Справа № 447/2291/16-п Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/783/83/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 07 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Справу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 провадженням закрито у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнано винним за те, що він 01.06.2016 року, керуючи транспортним засобом марки «Сітроен», д.н.з. НОМЕР_1, в с. Пісочна Миколаївського району Львівської області на автодорозі Київ-Чоп, здійснюючи розворот із проїзної частини в напрямку на Львів перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки і здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «БМВ», д.н.з. ВС 9922 ЄО, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, а ОСОБА_4 - тілесні ушкодження, чим порушив п.п. 10.1., 10.2., 10.4. ПДР України. Таким чином, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 07 грудня 2016 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що не перетинав суцільну лінію при розвороті, а здійснив його з дотриманням всіх правил дорожнього руху, що можуть підтвердити свідки його син та дружина.

Окрім цього, ОСОБА_2 зазначає, що, складаючи схему місця ДТП, працівники Миколаївського відділу поліції НП України не зясували чи наявний гальмівний шлях автомобіля «БМВ», який вказував на відсутність гальмування вказаного автомобіля, а при наявності такого на швидкість його руху і відповідно на перевищення максимально дозволеної швидкості руху на даній ділянці дороги.

На його переконання, приймаючи оскаржувану постанову, суддя взяв до уваги лише пояснення одного учасника ДТП ОСОБА_4, які є упередженими, оскільки саме він є винуватцем ДТП і намагається уникнути відповідальності.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та необхідності його поновлення ОСОБА_2 покликається на те, що постанову судді він отримав 14 грудня 2016 року, в судовому засіданні не був присутнім у звязку з тим, що на час слухання справи йому не було відомо про її розгляд у суді.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_4 та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така підлягає до часткового задоволення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані про належне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, такий був відсутній у судовому засіданні суду першої інстанції, а копію рішення він отримав 14 грудня 2016 року, відтак, на переконання апеляційного суду, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно зі ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши наявні матеріали справи № 447/2291/16-п та кримінального провадження №0000557, апеляційний суд приходить до переконання, що суддя районного суду всебічно, повно й обєктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та зробив вірний висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є вірними, ґрунтується на сукупності зібраних та перевірених доказів.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.1, п.10.4 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Згідно з матеріалами провадження, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.06.2016 року в с.Пісочна на автодорозі Київ-Чоп за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «БМВ D530» під керуванням ОСОБА_4 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000557 від 01.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

11 жовтня 2016 року постановою слідчого Миколаївського ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_6 (а.с.4) закрито вказане кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а матеріали провадження скеровано до Миколаївськоговідділення поліції для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

За наслідком розгляду матеріалів провадження інспектором з дорожнього нагляду Миколаївського ВП ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2016 року серія АП2№ 512344 (а.с.1), згідно з яким 01.06.2016 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, здійснюючи розворот з проїжджої частини, в напрямку на Львів, перетнув суцільну лінію, чим спричинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.10.1, 10.2, 10.4 Правил дорожнього руху.

На час скерування до районного суду матеріалів справи, які, зокрема, містять постанову слідчого про закриття кримінального провадження, учасники ДТП мали можливість ознайомитися з ними, таким було відомо про зміст постанови, і як встановлено апеляційним судом, на час розгляду апеляційної скарги постанова слідчого не скасована.

Згідно з показаннями ОСОБА_8, наданими у судовому засіданні апеляційного суду, такий зазначив, що 01.06.2016 року близько 16 год. він разом з дружиною та сином виїхав з с.Пісочна в напрямку м.Миколаїв Львівської області. Проїхавши перехрестя с.Пісочна-с.Рудники, зупинився за зупинкою у с.Пісочна на відстані близько 10 м, і з автомобіля вийшов його син.

Після чого, зїхавши зі смуги розгону та проїхавши декілька метрів, перестроївся в основну смугу напрямку руху, включив лівий поворот, в той час в попутному напрямку та на смузі зустрічного руху автомобілі були далеко, тому не зупиняючись, він почав здійснювати розворот наліво в напрямку с.Пісочна. Коли здійснював розворот на смузі зустрічного руху, то у дзеркало побачив автомобіль, який рухався у своїй смузі і різко став наближатися до його транспортного засобу. Зрозумівши, що відбудеться зіткнення, вирішив «втекти» на обочину дороги з правої сторони по ходу руху на с.Пісочна м.Стрий, вивернувши руль вправо і натиснувши на газ. В подальшому відчув удар у задню праву частину свого автомобіля зі сторони пасажира. Поскільки руль було викручено у праву сторону, машину почало «крутити». Вважає винним у ДТП водія ОСОБА_4, який перевищив встановлену швидкість руху.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала показання аналогічні показам ОСОБА_2

ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції зазначив, що 01.06.2016 року близько 15 год. 30 хв. прямував своїм транспортним засобом з м.Львова в напрямку м.Стрий з родиною. З якою швидкістю рухався транспортний засіб не памятає, можливо 60-80 км/год. на автодорозі в напрямку с.Пісочна побачив на відстані 40-50 м. перед собою , як транспортний засіб «Сітроен» зі своєї смуги руху здійснює розворот, виїхавши на смугу зустрічного руху, тобто на його полосу руху. ОСОБА_4 почав вживати заходи для уникнення зіткнення з ним, однак таке відбулося. Спрацювали подушки безпеки, що було далі він не бачив. Його транспортний засіб вїхав у автобусну зупинку, де і зупинився.

Причиною настання ДТП вважає дії водія Гаврилика, який здійснював розворот транспортного засобу і не пропустив автомобіль, який рухався по смузі зустрічного руху, здійснив розворот, перетнувши суцільну лінію.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 старший слідчий Миколаївського ВП, яка прибула на місце дорожньо-транспортної пригоди, зазначила, що схема місця ДТП відповідає обстановці, яка була на момент приїзду слідчої групи 01.06.2016 року, така складалася в присутності, зокрема, учасників пригоди та понятих ОСОБА_10, ОСОБА_11 Зауважень до складеної схеми ДТП, протоколів огляду транспортних засобів та місця ДТП не було.

За її словами, на місці дорожньо-транспортної пригоди за участі учасників ДТП слідчими проводились заміри та фотографування розташування транспортних засобів, дорожньої розмітки й розміщення осипу уламків автомобілів. Значний осип скла зафіксовано на місці розвороту ОСОБА_9 Можливо осип було частково зміщено з дороги до приїзду працівників міліції, оскільки там інтенсивний рух і все розліталось у різні боки.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_12 пояснив, що саму дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 01.06.2016 року, він не бачив. Прибув пізніше, однак до приїзду працівників міліції та дорожньої служби. Бачив розташування обох транспортних засобів після ДТП. Свідок зазначив, що уламки від машин валялися по різні частини дороги і заважали руху транспортних засобів в обидва боки. Тому присутні на місці громадяни з метою забезпечення пересування інших автомобілів по трасі збирали такі уламки з проїжджої частини. На даній ділянці дороги інтенсивний рух транспорту. Багато уламків від автомашин було на полосі дороги, де зупинився «Сітроен» після ДТП.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_11 пояснив, що він саму ДТП не бачив, однак 01.06.2016 року був присутній при огляді місця події, замірах працівниками міліції, в подальшому підписував складені протоколи. Свідок зазначив, що основні залишки частин розбитих машин знаходились на смузі руху транспортних засобів зі сторони Львова.

Згідно з висновком експерта від 04.08.2016 року № 1/717 (а.с.5-8) внаслідок проведеного аналізу форми, розмірів, характеру та особливостей локалізації пошкоджень на транспортних засобах встановлено, що в даній дорожній ситуації мало місце попутно-перехресне зіткнення транспортних засобів на ділянці зафіксованого осипу, і поздовжні осі автомобіля НОМЕР_5, та автомобіля НОМЕР_6, в початковий момент зіткнення знаходились під кутом 37±5 градусів.

Повязані з ДТП пошкодження в автомобілі НОМЕР_6, локалізовані в задній правій частині, а в «БМВ 530D», р.н.НОМЕР_7, - в передній правій частині.

В суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_13 підтримав наданий ним висновок від 04.08.2016 року № 1/717 та додав, що в поданих на експертизу та наявних у суді апеляційної інстанції матеріалах справи відсутні відомості щодо слідів гальмування обох автомобілів, крім того, як встановлено апеляційним судом і що не заперечили учасники ДТП, обидва автомобілі відремонтовані, що унеможливлює встановлення швидкості руху транспортних засобів та проведення заявленої адвокатом ОСОБА_3 інженерно-транспортної експертизи.

На переконання апеляційного суду, зазначеними доказами, що узгоджуються між собою і яким надана вірна оцінка, стверджується вина ОСОБА_2 у порушенні п.п. 10.1., 10.2., 10.4. Правил дорожнього руху України, дії якого знаходяться в причинному зв'язку з ДТП, оскільки він, здійснюючи розворот, не переконався в безпечності свого маневру, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, що мало наслідком зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

З огляду на наведене твердження апелянта про відсутність вини у порушенні правил дорожнього руху є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, суддя суду першої інстанції, дослідивши докази по справі, вірно встановив фактичні обставини та обгрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на те, що в наявних матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо гальмівного шляху транспортних засобів, за яким можна встановити швидкість автомобілів «Сітроен С4» та «БМВ 530D», про що підтвердив допитаний в апеляційному суді експерт, клопотання адвоката ОСОБА_3 про призначення інженерно-транспортної експертизи не підлягає до задоволення.

Оскільки на момент винесення постанови закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, на переконання апеляційного суду, суддя правильно закрив провадження у справі.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 07 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та провадження у справі закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін, в решті апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1