Справа № 750/3518/17 Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П.
Провадження № 33/795/267/2017
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

його захисника - адвоката ОСОБА_2

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учасник АТО, одружений, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, приватний підприємець,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійок.

Як установив суд, 02 квітня 2017 року о 19 год. 50 хв. у м. Чернігові по вул. Бобровицькій, 83, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Рено», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння і на порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, мотивуючи тим, що після вживання алкогольних напоїв автомобілем не керував, перебував у салоні, не маючи мети здійснювати поїздку.

Допитані у судовому засіданні свідки пояснювали, що не бачили, як він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Свідок працівник поліції ОСОБА_3 прибув за викликом, коли автомобіль вже не рухався, отже він не може нести відповідальності як водій за відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Звертає увагу, що з відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції не вбачається, як він керував автомобілем та був зупинений, йому не було повідомлено про причину зупинки та запропоновано надати документи підтверджуючі право на керування, не повідомлено про права та обовязки в період з моменту зупинки та до проведення медичного огляду в медичному закладі.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника, які просили про скасування судового рішення і закриття провадження за відсутністю складу правопорушення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 02 квітня 2017 року о 19 год. 50 хв. в м. Чернігові по вул. Бобровицька, 83, водій ОСОБА_1, керував автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків (а.с.3).

Дані протоколу про адміністративне правопорушення підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які письмово підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, як на місці за допомогою приладу «Драгер», так і у медичному закладі (а.с.5,6).

З відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції вбачається, що автомобіль не був припаркованим, а знаходився по ходу руху, при цьому водій ОСОБА_1 пояснював, що він хотів поставити автомобіль на стоянку, а сам з дружиною та дітьми поїхати додому на таксі. При цьому, він на вимогу працівників поліції надав наявні у нього документи, вказавши що не має полісу страхування.

Голос жінки на відеозаписі, яка пояснює, що вони проїхали лише 20 метрів, хотіли поставити машину на стоянку та викликати таксі, підтверджує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Крім того, допитані за його клопотанням в суді першої інстанції свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, свідок ОСОБА_8 пояснювали, що ОСОБА_1 проїхав метрів 20-30, не більше.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції підійшли до нього, коли автомобіль стояв, а тому факт керування є невстановленим, не заслуговують на увагу, оскільки для того, щоб підійти до водія, працівнику поліції спочатку необхідно зупинити автомобіль.

Те, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі, а не просто перебував в його салоні, підтверджується даними відеозапису, з якого вбачається, що автомобіль знаходиться на доріжці, по якій рухаються, як пішоходи, так і автомобілі. Під час оформлення матеріалів зупинений автомобіль заважав відпочиваючим.

З відеозапису з нагрудної камери видно, що працівник поліції досить ввічливо спілкувався з водієм, надаючи відповіді на всі запитання, в тому числі і на запитання, які надходили від інших осіб. Неодноразово працівник поліції пояснював водію його права та те, що є неважливим кількість метрів, яку він подолав на транспортному засобі в стані алкогольного спяніння.

На запитання працівника поліції водій спочатку відмовився від проходження огляду на встановлення факту спяніння приладом «Драгер», пояснюючи, що він лише поставить автомобіль на стоянку та поїде додому на таксі. В подальшому він відмовився і від проходження огляду у медичному закладі.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Та обставина, що в Правилах дорожнього руху було записано на вимогу працівника міліції, функції якого виконували поліцейські, не виключає відповідальності водія, тим більше, що до Правил дорожнього руху 22 березня 2017 року були внесені зміни і слова правника міліції замінені на поліцейського у відповідних відмінках.

Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебувала у стані алкогольного спяніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з моменту, коли водій почав рух.

З огляду на ставлення ОСОБА_1, який не визнає себе винуватим у вчиненні правопорушення, критично не оцінює поведінки та не засуджує її, його сімейне становище, необхідність транспортного засобу для роботи, не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Отже, висновки суду про винуватість водія ОСОБА_1 в порушенні пункт 2.5 Правил дорожнього руху, є цілком мотивованими, а постанова суду законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 травня 2017 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9