції ОСОБА_1 начальника військово - юридичного факультету Національного юридичного університету імені ОСОБА_2 не надходило.

Так згідно наказу Міністра оборони України № 844 від 23.10.2015 року полковника юстиції ОСОБА_1 начальника військово - юридичного факультету Національного юридичного університету імені ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади та призначено начальником кафедри загальновійськових та правових дисциплін цього самого військово юридичного факультету.

Згідно наказу першого заступника Міністра оборони України № 177 від 06.10.2016 року підполковника юстиції ОСОБА_3, доцента кафедри військового права військово юридичного факультету Національного юридичного університету імені ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади та призначено старшим офіцером відділу спеціальної підготовки та методичного забезпечення наукового центру проблем запобігання корупції у секторі безпеки та оборони національного університету оброни України імені ОСОБА_4.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 жодним чином в належний спосіб не повідомив про наявний в нього реальний конфлікт інтересів. Суд ретельно дослідив пояснення ОСОБА_1 щодо повідомлень, та за результатами дослідження, встановлено, що після призначення на посаду ОСОБА_1, не виконав передбачені законом обовязки повідомити про наявний в нього реальний конфлікт інтересів.

Датою вчинення даного правопорушення є дата прийняття відповідного наказу, а саме: 30.01.2015 року. Зазначене правопорушення є триваючим і строком його закінчення вважати 26.10.2015 року.

Дата виявлення правопорушення являється - 15.02.2017 року, а саме датою отримання заяви про корупційне правопорушення начальником кафедри ОСОБА_5

Місцем вчинення корупційного правопорушення є адміністративне приміщення військово юридичного факультету, що є військовим навчальним підрозділом Національного юридичного університету імені ОСОБА_2, розміщується на його фондах та розташований за адресою: 61023, м. Харків, вул. Динамівська, 4 (Шевченківський район)

Відповідно довідки військово юридичного факультету Національного юридичного університету імені ОСОБА_2 № 131, що відповідно до п. 4 спільного наказу Міністерства освіти і науки України та Міністерства оборони України № 749/217 від 26.06.2014 року військово юридичний факультет є військовим навчальним підрозділом Національного юридичного університету імені ОСОБА_2, розміщується на його фондах та розташований за адресою: 61023, м. Харків, вул. Динамівська, 4 (Шевченківський район) тобто вказану адресу слід вважати місцем скоєння адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, так як ОСОБА_1 там здійснював свої посадові та функціональні обовязку.

Згідно з методичних рекомендацій НАЗК, затвердженими рішенням НАЗК від 14.07.2016 № 2 реальний конфлікт інтересів існуватиме у всіх випадках, коли у особи є приватний інтерес, здатний вплинути на об'єктивність чи неупередженість рішення. Навіть тоді, коли прийняті нею рішення за наявності приватного інтересу є обєктивними та неупередженими і відповідають закону. У цьому випадку буде мати місце втрата суспільної довіри до службової особи та органу влади, в якому вона працює.

Таким чином, під час виконання своїх посадових обовязків в період часу з 30.12.2014 року по 07.12.2015 року за адресою: 61023, м. Харків, вул. Динамівська, 4 (Шевченківський район) в період з 22 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року у начальника військово юридичного факультету Національного юридичного університету імені ОСОБА_2 полковника юстиції ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, так як останній мав в прямому підпорядкуванні свою доньку ОСОБА_3 доцента кафедри військового права. Однак вчиняючи дії та приймаючи рішення на користь своєї близької особи - ОСОБА_3, ОСОБА_1 надавав їй переваги та пільги у вигляді надання власного кабінету, звільнення від організаційно планових заходів факультету, а саме: шикування особового складу факультету, службових нарад, засідання кафедри, чергування по кафедрі, надання консультацій для курсантів та студентів та інших, а також видав низку наказів на преміювання своєї доньки, чим надав останній переваги, які мали суперечність між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями, що вплинуло на обєктивність та неупередженість прийнятого рішення, виник реальний конфлікт інтересів про який самостійно публічно не оголосив та не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинний був дізнатися про наявність реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, а саме те, що ОСОБА_1 має поважний вік, одружений, раніше до відповідальності не притягався, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Враховуючи всі вказані характеризуючи дані суд вважає, що сплатити штраф ОСОБА_1 має можливості. Тому суд враховуючи ці обставини вважає за доцільне призначити стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 36,40-1,172 7, 221, 283 284,307-308 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КпАП України та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає одну тисячу сімсот гривен .

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КпАП України та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає три тисячі чотириста гривен .

У відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 172-7 КУпАП в виді штрафу в дохід держави в розмірі двохста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає три тисячі чотириста гривен.

Відповідно до положень ст.ст. 307-308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 гривен в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти діб через суд першої інстанції.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя Штих Т.В.