П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2017 Справа №607/5471/17

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Тернополя, вул. Підкови, 6/22, за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 626432 від 15 квітня 2017 року, 10 березня 2017 року було виявлено, що приватний підприємець ОСОБА_1 на ринку 15-го Квітня в с. Байківці Тернопільського району у торговому кіоску № 48 здійснювала продаж медичних препаратів без ліцензії, чим порушила п. 10 ст. 7 Закону України «Про ліцензування» та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, з невідомих на те суду причин, хоча була своєчасно і належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи від останньої не надходило. За даних обставин, в силу вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, розгляд даної справи слід здійснити за відсутності ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При складенні вказаного протоколу ОСОБА_1 заперечувала факт продажу медичних препаратів про що свідчить відповідна відмітка у його графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення».

У адміністративних матеріалах містяться пояснення ОСОБА_2 від 04 квітня 2017 року, у яких зазначено, що вона щоденно здійснює торгівлю у кіоску № 47 в с. Байківці, Тернопільського району Тернопільської області. Поряд розташований кіоск № 48, який належить ОСОБА_1 У ньому остання здійснює торгівлю продуктами харчування. Про те, що у цьому кіоску також продають і лікарські препарати їй не відомо (вона вперше чує); особисто вона ніколи лікарських препаратів у цьому кіоску не бачила.

Також у адміністративних матеріалах містяться пояснення ОСОБА_3 від 10 вересня 2017 року у яких вона вказала, що 10 березня 2017 року їй стало відомо про факт незаконного продажу ліків у торговій точні № 48, що по вул. 15 Квітня, поблизу ресторану «Диканька». Зайшовши у магазин продавець порадила їй придбати ліки від температури «Нурофен». Вона помітила, що на упаковці немає серійного номеру, всі ліки без української інструкції, а отже не зареєстровані в Україні, що заборонено законом. Чеку продавець не дала, проте ОСОБА_3 зафіксувала покупку на камеру мобільного. Після цього їх знімальна група зайшла з камерою, щоб запитати про наявність документів. Проте у магазині від коментарів відмовились та вигнали їх за двері. Вони одразу викликали патрульних. Проте після приїзду, магазин вже був зачинений.

10 березня 2017 року по суті вказаної події ОСОБА_3 написала заяву про притягнення до відповідальності невідомих осіб, котрі здійснювали вказану торгівлю.

ОСОБА_4 у своїх поясненнях від 10 березня 2017 року, зазначив, що 10 березня 2017 року о 11 год. 45 хв. зайшов з журналістом «Народного контролю» ОСОБА_3 у торгову точку № 48, що знаходиться на ринку біля кафе «Диканька» по вул. 15 Квітня і виявили продаж ліків у великій кількості, хоча вказівки про те, що ця точка є аптекою не було. Коли запитали про наявність документів на ліки їх попросили вийти і будь-які пояснення відмовились надавати. Це все зафіксовано на службову відеокамеру «Народного контролю». Вийшовши на вулицю вони викликали поліцію. Після приїзду наряду № 108 вони повернулись з поліцією до магазину, але торгова точка вже була зачинена.

З рапорту інспектора № 4 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_5 від 10 березня 2017 року вбачається, що він з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6, у ході патрулювання квадрату № 108, отримали звернення від ОСОБА_3 про незаконний продаж лікарських препаратів у торговій точні № 48, що по вул. 15 Квітня у м. Тернополі. Прибувши на місце події дана торгова точка була зачинена, продавця на місці не було.

У рапорті чергового Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_7 від 10 березня 2017 року зафіксовано лише факт повідомлення ОСОБА_3 про здійснення торгівлі лікарськими препаратами у с. Байківці Тернопільського району, поблизу ресторану «Диканька».

Аналогічна інформація викладена і у висновку за результатами звернення ОСОБА_3 від 07 квітня 2017 року, затвердженому начальником Тернопільського РВП ТВП ГУ НП в Тернопільській області підполковником поліції ОСОБА_8.

Вказані рапорти поліцейських та висновок суддя сприймає критично, оскільки усі зафіксовані у них події, викладені зі слів інших осіб (ОСОБА_3 та ОСОБА_4Є.). Працівники поліції не були безпосередніми очевидцями зафіксованих у зазначеному протоколі подій. Після їх приходу торговий кіоск був зачинений.

Інших документів, котрі відповідно до ст. 251 КУпАП містили б будь-які фактичні дані щодо події та могли б вважатись доказами у справі, судді не надано та ним не здобуто.

Отож наявна певна суперечність у адміністративних матеріалах, так ОСОБА_1 заперечує факт продажу лікарських засобів і її слова підтверджуються поясненнями ОСОБА_2 З іншої сторони, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказують на протилежне.

З метою усунення вказаних суперечностей та встановлення істини у справі суддею вжито заходів для виклику свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з метою їх безпосереднього допиту. Суддя сподівався отримати як їх детальні пояснення по суті події так і здобути та дослідити відеоматеріали на які посилаються ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях.

Однак такі заходи належних результатів не дали; жоден із вказаних свідків у судове засідання 03 липня 2017 року не зявився.

Таким чином вказані суперечності породжують у судді обєктивні сумніви у тому, що ОСОБА_1 вчинила зафіксований у протоколі проступку, котрі, відповідно до ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь останньої, а тому суддя приходить до переконання, про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Отож провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 164, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановив:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови.

СуддяОСОБА_9