П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення,

- ОСОБА_1,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого керівником відділу продажу ТОВ "Форма Парте", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі закрито, на підставі ст. 38 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 31.08.2016, о 08 год. 30 хв., в м. Києві по пров. Індустріальному, 17, керуючи автомобілем марки Хюндай Сантафе, д.н.з. НОМЕР_1, здійснюючи обгін, виїхавши на смугу зустрічного руху, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 13.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення скасувати, прийняту нову, якою визнати його невинуватим у порушенні ПДР України.

На обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що в даній дорожньо-транспортній пригоді з його боку не вбачається порушень п.п. 2.3 (б), 13.3 Правил дорожнього руху України, оскільки відсутність пошкоджень та дзеркалі заднього виду його автомобіля, відсутність інформації про механічні пошкодження в схемі місця ДТП та долучених фотографіях, на його переконання, підтверджує наявність безпечного інтервалу при здійсненні обгону, тим самим доказуючи відсутність факту порушення ним п. 13.3 ПДР України, як і порушення ним п. 2.3 (б) ПДР, оскільки зміна дорожньої обстановки, як зазначає ОСОБА_1, відбулась справа позаду нього, на що об'єктивно у нього не було можливості вчасно відреагувати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги щодо скасування постанови та прийняття нової постанови за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2, висновок спеціаліста-експерта ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, дослідивши фотознімки,перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з'ясувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повною мірою не виконані.

Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2016 серії АП1 № 922155, ОСОБА_1 31.08.2016, приблизно о 08 год. 30 хв. у м. Києві, пров. Індустріальний, 17, керуючи автомобілем Хюндай Сантафе, д.н.з. НОМЕР_1, здійснюючи обгін, виїхавши на смугу зустрічного руху, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, зіткнувшись з автомобілем "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_2, при цьому автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.п. 1).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, підтверджуючи свої пояснення, даними ним в суді першої інстанції, що саме з вини водія ОСОБА_2 сталася дана дорожньо-транспортна пригоди, оскільки останній намагався випередити тролейбус, який рухався попереду нього при обставинах, часі та місці, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

А саме, як зазначає ОСОБА_1, він дійсно 31 серпня 2016 року о 08 год. 30 хв. в м. Києві по пров. Індустріальному, 17, керував своїм автомобілем марки ХюндайСантафе, д.н.з. НОМЕР_1, та рухався в другому рядку на допустимій швидкості в попутному напрямку з автомобілем "Фольксваген". В момент, коли він здійснював маневр обгону, відчув удар в праву частину автомобіля та зупинився, проїхавши ще метрів 17.

Зазначає, що на даній ділянці дороги відсутні дорожні знаки, які б забороняли здійснення обгону автотранспорту по зустрічній смузі руху, як і відсутня дорожня розмітка по перетину цього шляхопроводу.

Пояснення ОСОБА_1 в повній мірі узгоджуються і з фотоматеріалами даної дорожньо-транспортної пригоди, наявним в матеріалах справи (а.с. 18-22).

ОСОБА_1 до апеляційної скарги долучена і постанова цього ж суду від 23 січня 2017 року щодо визнання ОСОБА_2 винуватим в порушенні тим п.п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України, яку, з пояснень самого ОСОБА_2, останній не оскаржив, таким чином погодившись з правильністю притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.п. 28-29).

Для повного з'ясування обставин справи апеляційним судом був опитаний спеціаліст-експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4, який має освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста, перший кваліфікаційний клас судового експерта.

Вивчивши матеріали провадження та фотоматеріал, наявний в матеріалах справи, спеціаліст-експерт ОСОБА_4 вказав наступне.

Так, з пояснень водія автомобіля "Фольксваген" ОСОБА_2 вбачається, що він рухався в другій смузі руху, і, з урахуванням кінцевого розташування його автомобіля - змінив напрямок свого руху, трохи змістився, в результаті чого і відбулося контактування транспортних засобів.

З версії водія автомобіля "Хюндай" ОСОБА_1 слідує, що в момент, коли він здійснював маневр обгону, відчув удар в праву частину автомобіля.

Механічні пошкодження, отримані транспортними засобами, в автомобілі "Хюндай" починаються з правої передньої двері і продовжуються до заднього крила, наявні незначні подряпини та розбита кватирка задніх правих дверцят, а в автомобілі "Фольксваген" пошкоджено частково переднє крило, наявні потертості на лівому бампері.

З огляду на розбіжності у висоті транспортних засобів, у момент контактування і відбулося розбиття скла в задніх правих дверцятах автомобіля "Хюндай".

За умови зміни напрямку руху саме автомобілем "Хюндай" механічні пошкодження на автомобілі поширювались би до збільшення, а потім - до зменшення.

З технічної точки зору і наявних трасологічних слідів, на переконання спеціаліста, відбулась зміна напрямку руху саме автомобіля "Фольксваген" по відношенню до автомобіля "Хюндай".

Крім того, з урахуванням всіх складових даної дорожньо-транспортної пригоди, на переконання спеціаліста-експерта ОСОБА_4, в діях ОСОБА_1 не вбачається порушення останнім п.п. 2.3 (б), 13.3 ПДР України, а причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення саме з боку водія автомобіля "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_2 - п. 10.1 ПДР України, оскільки останній перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1, даними ним в суді першої та апеляційної інстанції, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_5, який не заперечував як відсутність дорожніх знаків, так і дорожньої розмітки на даному шляхопроводу та додатково зазначив, що в дзеркало заднього виду він не спостерігав і з впевненістю не може спростувати, що зліва він нього уже рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1, коли він зробив маневр ліворуч, пояснення спеціаліста-експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4, слід прийти до висновку, що вони узгоджуються між собою, і вказують на те, що за зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, серія АП1 № 922155, обставин, у діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки п.п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України він не порушував, у зв'язку з чим постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про закриття провадження в справі щодо останнього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1, визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу цього правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О.Балацька