Провадження № 3/537/1152/2017
Справа № 537/1916/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2017р. суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

29.04.2017 року о 21 год 24 хв. в м. Кременчуці на вул. Мічуріна №75, гр-н. ОСОБА_2 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп*ягніння.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав, та пояснив, що дійсно вживав алкогольні напої, після чого керував транспортним засобом.

В ст. 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

В ст.38 КУпАП встановлено, що Адміністративне стягнення може бути накладено у справах про адміністративні правопорушення, підвідомчіх суду (судді), не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Відповдіно до ст.247 КУпАП, по закінченню зазначеного строку провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідне закрити.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адмінстративної відповідальності, не отримує повістки за вказаною нею ж адресою, 3рази не з'явився в судове засідання.. Тому суд оцінює таку процесуальну поведінку ОСОБА_2 як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адмінстративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Суд вважає, що наведена поведінка ОСОБА_2 щодо ігнорування судових засідань суперечить загально правовому принципу добросовісності.

Так, принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб'єктів при виконанні своїх юридичних обов'язків і здійсненні своїх суб'єктивних прав. У суб'єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб'єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов'язків.

Категорія «добросовісність» має важливе значення в правовому регулюванні. По-перше, вона є тією загальнолюдською цінністю, без якої право не може ефективно функціонувати. Принцип добросовісності містить вимоги, які допомагають зняти або пом'якшити недоліки абстрактної і формальної природи права, наблизити його до ідеалів справедливості, рівності, свободи й гуманізму. Цей принцип лежить в основі механізмів самозахисту правової системи, які забезпечують повагу до її кінцевих цілей і дозволяють їй коригувати відхилення, що викликані використанням юридичних правил у тих випадках, коли існує порушення духу права при відповідності його букві. Тому добросовісність це також реалізація прав і дотримання обов'язків не лише відповідно до букви права, але й відповідно до його духу.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень, яка втілюється у:

- неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право;

- заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов'язкового правила шляхом

використання легального засобу, але з негативними намірами. Обхід закону передбачає свідоме створення суб'єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Посилання на принцип добросовісності було використане Конституційним Судом України при винесенні рішення у справі «про охоронюваний законом інтерес» (від 1 грудня 2004 р. № 18-рп/2004), в якому визначено, що добросовісність, як загальноправовий принцип, є одним з критеріїв для визначення того, чи є будь-який інтерес «охоронюваним законом», тобто самостійним об'єктом судового захисту..

В Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп-2004 у справі № 1-33/2004 (справа про призначення судом більш м'якого покарання) зазначено, що "справедливість - одна з основних засад права - є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Як правило, справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в однаковому юридичному масштабі поведінки і в пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню".

Відповідно до ст.268 КУпАП, Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, Законом не встановлено обов'язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно суду не надано права у разі ухилення від явки на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що мало місце з боку учасників процесу нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протокола серія БР №166067 від 29 квітня 2017року, складеного інспектором роти №1 ОСОБА_3. 29 квітня 2017 року о 21 год. 24 хв. в м. Кременчуці на вул. Мічуріна №75, гр-н. ОСОБА_2 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 на місці пройшов огляд на стан алкогольного сп*ягніння, за допомогою Драгер, результат огляду 2.05%, що підтверджується свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2, за його згодою, пройшов медичний огляд в Кременчуцькому Обласному Наркологичному диспансері 29.04.2017року. Згідно висновку №506 від 29.04.2017року ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп*яніння.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_2 дійсно керував автомобілем у стані алкогольного сп*ягніння, чим порушив вимоги ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, в адміністративній справі маються достатні докази та підстави для її розгляду, оскільки вина ОСОБА_2 у вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та записами зробленими в ньому, та наданому та оглянутому в судовому засіданні аудіо записом ДВД.

Отже, оцінюючи наявні письмові докази в їх сукупності, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи подію та характер адмінправопорушення, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, його пояснення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини гр. ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом в межах санкції статті КУпАП за якою він притягнутий до адміністративної відповідальності.

Обставини які б помякшували та обтяжували адміністративну відповідальність правопорушнику судом не встановлені.

Керуючись ст. ст.24, ст.130 ч.1 , 283,294 КУпАП , суддя ,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_2, 20.10.1988року народження, (ідент.№), у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 130ч.1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200/десять тисяч двісті/гривень в прибуток держави та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 20400/ двадцять тисяч чотириста/грн.00коп.

Копію постанови направити для виконання до Департамента патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Національної поліції України. Стягнути з ОСОБА_2 320/триста двадцять /грн. 00 коп. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя : Маханьков Олександр Васильович