Справа № 569/2149/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали що надійшли від Управління патрульної поліції у місті Рівному Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

01 лютого 2017 року о 11 год. 25 хв. в м. Рівне по вул. Симона Петлюри, 8 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf 2», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, сповільнена рухливість ходи. Огляд на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі КЗ «РОЦПЗН» у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 145 від 01.02.2017 року. По даному факту було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 252181 від 01 лютого 2017 року.

Крім того, 01 лютого 2017 року о 13 год. 40 хв. в м. Рівне по вул. Кавказькій, 5, водій ОСОБА_1, відносно якого 01 лютого 2017 року о 12 год. 55 хв. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем «Volkswagen Golf 2», номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння, що підтверджується висновком № 145 від 01.02.2017 року. По даному факту було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 252042 від 01 лютого 2017 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин є можливим об'єднати адміністративні матеріали в одне провадження та розглядати їх одночасно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за обставин, вказаних у протоколі не визнав. Пояснив суду, що 01 лютого 2017 року о 11 год. 25 хв., рухаючись по вул. С. Петлюри, 8, його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на наявність стану наркотичного спяніння в медичному закладі.Він пояснював, що не перебуває в стані наркотичного спяніння, а приймав лише знеболюючі ліки, які йому приписав лікар, оскільки в нього була серйозна травма грудної клітки. Проте, працівники поліції наполягали на своєму, внаслідок чого вони проїхали до медичного закладу. Після огляду ОСОБА_1 було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 145 від 01.02.2017 року. Потім він подзвонив до свого брата ОСОБА_2 та попросив, його приїхати забрати автомобіль. Після 13 год. 00 хв. приїхав його брат і вони поїхали по своїм справам. Проте, о 13 год. 40 хв. його автомобіль повторно зупинили працівники поліції та почали стверджувати, що він керував автомобілем у стані наркотичного спяніння. Він вказав працівникам поліції, що автомобілем керував не він, а його брат ОСОБА_2, і оскільки вони дуже схожі зовнішністю та вікна в автомобілі затоновані, працівники поліції помилилися. Не звертаючи увагу на його пояснення, інспектор Середа І.С. склала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, долучивши до нього висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 145 від 01.02.2017 року, хоча, його фактично мали би освідчити повторно. Просив суд закрити провадження по справі у звязку із відсутністю події і складу правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 підтримав пояснення, наданні його підзахисним, та додатково пояснив, що в інструкції до препарату «Налбуфін», який був призначений для лікування ОСОБА_1, відсутня пряма заборона керування транспортним засобом після вживання даного препарату. Просив суд закрити провадження по справі у звязку із відсутністю події і складу правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показав суду , що 01 лютого 2017 року після 13 год. 00 хв., до нього зателефонував брат ОСОБА_1 та сказав, що на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в звязку з чим попросив його приїхати та забрати автомобіль, так як його було відсторонено від керування транспортним засобом, на що він погодився. Після приїзду він написав працівникам поліції розписку до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 252181, про те, що прийняв для керування транспортний засіб «Volkswagen Golf 2», номерний знак НОМЕР_1. Після цього, сів за кермо автомобіля, а брат сів на пасажирське сидіння, і вони поїхали по своїм справам. Рухаючись по вул. Кавказька, 5 в м. Рівне, автомобіль зупинили працівники поліції та почали стверджувати, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані наркотичного спяніння. Він вказав працівникам поліції, що автомобілем керував він, а не ОСОБА_1, однак, не звертаючи увагу на його пояснення, інспектор склала відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснюючи це тим, що він передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані наркотичного спяніння, а саме ОСОБА_1, та протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки відносно нього цього ж дня, а саме, 01 лютого 2017 року о 12 год. 55 хв. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані наркотичного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Крім того, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до п. 10 Порядку, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію Державної служби України з лікарських засобів № 11922/2012, наданого КЗ «Рівненський обласний центр психологічного здоровя населення» Рівненської обласної ради з додатком до нього, дослідження на стан наркотичного спяніння проводяться в результаті аналізу сечі за допомогою «Sniper», зареєстрованими та сертифікованими в Україні.

Наказом МОЗ України № 322 від 19.06.2006 року затверджено та направлено для використання в роботі лікувально-профілактичних закладів методичні рекомендації «Методи виявлення наркотичних засобів та психотропних речовин у біологічних рідинах людини. Методи попередньої експрес діагностики».

Відповідно до п. 1 вказаних Методичних рекомендацій, токсикологічний аналіз повинен застосовуватися на стратегії судово-медичної токсикології, в основі якої лежить метод скринінгу. Остання допускає неправильні позитивні результати, але повністю виключає неправильні негативні результати. Усі зразки, що дали «позитивний» результат, далі досліджуються підтверджуючими методами.

У п. 2 Методичних рекомендацій вказано, що проби, які показали «позитивний» результат, повинні бути обовязково підтвердженні іншими більш селективними методами. Така двохетапність токсикологічного аналізу підвищує достовірність кінцевого заключення і відповідає як міжнародним стандартам, так і вітчизняним стандартам діагностики та лікування (Наказ МОЗ України № 507 від 28.12.2002 року).

Таким чином, достовірно не встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного спяніння.

На основі вищевикладеного, вказаний висновок закладу охорони здоровя є передчасним і незаконним, а тому неналежним та недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, враховуючи пояснення ОСОБА_1, його захисника, свідка ОСОБА_2, наданих у судовому засіданні та відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд вважає що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно розяснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін