Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/406/17 Головуючий в 1-й інстанції Безлер Л.В.
Єдиний унікальний № 332/974/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 163-1 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2017 року стосовно нього, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2017 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, працюючого керуючим санацією ПрАТ «Завод напівпровідників», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та закрито провадження у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_3, будучи керуючим санацією ПрАТ «Завод напівпровідників» за період з 01.01.2015 року по 30.11.2016 року допустив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в результаті чого: 1) занижено орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності, чим порушено п.п.288.5.1, п.288.5 ст. 288 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року; 2) занижено податковий кредит з податку на додану вартість, завищено залишок відємного значення з ПДВ (р.24 Декларації з ПДВ) та сума відємного з ПДВ, що зараховується. Дані порушення були виявлені ДФС України 18.01.2017 року.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_3 вважає, що оскаржувана постанова суду була винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовані норми матеріального права, що потягло за собою однобічне та не повне зясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не було досліджено та не надана належна оцінка, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи з огляду на наступне: він зареєстрований за місцем проживання, а саме: 51900, Дніпропетровська область, м. Камянське (Дніпродзержинськ), вул. Димитрова (ОСОБА_4)АДРЕСА_1, судові повістки на його адресу судом не направлялись, тому він не мав можливості бути присутнім на судовому засіданні і був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом права, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо; протокол про адміністративне правопорушення оформлений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, оскільки складений за його відсутності, не містить пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інших відомостей, необхідних для вирішення справи, зокрема письмової інформації за вих. № 219 від 29.03.2017 року, отриманого офісом великих платників податків Запорізького управління ДФС 29.03.2017 року, згідно якої (на запит органів ДФС від 23.03.2017 року) ним були надані усі необхідні копії документів та пояснення, що, у свою чергу, позбавило його права на захист, тому не є належним доказом, на який послався суд в оскаржуваній постанові; обґрунтовуючи свої рішення суд в оскаржуваній постанові послався на норми Податкового кодексу України (п.198.1 ст. 198 ПКУ податковий кредит та п.200.4 ст. 200 ПКУ бюджетне відшкодування), які не були порушені ПрАТ «Завод напівпровідників» та не відображені у Акті перевірки. Також вказує, що органами ДФС проводилася позапланова виїзна перевірка з 20.12.2016 року по 11.01.2017 року (продовжено термін перевірки на 10 робочих днів згідно наказом № 16 від 11.01.2017 року) за період з 01.01.2015 року по 30.11.2016 року, Актом перевірки встановлені особи, відповідальні за фінансово-господарську діяльність підприємства за період перевірки, органу ДФС ним була надана вичерпна інформації та копії витребуваних документів 29.03.2017 року щодо відповідальних осіб. В звязку з винесенням постанови Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 року він був призначений ліквідатором ПрАТ «Завод напівпровідників» з 24.11.2016 року. При цьому, в період з 01.01.2015 року до введення господарським судом процедур, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (санації та ліквідації) він не виконував обовязки посадової особи підприємства, про що було зазначено в листі № 219, адресованому органу ДФС 29.03.2017 року. Проте, ці обставини були залишені судом поза увагою.

Крім того, зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався випадково 15.05.2017 року з Єдиного реєстру судових рішень України; в порушення вимог КУпАП суд до теперішнього часу, прийнявши постанову, у триденний термін не вручив та не вислав копію постанови. Так як він вчасно не отримав постанову суду, строк на оскарження постанови був пропущений ним з поважних причин, а тому, з метою відновлення його процесуальних прав, просить суд поновити цей строк.

На підставі вищевикладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, постанову скасувати в частині визнання винним ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та закрити справу.

Заслухавши в судовому засіданні захисника адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Доводи ОСОБА_3 щодо порушення його права щодо участі у судовому засіданні, куди він не зявився з причин, того, що судом належним чином не був повідомлений про дату розгляду справи та йому не надсилалась копія оскаржуваної постанови, через що він пропустив строки оскарження, підтверджуються матеріалами справи.

У матеріалах справи відсутні дані про повідомлення про час і місце розгляду справи ОСОБА_3 Суд направив повістку за адресою, яка була зазначена в протоколі, як місце реєстрації ОСОБА_3, тобто на адресу: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Тагільська, 11. Однак, ОСОБА_3 насправді зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше м. Дніпродзержинськ), АДРЕСА_2, що підтверджується копією його паспорта. Отже, судом фактично не було встановлено місце проживання чи реєстрації ОСОБА_3 Копію постанови суду також направлялася не на адресу реєстрації ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визнати причину пропуску ОСОБА_3 строку на оскарження поважною та поновити апелянту строк на оскарження постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2017 року.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Як зазначалося вище, судом, внаслідок того, що не було встановлено місце проживання та реєстрації ОСОБА_3, фактично були порушенні його права передбаченні ст. 268 КУпАП. Внаслідок цієї обставини останній був позбавлений надати пояснення і докази щодо обставин справи, що, в свою чергу, потягло порушення судом ст. 245 КУпАП щодо зясування усіх обставин справи.

Визнаючи ОСОБА_3 винним, суд як на доказ послався на протокол про адміністративне правопорушення від 29.03.2017 року №759220, складений стосовно останнього.

