Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/561/17 Головуючий у 1-й інст. Гулак Н. А.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, 14.01.2017 року о 03 год. 30 хв. ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Черняховського, керував автомобілем марки «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та винесення нової постанови суду про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що про час та місце розгляду адміністративної справи щодо нього він дізнався лише 12.04.2017 року через офіційний сайт «Судова влада України» та у звязку з відрядженням не зміг вчасно прибути до суду, а тому він подавав клопотання про відкладення у звязку з відрядженням.

21.04.2017 року він повторно зайшов до Єдиного реєстру судових рішень, то побачив, що будь-якого рішення по його справі прийнято не було. В цей день він зателефонував до помічника судді запитавши про справу, на, що останній повідомив, що рішення ще не прийняте, оскільки в судді Гулак Н.А. не має часу.

15.05.2017 він в реєстрі судових рішень побачив, що рішення по справі суддею Гулак Н.А. прийняла 12.04.2017 року, яке набрало законної сили.

15.05.2017 він через свого представника звернувся з заявою до Богунського районного суду м. Житомира про отримання постанови суду від 12.04.2017 року, а 23.05.2017 він її отримав в канцелярії суду.

Також, зазначає, що 14.01.2017 о 01 год. 00 хв. він на автомобілі НОМЕР_2 проїжджав по вул. Черняховського в м. Житомирі, рухався в м Андрушівку та його незаконно зупинили працівники патрульної поліції. Одразу після зупинки він попросив їх повідомити йому причину зупинки відповідно до правил зупинки автомобіля, які прописані в ст. 34 ЗУ «Про національну поліції». Він відмовився виконувати незаконні вимоги працівників патрульної поліції, що полягали в предявленні документів.

Потім його повезли в наркологічний диспансер, що розташований в с.Гуйва, Житомирського району, де його не прийняли у звязку з відсутністю стану алкогольного спяніння.

У звязку з складанням вказаного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП він на протязі двох годин приїхавши до м. Андрушівка звернувся з заявою в приймальне відділення ЦРЛ для проходження медичного огляду про стан спяніння. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного спяніння 14.01.2017 року о 04 год. 33 хв. ознак спяніння в нього не виявлено.

Крім цього, вказує, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище, оскільки він не має можливості іншого способу заробітку для існування.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмовився пройти огляд на стан спяніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу працівником поліції та у медичному закладі.

Доводи ОСОБА_1 про порушення судом його права на захист суд апеляційної інстанції вважає безпідставним.

Як слідує з матеріалів справи, суд чотири рази за клопотаннями ОСОБА_1 відкладав розгляд справи: для отримання правової допомоги, двічі для ознайомлення з матеріалами справи та у звязку з відрядженням.

Про те, ОСОБА_1, в період, майже три місяці з 18.01.2017 р. по 12.04.2017 р. жодного разу на розгляд справи, вивчення матеріалів справи за своїми клопотаннями не зявився.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не знав про час та місце судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки це спростовується протоколом з відміткою де йому розяснено про час та місце судового розгляду, його неодноразовими клопотаннями про відкладення розгляду та його доводами в клопотаннях та апеляційній скарзі про те, що він знав про судові засідання із інтернет сайту «Судова влада України».

Суд вживав усих можливих заходів для забезпечення його участі в судовому засіданні, за адресою АДРЕСА_1, яка була повідомлена ним при складанні протоколу, надсилав повістки, які повертали фактично у звязку з небажанням адресата їх отримати.

Зазначена поведінка ОСОБА_1 на думку суду апеляційної інстанції свідчить про очевидне зловживання своїми правами з метою уникнення відповідальності шляхом затягування розгляду справи та спливу строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

На переконання апеляційного суду такий висновок підтверджує і позиція ОСОБА_1, в суді апеляційної інстанції, де судом, також тричі відкладався розгляд справи, в тому числі за клопотанням ОСОБА_1, а також з метою надання йому можливості особисто підтвердити свої доводи в судовому засіданні.

Однак, ОСОБА_1, в суд апеляційної інстанції 15.06.2017 р., 22.06.2017 р., 04.07.2016 р. не зявився та не повідомив причини неявки щодо двох останніх викликів.

В своїй скарзі, клопотанні, ОСОБА_1 зазначав різні адреси місця проживання (АДРЕСА_2; вул. Небесної сотні, 58А/108), а тому суд апеляційної інстанції належним чином повідомивши його за зазначеним ним телефоном вважає за можливе проводити розгляд його апеляційної скарги у його відсутність.

При цьому, апеляційний суд вважає, що судами обох інстанції була забезпечена можливість ОСОБА_1, в повній мірі скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а тому не вбачає істотних порушень при розгляді справи судом.

Доводи апеляційної скарги про незаконність його зупинки, незаконність вимоги пройти огляд, тощо апеляційний суд вважає надуманими, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів досліджених та наведених у постанові суду.

Не спростовує правильність висновків суду і наданий апелянтом висновок медичного закладу, який в порушення вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП проведений у відсутність працівника поліції, що свідчить про його недійсність згідно з ч.5 цієї статті.

Крім того, зазначений висновок не спростовує встановлені судом обставини про відмову від проходження медичного огляду, а відповідно і наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення у вчиненні якого він визнаний винним.

Даних, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_4