АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1226/17 Головуючий у І-й інстанції - Скрипник К.О.
Справа № 205/6476/17 Суддя-доповідач - Джерелейко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Батуєва О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника - адвоката Батуєва О.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 22 вересня 2017 року о 10 годині 50 хвилин по вул. Криворізькій в районі будинку № 68-А в м. Дніпрі, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ГАЗ 33021», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (порушення мови, координації рухів), на законну вимогу працівників поліції в присутності двох свідків відмовився пройти обстеження на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник - адвокат Батуєв О.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване і неправильне застосування стягнення, а також не сприяв повному, об'єктивному і неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, та є незаконною і необґрунтованою.

Посилається на те, що суд не врахував, що інспектор поліції не пропонував ОСОБА_2 пройти огляд із використанням технічних засобів для підтвердження чи спростування факту перебування за кермом транспортного засобу в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, не провів огляд водія в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів, а ознаки наркотичного сп'яніння працівник поліції визначив на свій розсуд і після складання протоколу дозволив водію ОСОБА_2 надалі керувати своїм транспортним засобом.

Крім того, судом було накладено стягнення за керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, хоча згідно відомостей з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, на думку інспектора, знаходився у стані наркотичного сп'яніння.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Батуєв О.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_2, останній керував автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло) та відмовився від проходження огляду на стан сп»яніння, однак за постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та відмову від проходження огляду, що суперечить протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, відповідно до якого викладені інші ознаки об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: стан не алкогольного, а наркотичного сп»яніння.

Суд, пославшись як на докази вини ОСОБА_2- протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не звернув уваги на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено щодо керування ОСОБА_2 автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, а не як встановив суд-з ознаками алкогольного сп'яніння, тому висновки суду не підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, також суд не перевірив заперечення ОСОБА_2, викладені ним в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо проходження ним алкотестеру, та не надав оцінки письмовим показанням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в яких не викладені будь-які посилання на ознаки алкогольного чи наркотичного сп'яніння, виявлені у ОСОБА_2, а тому вказані докази не можуть підтверджувати встановлені судом обставини- керування автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, крім того, в письмових показаннях свідків взагалі не вказано від проходження якого огляду відмовився ОСОБА_2, що має значення для перевірки дій поліцейських на предмет дотримання Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, якою передбачено різний порядок проходження огляду у разі перебування особи з ознаками наркотичного сп'яніння (п.12 Розділу ІІ Інструкції)-в закладі охорони здоров'я, та при виявленні ознак алкогольного сп»яніння- (п.1 Розділу ІІ Інструкції)- за допомогою спеціальних технічних засобів поліцейськими.

Отже, зазначені судом докази не підтверджують встановлені ним обставини, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 22 вересня 2017 року о 10 годині 50 хвилин по вул. Криворізькій в районі будинку № 68-А в м. Дніпрі, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ГАЗ 33021», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), на законну вимогу працівників поліції в присутності двох свідків відмовився пройти обстеження на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Під час апеляційного перегляду зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 обставини не знайшли підтвердження наданими доказами.

Так, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підтверджують керування ОСОБА_2 автомобілем в стані наркотичного сп'яніння, оскільки не містять викладення будь-яких ознак сп'яніння.

В суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_5, який пояснив, що працівники поліції підозрювали ОСОБА_2 у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, посилаючись при цьому на червоне лице та розширені зіниці очей, з чим свідок не погоджувався, оскільки він був свідком того, як вранці на робочому місці ОСОБА_2 як водій проходив алкотестер, що він може підтвердити, оскільки працює разом з ним, факт відмови від проходження огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння він підтвердив, однак ознаки сп'яніння у ОСОБА_2 не підтверджує, працівники поліції будь-яких підозр щодо перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння не висловлювали.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги показання свідка ОСОБА_5, оскільки вони підтверджуються відеозаписом події, з якого вбачається, що дійсно свідок ОСОБА_5 під час підписання своїх пояснень просив внести зауваження про те, що ОСОБА_2 як водій проходив алкотестер, у зв'язку з чим йому не подобаються дії поліцейських, однак йому в цьому було відмовлено.

Отже, ні письмові, ні надані в суді апеляційної інстанції пояснення свідка ОСОБА_5, а також зафіксовані на відеозаписі події не підтверджують ознак будь-якого сп'яніння у водія ОСОБА_2

Також письмові пояснення свідка ОСОБА_4 не вказують на наявність ознак будь-якого сп'яніння у водія ОСОБА_2

Не вбачається і з відеозапису події, чи підтверджує свідок ОСОБА_4 наявність ознак наркотичного сп'яніння у водія ОСОБА_2

Отже, суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_4, оскільки вони не містять підтвердження наявності ознак наркотичного сп'яніння у водія ОСОБА_2

Також не підтверджується відеозаписом події те, щоб поліцейські вказували на наявність у водія ОСОБА_2 таких ознак сп'яніння як порушення мови чи координації рухів, що спростовує зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, які містять посилання на такі ознаки.

Переглядом відеозапису події не встановлено, щоб ОСОБА_2 мав порушення мови, оскільки зрозумілою для всіх мовою відповідав на всі питання поліцейських, та не встановлено порушення координації рухів, так як ОСОБА_2 виконував свої трудові обов'язки, впевнено поводився.

Наявні у справі докази не підтверджують такої ознаки сп'яніння як зіниці очей не реагують на світло, оскільки в письмових поясненнях свідків про таку ознаку не вказано, також з відеозапису події не вбачається, щоб оглядом ОСОБА_2 в присутності двох свідків було її встановлено.

Отже, сам по собі факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до вказаної Інструкції проведення такого огляду можливе лише за наявності ознак сп'яніння(Розділ ІІ, п.1, п.12).

Крім того, працівниками поліції ні свідкам, ні ОСОБА_2 не було повідомлено, що у ОСОБА_2 наявні ознаки наркотичного сп'яніння, що давало підстави працівникам поліції вимагати проведення огляду в закладі охорони здоров'я, відповідно до відеозапису події працівниками поліції з'ясовувались обставини почервоніння обличчя та помутніння очей у ОСОБА_2, що не може бути взято до уваги, оскільки водій повідомив про підвищений у нього тиск та відмову від проходження огляду аргументував проходженням алкотестеру, до того ж почервоніння обличчя не було внесено до протоколу про адміністративне правопорушення як ознака наркотичного чи іншого сп'яніння, а помутніння очей не відноситься до ознак сп'яніння відповідно до вказаної Інструкції, отже, будь-яких ознак стану наркотичного сп'яніння у ОСОБА_2 на підставі наданих доказів не встановлено, а тому підстави для проведення огляду на стан сп'яніння були відсутні, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Батуєва О.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко