Справа № 381/1384/17 Головуючий у І інстанції Буймова Л. П.
Провадження № 33/780/607/17 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 147 10.07.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зі слів не працюючого,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №176066 та постанови судді, 08 березня 2017 року близько 15 години 45 хвилин по вул. Брандта в м. Фастові, Київської області ОСОБА_1 керував мотоциклом НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння (результат перевірки на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Drager» - 0, 63 ‰).

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП скасувати, а справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає матеріалам справи і вимогам закону, а також прийнята з значними порушеннями процесуальних норм, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню. Зазначає, що звинувачення працівників поліції в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, є безпідставними, оскільки 08 березня 2017 року він побачив свого знайомого поряд з працівниками поліції, зупинився та підійшов до них, після чого працівники патрульної поліції запитали в нього документи на право управління мотоциклом, він їх надав, потім його безпідставно звинуватили у керуванні мотоциклом в стані алкогольного сп'яніння. При цьому, коли йому запропонували пройти тест, два необхідних свідки були відсутні, що порушує вимоги законодавства. Апелянт зазначає, що працівники поліції шляхом погроз змусили його написати в протоколі, що він вживав алкогольні напої, а сам огляд на стан сп'яніння проведено із значними порушеннями нормативних актів, які регулюють цю процедуру та, по суті, з прямими фальсифікаціями доказів. На думку апелянта, суд першої інстанції порушив його право на присутність в судовому засіданні та при призначенні стягнення не навів належних мотивів і допустив інші грубі порушення. Окрім того, порушення були допущені й працівниками поліції при встановлені стану алкогольного сп'яніння, зокрема, йому не запропоновано проїхати до закладу охорони здоров'я.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день та час розгляду його апеляційної скарги, однак в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення справи не надійшло, а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність апелянта.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони та здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкції), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 3 вказаної вище інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 08 березня 2017 року близько 15 години 45 хвилин по вул. Брандта в м. Фастові, Київської області ОСОБА_1 керував мотоциклом НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння (результат перевірки на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Drager» - 0, 63 ‰).

В поясненнях, викладених у протоколі ОСОБА_1 вказав, що він випив пива та поїхав додому / а.с.2/.

Відповідно до результату огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд водія ОСОБА_1 проведений у зв'язку з виявленими ознаками алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», проба позитивна 0,63%. / а.с.1/.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.3, 4/ в присутності яких ОСОБА_1 був оглянутий на стан сп'яніння, що спростовує посилання апелянта на відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується посилання апелянта на порушення його прав у зв'язку з розглядом справи в суді першої інстанції у його відсутність, то слід зазначити, що кожного разу суд належним чином повідомляв останнього про час та місце розгляду справи, однак ОСОБА_1 жодного разу до суду не з'явився, не завжди надаючи суду підтвердження своєї хвороби. Судом був здійснений запит до КЗ «Фастівський центр ПМСД» відповідно до якого ОСОБА_1 звертався до закладу 22.05.2017 року та 26.05.2017 року до дільничного лікаря - терапевта та перебував на амбулаторному лікуванні, яке було продовжено до 31.05.2017 року, проте ОСОБА_1 до лікаря не з'явився.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови судді, як і для задоволення апеляційної скарги апелянта.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон