АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/230/17 Справа № 2318/4342/2012 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2012 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм СФГ «Гейко», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів адміністративної справи, 12.07.2012 року близько 15 год. 00 хв. по вул. Українська в с.Поташ Маньківського району ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох понятих, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, 09 березня 2017 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2012 року та закрити провадження у справі. Крім того, ОСОБА_3 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначив, що про існування справи про адміністративне правопорушення та постанови дізнався лише 07 березня 2017 року, в день отримання копії оскаржуваної постанови.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що постанова є незаконною та не відповідає фактичним обставинам справи. На місці зупинки транспортного засобу йому не пропонувалось, з використанням спеціальних технічних засобів, пройти огляд на стан спяніння. Крім того, ніякі свідки під час спілкування з працівниками ДАІ не залучались. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складено з недотриманням вимог ч.ч.1,2,3 ст.266 КУпАП, Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 400/666 від 09.09.2009 року. Працівники ДАІ огляд на стан спяніння не проводили, не пропонували його пройти, свідків на місці зупинки не залучалось. Крім того, про відсутність стану алкогольного спяніння свідчить і те, що працівники ДАІ не заперечували, щоб він продовжував керувати автомобілем після зупинки, посвідчення водія не вилучалось. До того ж, додає, що про день і час розгляду справи він не був повідомлений, внаслідок чого був позбавлений права здійснювати свій захист та доводити свою невинуватість.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який виступив в підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП (в редакції 2012 року) постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора, подані після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З довідки архіваріуса Уманського міськрайонного суду ОСОБА_4, долученої до апеляційної скарги ОСОБА_3, вбачається, що адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП знищений за закінченням терміну зберігання.

З наданих до апеляційного суду матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_3, відносно якого винесено постанову, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, розгляд справи відбувся за його відсутності, доказів направлення копії постанови не має, а постанову Уманського міськрайонного суду від 22 серпня 2012 року він отримав лише 07 березня 2017 року.

Вважаю, що в звязку з викладеним, строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, та внаслідок чого виніс незаконну та необґрунтовану постанову.

Згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2012 року, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії СА1 №232413 від 12.07.2012 року про адміністративне правопорушення, що складений інспектором ВДАІ Маньківського РВ ОСОБА_5 Згідно даного протоколу ОСОБА_3 зазначив, що їхати в лікарню він відмовляється.

Судом апеляційної інстанції були вчинені всі можливі дії, направлені на встановлення обставин даної адміністративної справи. Однак, ані копії адміністративного протоколу, ані будь-яких інших матеріалів по даній справі на запит суду не надійшло, оскільки всі матеріали по даному адміністративному правопорушенню були знищені за строками зберігання.

Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання прийняти, як належні, докази, покладені в основу рішення суду першої інстанції про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, відповідно до положень ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коди є дані про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того, у відповідності до розяснень Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року), в пункті 24 зазначено, що необхідно «звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, та їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 286 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення».

Як вбачається з матеріалів даного адміністративного провадження, вимоги закону в цій частині судом першої інстанції не виконані, суддя не повідомив про час та місце розгляду справи ОСОБА_3, виніс в порушення ст. 268 КУпАП постанову без його участі, чим на думку суду порушив законні права правопорушника.

Вищезазначене порушення є суттєвим, а тому являється безумовною підставою для скасування цього судового рішення.

Враховуючи порушення засад судочинства України, які не були дотримані суддею місцевого суду, вважаю за необхідне скасувати постанову судді місцевого суду, та постановити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що з 12.07.2012 року, коли ОСОБА_3 було вчинено адміністративне правопорушення і до 19 травня 2017 року пройшло більше 4 років, тобто на сьогодні збіг строк, передбачений ч.2 ст.38 цього ж Кодексу, протягом якого могло бути накладено адміністративне стягнення. Усунути вищезгадані порушення місцевого суду в суді апеляційної інстанції вже неможливо, оскільки, згідно до п.7 ст. 247 зазначеного Кодексу, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч.2 ст. 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2012 року про притягнення ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко