Справа № 462/2292/17 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/783/1431/17 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника Лозана С.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16.06.2017р.

встановив:

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 16.06.2017р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у користь держави судовий збір у сумі 320 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1, 19.05.2017р. близько 21 год. керував автомобілем марки "ВАЗ", номерний знак НОМЕР_1 на 0 км. + 500 м. автодороги Західний обхід, з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимогу п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1подав апеляційну скаргу, у якій, зокрема, просить поновити строк на оскарження постанови, постанову судді скасувати, а справу закрити. В обґрунтування причин пропуску строку на оскарження постанови покликається на те, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, а копію постанови він отримав лише 03.11.2017р.

Вважає, оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що розгляд справи проведено без його участі та при відсутності даних про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи, що суперечить процесуальним нормам, та позбавило його реалізувати права, передбачені чинним законодавством, зокрема надати пояснення, заперечити доводи інших осіб, надати докази, залучити свідків. При цьому, наведене у оскаржуваній постанові рішення ЄСПЛ не стосується справи про адміністративне правопорушення.

Заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не здійснював керування транспортним засобом. Покликається на те, що автомобілем керувала інша особа - ОСОБА_3, а свідки та працівників поліції прибули на місце події вже коли автомобіль стояв припаркованим.

Звертає увагу, що суд першої інстанції покликався як на доказ його вини на його особисті пояснення. Проте, даними поясненнями заперечується його вина у вчиненні адміністративного правопорушення. Окрім цього, суд не врахував пояснення свідка ОСОБА_4, які були надані при складанні протоколу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Лозана С.І., які підтримали апеляційну скаргу, просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови, та задоволити подану апеляційну скаргу, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови судді, з урахуванням поважності причин пропуску такого, що підтверджується матеріалами справи, а подану ним апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеною постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На переконання апеляційного суду, дані вимоги закону судом першої інстанції не дотримано, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, згідно матеріалів справи повідомлення про час та місце розгляду справи було скеровано ОСОБА_1 на адресу - АДРЕСА_2. При цьому, даних про те, що ОСОБА_1 отримав дане повідомлення у матеріалах справи немає.

Отже, розгляд справи щодо ОСОБА_1 було проведено за відсутності останнього, та за відсутності даних про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи. При цьому, у ході апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Окрім цього, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 також було направлено на адресу - АДРЕСА_2.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, за відсутності даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_1про місце і час розгляду справи, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1, порушив права останнього, які передбачені ст. 268 КУпАП.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова судді Залізничного районного суду м. Львова від 16.06.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановлена із порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому така підлягає скасуванню.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 262304 від 20.05.2017р. ОСОБА_1 19.05.2017р. близько 21 год. керував автомобілем марки "ВАЗ", номерний знак НОМЕР_1 на 0 км. + 500 м. автодороги Західний обхід, з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимогу п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є беззаперечне встановлення того факту, що особа, яка відмовилась від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснювала керування транспортним засобом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечив факт керування ним транспортним засобом за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що керування автомобілем марки "ВАЗ", номерний знак НОМЕР_1 19.05.2017р. близько 21 год. здійснював гр. ОСОБА_3 на прохання ОСОБА_4, якому і належить наведений транспортний засіб, а він та ОСОБА_4 перебували в автомобілі на місцях пасажирів. Пояснив, що у автомобілі виникла суперечка з приводу якості водіння транспортним засобом ОСОБА_3, після чого останній зупинив керований ним автомобіль, залишивши їх на місці, а сам пішов. Коли на місце зупинки автомобіля ОСОБА_4 під'їхали працівники поліції ОСОБА_3 поблизу вже не було.

Аналогічні пояснення щодо обставин подій надали у судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Апеляційний суд бере до уваги наведені пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, оскільки такі повністю узгоджуються між собою та не спростовуються матеріалами справи.

На переконання апеляційного суду у матеріалах справи немаєдостатніх доказів того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, у матеріалах справи є протокол про адміністративне правопорушення, копії інших протоколів про адміністративні правопорушення, копія постанови про накладення адміністративного стягнення, усі з яких містять письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом. Щодо наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 то такі лише засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, а також його відмову від підпису у протоколі та отримання ним копії протоколу.

При цьому, у матеріалах справи є письмові пояснення ОСОБА_1 від 20.05.2017р., з яких вбачається, що останній заперечив факт керування транспортним засобом (а.с. 8).

Будь яких доказів, зокрема, показання свідків чи відеозапису на підтвердження факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 у матеріалах справи немає.

Отже, враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зібраними у справі доказами об'єктивно не підтверджено той факт, що ОСОБА_1 19.05.2017р. близько 21 год. керував автомобілем марки "ВАЗ", номерний знак НОМЕР_1 на 0 км. + 500 м. автодороги Західний обхід, що виключає наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП суд

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16.06.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Партика І.В.