Справа № 308/1992/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., з участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, не працюючий,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 20.02.2017 року о 17-ій годині в м.Ужгород, по вул.Грушевського, 25, керував транспортним засобом марки «VolkswagenGolf» номерний знак «KR582YA», з ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.04.2017 року та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю в його діях складу цього адмінправопорушення. Вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки справу було розглянуто в його відсутності, що вплинуло на повноту та об»єктивність судового розгляду. Зазначає, що суд, в порушення вимог ст..ст.245, 280 КУпАП, належно не з»ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням ст..256 КУпАП, оскільки такий не містить засвідченого підписами двох свідків про його відмову в підписанні протоколу, який до того ж містить розбіжності щодо часу вчинення правопорушення, що залишилось поза увагою суду першої інстанції. Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що працівники поліції його затримали не під час керування транспортним засобом, пропозицію пройти мед огляд в медичному закладі не висловлювали, а протокол про нібито відмову пройти огляд на стан сп»яніння склали у міськвідділі поліції. Одночасно ОСОБА_1 порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді з тих підстав, що такий пропустив з поважних причин, так як про день так час розгляду судом першої інстанції справи повідомлений не був, участі в її розгляді не приймав, а копію постанови судового рішення отримав лише 06.05.2017 року.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи, викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та додатках до неї, перевіривши матеріали справи та наведені доводи, викладені в апеляційній скарзі та поясненнях, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №216081 від 20.02.2017 року, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 20.02.2017 року о 17.00 год. в м.Ужгород, по вул.Грушевського, 25, керував транспортним засобом марки «VolkswagenGolf» номерний знак «KR582YA», з ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо дій ОСОБА_1 обставини, в тому числі і час вчинення адміністративного правопорушення, знайшли підтвердження в письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які вказали, що в їх присутності 20.02.2017 року о 16-ій годині ОСОБА_1 відмовився від вимоги працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп»яніння як на місці події, так в медичному закладі.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено з порушенням ст..256 КУпАП, є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що такий відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року .

Необгрунтованим є і посилання ОСОБА_1 на те, що суд не усунув розбіжності в установленні часу вчинення правопорушення, оскільки, суд, відповідно до положень ст..283 КУпАП вправі самостійно установити обставини правопорушення.

До того ж, твердження ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції його затримано не під час керування транспортним засобом, спростовується матеріалами справи, зокрема поясненнями свідками ОСОБА_4, який повідомив що близько 16-ої години 20.02.2017 року, знаходячись по вул.Грушевського в м.Ужгород, бачив, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «VolkswagenGolf» номерний знак «KR582YA» із явними ознаками алкогольного сп»яніння, на зауваження не реагував, у зв»язку з чим ним було викликано працівників поліції, після прибуття яких, ОСОБА_1 вів себе агресивно, відмовлявся надавати свої дані та від проходження медичного огляду..

Крім того, як вбачається із наявних в матеріалах справи: рапорту інспектора поліції ОСОБА_6 та копії постанови від 20.02.2017 року серії АР №703976, ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню і за те, що він 20.02.2017 року о 17.00 год., керуючи транспортним засобом марки «VolkswagenGolf» номерний знак «KR582YA», не пред»явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1а Правил Дорожнього руху України.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст..33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

Як видно, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для зясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез»ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Посилання ОСОБА_1 у своїй апеляції на те, що судом при прийнятті рішення допущено порушення вимог ст.268 КУпАП апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки в постанові суду цим обставинам дана обґрунтована оцінка, зокрема, враховано, що ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, повторно не зявився на її розгляд.

Як видно, із його клопотання від 22.04.2017 року, таке надано до суду із запізненням лише 24.04.2017 року і не підтверджено даними про перебування на лікуванні в медичному закладі.

При таких даних, судом було прийнято вірне рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, що не можна вважати порушенням вимог ст.268 КУпАП.

Інші твердження, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, не спростовують сукупність доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи довідку про знаходження ОСОБА_1 в лікувальному закладі в період з 23.04.2017 року по 11.05.2017 року, яка додана до апеляційної скарги, причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання апеляційної скарги визнаються поважними і такий строк підлягає поновленню.

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 квітня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Крегул