ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2766/17
Провадження № 3/210/891/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 липня 2017 року суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2, розглянула матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_1 Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, працює ФОП «Сігма», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

25 червня 2017 року о 23 годині 00 хвилин в м. Кривому Розі, в Металургійному районі, по вул. Степана Тільги, біля буд. № 35, водій ОСОБА_3, керувала автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_3не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що вбачається з особистого підпису, який міститься в графі -«Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» протоколу про адміністративне правопорушення, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях правопорушника ОСОБА_3 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 069567 від 26.06.2017 р., який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП інспектором 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4, відповідно до якого ОСОБА_3у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які долучені до матеріалів справи, де кожен з яких підтвердили те, що 25.06.2017 року в їх присутності ОСОБА_3відмовилася від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку; рапортом інспектора 2 роти 3 батальйону УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4; поясненнями свідка ОСОБА_7 та карткою обліку адміністративного правопорушення з якої вбачається, що 19.09.2016 р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, та останню визнано винною.

Як вбачається з довідки відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі від 26.06.2017 р., згідно національної автоматизованої інформаційної системи, гр.. ОСОБА_3отримувала посвідчення водія на право керування транспортним засобами серії АЕВ № 040366 категорії «В».

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП (зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Таким чином, законодавцем встановлено, що водій зобов'язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп'яніння, не допускається.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та п. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), або лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Суд вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_3складено за фактом її відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівника поліції, підставою якої стало виявлення у ОСОБА_3ознак алкогольного сп'яніння, передбачених Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735, що в свою чергу, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які помякшують відповідальність правопорушника.

До обставин, що обтяжують відповідальність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3, повторно протягом року за ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд враховує положення п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, в якому сказано, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 069567 від 26.06.2017 р., автомобіль НОМЕР_1, керуючи яким, ОСОБА_3допустила порушення вимог ПДР України, належить їй, а отже у разі застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу не будуть порушені майнові права інших осіб та положення чинного законодавства щодо обсягу прав власників.

За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, з оплатним вилученням транспортного засобу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн.. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, з оплатним вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (Державної судової адміністрації України, , місце знаходження вул.. Липська, 18/5, м. Київ, 01601) судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн.. 00 коп. (Банківські реквізити для зарахування судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві, м. Київ, 22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Строк предявлення до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко