Справа № 340/136/17
Провадження № 33/779/262/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Р. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя с-ща Верховина, вул. Гуцульського повстання, 40 "А" Верховинського району Івано-Франківської області,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Правопорушення вчинив за наступних обставин: 06.03.2017 о 12 год. 15 хв. в с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області допустив порушення п. 2.9 "а" ПДР України, а саме - керував транспортним засобом марки "Volkswagen T4" у стані алкогольного спяніння. Огляд на визначення факту вживання алкоголю та стану спяніння проводився у Верховинській ЦРЛ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.268 КУпАП, розглянув справу у його відсутності, в зв'язку з чим порушив його право на захист. Зокрема, вказує, що з 11 січня 2017 року та протягом часу розгляду справи відносно нього він перебував на стаціонарному лікуванні, про що неодноразово повідомляв суд, надаючи необхідні документи, які знаходяться в матеріалах справи. Не заперечує, що особисто отримував судову повістку про виклик в судове засідання на 29 травня 2017 рок, однак не зявився в суд, оскільки продовжував перебувати на стаціонарному лікуванні в Косівському фтизіопульмологічному диспансері і не міг подати клопотання про відкладення слухання справи.

Разом з тим зазначає, що рухаючись в напрямку з Косова (з лікарні) до Верховини (додому) він зупинився в с. Криворівня, оскільки його почало боліти серце, щоб відпочити. При цьому він вжив настоянку глоду та валеріани, щоб зменшити біль. Так як не міг продовжувати рух, він передзвонив синові, щоб він за ним приїхав. Припаркувався на обочині, щоб не перешкоджати дорожньому руху. Коли чекав сина біля автомобіля, то до нього підїхали працівники поліції і просили показати документи, мотивуючи це тим, що він пяний. Проте, він заперечив, оскільки він не їде автомобілем, а чекає сина, а запах алкоголю зумовлений препаратами від серця, які він щойно вжив. Однак, працівники поліції наказали йому сісти в автомобіль з метою проведення медичного освідчення на стан спяніння, на що він погодився, оскільки знав, що кількість спирту у вжитих медичних препаратах невелика. Стверджує, що не керував транспортним засобом, а препарати вжив після зупинки.

Апелянт звертає увагу, що у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735) інспектор поліції повинен встановити ознаки сп'яніння, запропонувати пройти огляд на місці зупинки і тільки після незгоди з результатами огляду ініціювати проходження огляду у медичному закладі. Однак, жодних доказів проходження ним огляду на місці чи взагалі вчинення ним правопорушення, крім протоколу, в матеріалах справи немає. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, вказує, що приймаючи рішення суд не врахував помякшуючі обставини, а саме те, що він є інвалідом 2 групи, непрацездатним, отримує мінімальну пенсію.

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити. Під час розгляду апеляційної скарги допитати свідків:ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має зясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення в мінімальному розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи,зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №546041 від 06.03.2017, який складено згідно вимог Інструкції з оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ 07.11.2015 року №1395 в присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, копією висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складено відповідно до Акту №13 щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 06.03.2017 із яких видно, що в результаті медичного огляду ОСОБА_2 о 13 год. 00 хв. 06.03.2017 в Верховинській ЦРЛ було встановлено , що він знаходиться у стані алкогольного спяніння.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №546041 від 06.03.2017, ОСОБА_2 06.03.2017 року о 12.15 год. в с. Криворівня Верховинського району керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Огляд на факт вживання алкоголю проводився у Верховинській ЦРЛ.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором Верховинського ВП ГУНП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_7, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою в присутності двох свідків. Правопорушник ОСОБА_2 від підпису протоколу та отримання його копії відмовився.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів ОСОБА_2 про те, що він безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння і у звязку із поганим самовідчуттям був змушений зупинити автомобіль на узбіччі та прийняв настоянку глоду та валеріани і викликав свого сина для керування транспортним засобом.

Зокрема, про вказані обставини ОСОБА_2 повідомив тільки в своїй апеляційній скарзі і не заявляв під час складання протоколу про адміністративне правопорушення і в суді першої інстанції, що дає підстави вважати їх непослідовними та такими, що не відповідають дійсності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції судом перевірялись доводи апеляції ОСОБА_2 про те, що він не був присутній при розгляді справи, оскільки знаходився на стаціонарному лікуванні і, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, не міг повідомити суд про неможливість своєї участі у справі.

Так, з огляду на положення ст.268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи неодноразово відкладався: 23.03.2017 року у звязку заявою ОСОБА_2 про те, що він перебуває на стаціонарному лікуванні в Верховинській ЦРЛ ( а.с.7) ; 10.04.2017р. за заявою ОСОБА_2 у звязку з тим, що він перебуває на стаціонарному лікуванні в Косівському фтизіопульмонологічному диспансері з 11.01.2017 року (а.с.11).

Відповідно до довідки Косівського фтизіопульмонологічного диспансеру від 06.04.2017р. №134 вбачається, що ОСОБА_2 з 11.01.2017 року по 06.04.2017р. знаходиться на стаціонарному лікуванні з діагнозом РТВ обох легенів ( а.с.12).

Зі змісту вищевказаних заяв ОСОБА_2 та довідки медичної установи вбачається, що адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинив, перебуваючи на стаціонарному лікуванні в Косівському фтизіопульмонологічному диспансері.

Із довідки, яку долучено до апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 з 16.05.2017року по 24.05.2017 року, перебуває на обліку як хворий на туберкульоз і знаходився на амбулаторному лікуванні у Верховинському туб.кабінеті.

В мотивувальній частині постанови суд першої інстанції, обґрунтовуючи своє рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказав на те, що ОСОБА_2 В судове засідання призначене на 29.05.2017 не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про вручення поштового відправлення, із якої видно, що ОСОБА_2, особисто 11.05.2017 вручено судову повістку. Причини неявки суду не повідомив та від нього клопотань не надходило.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності до вимог ч.2 ст.268 КУпАП розглянув справу без участі правопорушника ОСОБА_2, який знаючи про те, що на розгляді суду знаходиться справа про вчинене ним адміністративне правопорушення, не зявився в судове засідання суду першої інстанції, не повідомив про причини своєї неявки та не подав відповідне клопотання про відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобовязана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які повязані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Зокрема, в матеріалах справи є заява ОСОБА_2, в якій останній заявляв клопотання про необхідність витребувати з Верховинської ЦРЛ копію акту щодо медичного огляду та копію сертифікату відповідності про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яке було в повному обсязі задоволено судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 вказав на те, що не згодний з медичним висновком про те, що він перебував у стані алкогольного спяніння, а погодився пройти медичний огляд, бо був впевнений в тому, що кількість вжитих ним спиртових настоянок була незначною і не могла призвести до алкогольного спяніння.

Так, з матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння за його згодою відбувався у Верховинській ЦРЛ у присутності інспектора Верховинського ВП ст. л-нта поліції ОСОБА_4

Зокрема, висновком Верховинської ЦРЛ від 06 березня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого спяніння або іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що ОСОБА_2 на час медичного огляду перебував у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до Акту №13 щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 06.03.2017 видно, що в результаті медичного огляду ОСОБА_2 о 13 год. 00 хв. 06.03.2017 в Верховинській ЦРЛ було встановлено , що він знаходиться у стані алкогольного спяніння, а копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки підтверджуються законність використання цієї техніки .

Вищевказаний висновок складений у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 та частково підтверджується поясненнями ОСОБА_2 щодо вживання лікарських препаратів спиртових настоянок валеріани та глоду.

Відповідно до вимог п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.266 ч.2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоровя реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоровя.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1