Справа № 382/579/17 Головуючий у І інстанції Карпович В. Д.
Провадження № 33/780/606/17 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 147 14.07.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 липня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 07 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 07 червня 2017 року,

Новосьолову Інну Сергіївни, 10 квітня 1993 року народження, зареєстровану в м. Київ по вул. Симиренка, 14-б кв. 113, прроживаючу в м. Яготин по вул. Переяслівська, 1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн.00 коп.

Згідно з постановою суду, 03 квітня 2017 року близько 01 години 45 хв. в м. Яготин Київської області гр. ОСОБА_1 керувала автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, та відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, чим вчинила правопорушення передбачене ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження п справі закрити, у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтуванні вказує на розбіжності в датах складення протоколу про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного спяніння, звертає вагу, що свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення є працівниками лікарні, які складали на неї акт медичного огляду, вказує, що лікар ОСОБА_2 не пройшов спеціальну підготовку, чим порушив інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, звертає увагу суду, що в стані алкогольного спяніння не перебувала, від проходження освідування на стан алкогольного спяніння не відмовлялась, на місці зупинки транспортного засобу інспектор не пропонував їй пройти огляд із використанням технічних засобів для підтвердження чи спростування факту перебування за кермом транспортного засобу в стані алкогольного спяніння, а лише в категоричній формі запропонував проїхати до Яготинської ЦРЛ для проведення огляду на стан спяніння, зазначає, що їй в лікарні пропонували подихати в забруднену трубку з неприємним запахом, відмовившись від чого, скаржниця попросила взяти в неї аналіз крові, однак, працівники лікарні їй відмовили з тих підстав, що на той момент фахівець, який би міг це зробити, в лікарні відсутній.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1, яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завдання провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Визнаючи винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові, як на докази вини, послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, пояснення працівників поліції, якими ОСОБА_1 була зупинена та на висновок щодо результатів медичного огляду.

Однак, такий висновок суду зроблено на неповно зясованих обставинах справи.

Так, при розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні вона не визнає та вказала, що 03 квітня 2017 року вона з чоловіком відпочивали в кафе. В цей час якийсь невідомий чоловік їздив по дорозі на автомобілі на великій швидкості та був явно в нетверезому стані. Вона викликала поліцію. Коли приїхали поліцейські, чоловіка на автомобілі вже не було. Але як тільки поліція поїхала він знову приїхав та гарцював на автомобілі, на що вона знову викликала поліцію. Поліція приїхала, але чоловік на автомобілі знову поїхав. Пізніше цього ж дня, вона рухалася на автомобілі НОМЕР_2 із району ЦИНС в напрямку центру міста Яготин. Поліцейські були злі на неї за те, що вона їх неодноразово викликала, зупинили її та почали складати на неї протокол про керування в стані алкогольного сп'яніння. Запропонували поїхати в лікарню на освідування, на що вона погодилась, так як була впевнена, що перебуває в тверезому стані. В лікарню вони з чоловіком приїхали на машині ДПС. На місці зупинки поліцейськими не було запропоновано їй пройти тестування на вживання алкоголю, а запропоновано поїхати до лікарні. В лікарні їй пропонували пройти освідування на вживання алкоголю, а саме продути алкотестер, але вона відмовилась, так як їй надали використану трубку. Вона погодилась здати кров, але їй пояснили, що в даний час кров взяти немає кому. В акті черговий лікар написав, що вона перебуває в нетверезому стані лише зі слів медсестри, яка йому диктувала, що писати, лікаря нарколога, яким підписаний висновок вона не бачила.

З метою перевірки показань ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції викликав в судове засідання зазначених в протоколі про адмінправопорушення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 та лікаря-нарколога ОСОБА_5, яким був підписаний висновок результатів медичного огляду ОСОБА_1

Так, під час апеляційного розгляду, свідок ОСОБА_4 показав, що, 03 квітня 2017 року на пульт поліції поступло повідомлення про те, що автомобіль ВАЗ АІ 0643, темного кольору, на пішоходному переході мало не збив пішохода. Вони виїхали на місце, та зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 Остання була без посвідчення водія, тому на місці зупинки було складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 КпАП України. Запідозривши, що остання перебувала в стані алкогольного сп'яніння, їй також запропонували проїхати до лікарні, для проведення освідування на стан сп'яніння, пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера їй не пропонували, у вязку з тим, що в них його не було. В лікарні черговим лікарем було описано стан ОСОБА_6 по зовнішнім ознакам, лікаря нарколога при освідуванні ОСОБА_1 не було.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, відповідно до порядку огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів, зокрема розділу ІІ пункту 5 Інструкції: перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Розділом ІІ пункту 6 Інструкції передбачено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Однак, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_4, які ніким не спростовані, та матеріалів адміністративної справи, вищезазначені вимоги Інструкції працівниками поліції дотримані не були.

Так, в порушення вимог Закону, при зупинці автомобіля, за кермом якого була ОСОБА_1, працівниками поліції, не було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера та не запрошено для такого огляду свідків, натомість, їй запропонували поїхати на освідування до лікарні, де, черговим лікарем (фельшером) ОСОБА_2 було проведено огляд ОСОБА_1 та заключено висновок про перебування останньої в стані алкогольного спяніння, даний висновок від 04.04.2017 року та акт медичного огляду від 03.04.2017 року підписано лікарем-наркологом ОСОБА_5, однак, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4В.Ю цей лікар при огляді був відсутній, тобто, висновок та акт медичного огляду фактично підписані особою, яка їх не проводила, що дає підстави вважати дані висновки сумнівними.

На підтвердження спростування доводів ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції викликав свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, та лікаря-нарколога ОСОБА_5, однак, до апеляційного суду вони не зявились, а нормами КУпАП не передбачається їх примусовий привід.

Інших беззаперечних даних, якій підтверджувались матеріалами адміністративного провадження, справа не містить.

Тому, висновок судді першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винною за ч.1 ст. 130 КУпАП є таким, що не ґрунтується на належних доказах.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395, інших беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 мала ознаки алкогольного спяніння і при цьому відмовилась від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку, суду не надано, постанова суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 07 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколюк О.В.