АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/1851/17Суддя 1 інстанції Бардін О. С.
Номер провадження 33/774/49/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Воловик Н.Ф. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 червня місяця 22 дня, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 краю, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянина України, працюючого водієм у ТОВ «Трансан ЮА», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,судовий збір у розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 31 березня 2017 року о 06-35 годині ОСОБА_2 керував вантажним автомобілем марки «ОСОБА_3 ACTROS 1841» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом DOLL державний номерний знак НОМЕР_3 по обїзній дорозі у м. Кривому Розі Дніпропетровської області у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Довгиннівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл. від 26 травня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення за № 211/1851/17 та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт, зазначає, що постанова суду є необґрунтованою та незаконною, оскільки винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним та неправильним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи. Так на думку апелянта судом першої інстанції не враховано його власні покази, не надано належної оцінки оформленню протоколу та доданих документів до нього, не допитано свідків в судовому засіданні, не витребувано відео запис з нагрудної камери працівника патрульної поліції. Суд не обгрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про направлення справи за його місцем проживання.

Не вязто до уваги , що йому не були роз'яснені права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Так. у протоколі міститься помітка, що права йому були роз'яснені в той час, як працівник патрульної поліції на його прохання роз'яснити права зазначив, що він може почитати їх у кодексі. Такими діями, були порушені його конституційні права, що є недопустимим. В свою чергу, це стало однією з підстав його відмови підписувати протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, під час огляду працівниками поліції були допущені порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 ( далі - Інструкція), а саме: поліцейським, який зупинив його, було запропоновано йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», проте на його вимогу пред'явити сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювання, поліцейський відповів відмовою та сховав прилад, зазначивши, що в такому разі вони поїдуть до закладу охорони здоров'я для проведення огляду. Жодного направлення на проведення огляду складено не було, що не відповідає вимогам Інструкції. Лікар, який проводив його огляд відмовився надати йому документи, які б свідчили, що він має право проводити такий огляд. Судом першої інстанції не було враховано його клопотання про витребування доказів того, що нарколог ОСОБА_4 пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, що порушує як процесуальні норми так і матеріальні. У висновку про огляд на стан сп'яніння зазначено, що він перебував у стані гострої інтоксикації алкоголем, апелянт посилається на те, що не згоден з висновком. Симптоми гострої алкогольної інтоксикації, яких у нього не було, що до речі зазначено і в протоколі про адміністративне правопорушення, ставлять під сумнів вірність проведеного огляду. Зокрема, у висновку не зазначено, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Пунктом 10 розділу 3 Інструкції передбачено, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Має намір заявити клопотання про витребування зразків біологічного середовища для проведення їх експертного дослідження

Також, йому було безпідставно відмовлено в клопотанні про відкладення розгляду справи, для забезпечення участі адвоката у суді з метою дотримання права на захист особи, яке гарантується ст. 268 КУпАП та Конституцією України.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5Ю, заявив , що клопотань у нього немає, просить звернути увагу на те, що він просив направити справу для розгляду по місцю його проживання, судом це не задоволено, він не був у стані спяніння, нарколог не надавав документів про те , що має право на виявлення та надання висновку про стан алкогольного спяніння Просив апеляційну скаргу задовольнити і не позбавляти його прав, вказував , що може сплатити штраф, але водійське посвідчення йому потрібне для роботи.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 спростовує свою причетність до скоєного адміністративного правопорушення, однак висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є правильним, та підтверджується наступними доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 181281 від 31.03.2017 року (а.с. 1),

-рапортом, згідно якого водій ОСОБА_2 відмовився пройти медичний огляд на місці зупинки та погодився проїхати до лікарні КПНД для проходження медичного огляду, після отримання медичного висновку, в якому було зазначено, що водій перебуває у стані алкогольного спяніння, було складено адміністративний протокол (а.с. 2),

-поясненням ОСОБА_2, згідно якого він не згодний з висновком, який надано лікарем у медичному закладі стосовно перебування його у стані алкогольного спяніння, та відмовляється від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та у протоколі про вилучення документів (а.с. 3),

-поясненням ОСОБА_6, який є фінансовим директором ТОВ «Трансан ЮА» та зобовязується не передавати керування вищевказаним вантажним автомобілем ОСОБА_2, для перегону автомобіля до місця стоянки буде викликаний водій відповідної категорії (а.с. 4),

-поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, у присутності яких водій ОСОБА_2 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та у протоколі про вилучення документів (а.с. 5,6),

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 31.03.2017 о 06-55 годині при проведенні огляду було виявлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані гострої інтоксикації алкоголем. Огляд проводився у КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР Міністерства охорони здоровя України лікарем ОСОБА_9 (а.с. 7),

-протоколом про вилучення документів, згідно якого у ОСОБА_2 31.03.2017 року були вилучені посвідчення водія серії ВХТ № 672083 (а.с. 8),

-актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 9),

-довідкою від 07.04.2017 року, згідно якої ОСОБА_2 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії ВХТ № 672083 категорії «А1,А,В1,В,С1,С,D1,D,BE,C1E,CE,D1E,DE» (а.с. 11).

Посилання ОСОБА_2, на неправильність складення протоколу суд відкидає, оскільки фактичні обставини справи судом апеляційної інстанції було встановлено безпосередньо у судовому засіданні при наданні пояснень ОСОБА_10

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 181281 від 31 березня 2017 року, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

В суді апеляційної інстанції, під час підготовки справи до розгляду, досліджено матеріали справи, з якої вбачається, ОСОБА_11 від проходження огляду за допомогою газоаналізатору на місці події відмовлявся у присутності двох свідків, будь-яких зауважень щодо сертифікації прибору не заявляв, документів щодо сертифікації для огляду не вимагав, оскільки такі надаються на його вимогу, згідно з Інструкції від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, отже надання необхідних документів передбачено лише на вимогу особи, яка підлягає огляду, а також вказане порушення поліцейськими, якщо і мали місце, проте ні в протоколі про адміністративне правопорушення ні в поясненнях ОСОБА_2 про такі порушення не зазначив.

Доводи апелянта про не розяснення під час огляду його працівниками поліції прав та обовязків є голослівними з огляду на зміст пояснень наданих свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яки зазначили, що права відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КупАП було розяснені, також зазначено що ОСОБА_2 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та у протоколі про вилучення документів, результати огляду не оскаржував, а тому доводи його апеляційної скарги щодо порушень його прав не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Не заслуговують на увагу і твердження апелянта про невідповідність висновку №552 від 31.03.2017р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки лікарем при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан спяніння, були виконані вимоги зазначеної Інструкції, за результатом якого встановлено діагноз «гостра алкогольна інтоксикація» про що свідчить висновок щодо результатів медичного огляду, що долучений до матеріалів справи, на виконання п. 20 згаданої Інструкції.

Таким чином доводи викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що він не перебував у стані алкогольного спяніння є непереконливими.

Що стосується доводів апелянта, щодо порушення його прав на захист, оскільки судом першої інстанції відмовлено в задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи, для забезпечення участі адвоката у суді, то воно не знайшли свого підтвердження, оскільки таке клопотання відсутнє в матеріалах справи. Таким чином судом першої інстанції дотримано вимог ст.268 КупАП.

Стосовно доводів ОСОБА_2 про направлення для розгляду справи за місцем його проживання до Київської області, Бориспільського міськрайонного суду, то суд першої інстанції прийшов до вірно висновку стосовно того, що заява не підлягає задоволенню, так як КУпАП не передбачає, направлення справи з одного суду до іншого за заявою правопорушника. У КУпАП лише вказано, що відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Але при направленні справи до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу відділ забезпечення дорожнього руху Управління превентивної діяльності ГУНП в Дніпропетровській області визначив підсудність, а саме за місцем його вчинення.

С цим висноком погоджується апеляційний суд, оскільки чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зміни підсудності справ про адміністративні правопорушення, яке вже визначено.

Наведені вище обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а невизнання останнім в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції своєї вини у вчиненні правопорушення за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, судом розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив поза розумним сумнівом та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на наведене, підстав вважати, що співробітниками поліції був порушений порядок проведення огляду, немає. З такими висновками судді апеляційний суд повністю погоджується, оскільки вони зроблені на підставі ґрунтовного аналізу сукупності досліджених доказів.

Отже, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Довгиннівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл. від 26 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1