Відповідно до вимог закону, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до якого висуваються певні вимоги. Протокол визнається доказом у випадку відповідності його вимогам закону.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказаній особі розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 286 КУпАП. Частиної 3 вказаної статті передбачена можливість засвідчити відмову особи від підпису в протоколі. Однак, аналіз вищевказаної норми закону свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути складено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначеним вимогам закону протокол, складений відносно ОСОБА_3 не відповідає, оскільки його було складено без участі ОСОБА_3

На порушення вимог КУпАП, які допустила посадова особа ДФС при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, суд першої інстанції уваги не звернув, і, посилаючись на сплив строку передбаченого ст. 38 КУпАП, ухвалив постанову, якою визнав винним останнього, без дослідження доказів у справі, та за відсутності ОСОБА_3

У порушення вимог ст. 280 КУпАП, суд не зясував чи винен ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, не дав оцінки доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи, але лише формально їх перелічив у постанові, не зазначивши, що саме вони підтверджують чи спростовують, чи зібрані ці докази у відповідності до вимог закону.

Окрім протоколу на підтвердження вини ОСОБА_3, суд прослався на акт ДФС від 18.01.2017 року №4/28-10-47-06/31792555 про результати позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Завод напівпровідників» та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.05.2016 року.

Суд залишив без уваги той факт, що вищевказаним актом встановлено порушення податкового законодавства не керуючим санацією ОСОБА_3, а саме ПрАТ «Завод напівпровідників». Зі змісту ухвали господарського суду можна встановити, що ОСОБА_3 є керуючим санацією, однак відомостей, які б вказували на склад адміністративного правопорушення в діях останнього, ухвала не містить.

Суд не встановив коло обовязків арбітражного керуючого, керуючого санацією і ліквідатора ОСОБА_3, тим самим дійшов передчасного висновку про винність останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи. Цих вимог закону ні особа, яка складала протокол, ні суд не виконали.

Апелянтом надана суду обґрунтована позиція, яка не була предметом вивчення та аналізу суду першої інстанції.

Встановлено, що 06.01.2015 року Господарський суд Запорізької області порушив провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Завод напівпровідників» та призначив ОСОБА_3 розпорядником майна ПрАТ «Завод напівпровідників».

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі Закон): арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно з п.п. 10 та 11 ст. 22 Закону, розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Законом; призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.

Господарський суд Запорізької області не припиняв повноваження керівника ПрАТ «Завод напівпровідників» (боржника) та виконавчих органів його управління на стадії розпорядження майном (принаймні відомості протилежного в матеріалах справи відсутні), відтак посадові особи підприємства продовжували виконувати свої службові функції, у тому числі, з питань податкового обліку (підписання та подання звітності та декларацій): з моменту відкриття справи про банкрутство та на протязі періоду проведення органами ДФС перевірки, а саме з 06.01.2015 року по 26.07.2016 року (дата звільнення генерального директора ПрАТ «Завод напівпровідників» ОСОБА_5М.).

Тому, з моменту введення процедури розпорядження майном - 06.01.2015 року і до моменту введення процедури санації згідно ухвали Господарського суду Запорізької області - 18.05.2016 року, ОСОБА_3 виконував на ПрАТ «Завод напівпровідників» лише функції розпорядника майна у відповідності до наданих згідно з Законом йому повноважень.

Перелік обовязків розпорядника, визначений ч. 3 ст. 22 Закону, і до цього переліку не включено ведення і контроль податкових звітів.

Податкову звітність у період з 01.01.2015 року по 26.07.2016 року, що були відображені у акті перевірки ОСОБА_3 не підписував, повноважень посадової особи ПрАТ «Завод напівпровідників» з цього приводу не виконував.

Останнім надавалася інформація до ДФС, які саме посадові особи ПрАТ «Завод напівпровідників» (генеральні директори, головний бухгалтер), були відповідальні за дотримання податкового законодавства у період з березня 2015 року по 18 травня 2016 року.

18.05.2016 року Постановою Господарського суду Запорізької області ПрАТ «Завод напівпровідників» було запроваджено процедуру санації боржника, та призначено керуючим санацією - ОСОБА_3

26.07.2016 року було звільнено з посади генерального директора підприємства ОСОБА_5 та були зупинені повноваження органів управління боржника - юридичної особи щодо управління та розпорядження майном боржника, і повноваження органів управління були передані керуючому санацією. Саме з цього моменту, на виконання п. 6 ст. 28 Закону керуючий санацією був зобов'язаний прийняти до господарського відання майно боржника та організувати проведення його інвентаризації; відкрити спеціальний рахунок для проведення санації та розрахунків з кредиторами; розробити та подати до суду у випадках, передбачених цим Законом, план санації, погоджений з комітетом кредиторів; забезпечити ведення боржником бухгалтерського і статистичного звіту та фінансової звітності.

24.11.2016 року постановою Господарського суду Запорізької області ПрАТ «Завод напівпровідників» визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. Вище зазначеною постановою призначено ліквідатором ПрАТ «Завод напівпровідників» ОСОБА_3

У відповідності до п. 2 ст. 38 Закону, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Згідно з п. 2 ст. 41 Закону, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Відтак, акт перевірки № 4/28-10-47-06/31792555 від 18.01.2017 року не містив відомостей про порушення ОСОБА_3 як посадовою особою, яка очолила підприємство з моменту звільнення генерального директора ПрАТ «Завод напівпровідників» під час введення санації підприємства (у період з 26.07.2016 року до 30.11.2016 року), вимог чинного законодавства щодо ведення підприємством бухгалтерського та статистичного звіту та фінансової звітності.

Встановивши порушення вимог КУпАП, на предмет невідповідності протоколу вимогам закону, відсутності у справі доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2017 року, якою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, ОСОБА_3 та закрито провадження у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1