АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю захисника Голдицької-ТімофєєвоїК.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Голдицької-Тімофєєвої К.С. на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень та позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до постанови судді 05 листопада 2016 року о 06 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Васильківська 23/16 ОСОБА_4 керував автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що встановлено за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2, 9 а) Правил дорожнього руху.

Захисник ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підтвердження своїх вимог апелянт вказує на порушення прав ОСОБА_4 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, яке полягало у тому, що він є громадянином іншої держави, не володіє українською мовою, проте під час складання протоколу не був залучений перекладач.

Суд першої інстанції не дав права для дачі пояснень представнику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та відмовив у долучені до матеріалів справи клопотання з поясненнями та проханням закриття справи. Також судом було відмовлено у клопотанні про виклик свідків та інспектора УПП в м. Києві, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім того, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 268 КупАП та порушив право особи на використання юридичної допомоги, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Апелянт наголошує на порушеннях вимог ст. 256 КУпАП, які полягають у тому, що у протоколі про адміністративні правопорушення відсутні пояснення особи, відносно якої складено протокол, а оригінал протоколу відрізняється від його копії, яка була вручена водієві. На вказані обставини зверталась увага судді районного суду, проте суд не звернув уваги на порушення.

В апеляції стверджується, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проведено з порушенням вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом № 1452/735 МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 та ч. 5 ст. 266 КУпАП, оскільки водієві ОСОБА_4 при проведенні тесту було надано вже використану індикаторну трубку, а відтак цей огляд вважається недійсним. Проведення огляду у закладі охорони здоров'я ОСОБА_4 не пропонувалось, хоча він висловив незгоду з результатами показань приладу "Драгер".

Суд першої інстанції у постанові не надав цим фактам ніякої оцінки та не спростував їх і не вказав, чому саме не прийняв до уваги порушення при складанні протоколу щодо обов'язкового у таких випадках огляду особи на стан будь-якого сп'яніння.

Заслухавши доповідь судді, поясненнязахисника Голдицької-ТімофєєвоїК.С., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді районного суду про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі матеріалами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатами тесту на алкоголь з використанням приладу Drager, а також поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7

Суддя апеляційного суду не приймає до уваги доводи апеляції щодо порушення порядку проведення огляду ОСОБА_4 на стан алкогольного сп'яніння, оскільки такий огляд проведено працівником поліції з використанням спеціального технічного засобу - приладу Drager, у присутності двох свідків, про що складено відповідний протокол (а.с. 2, 4, 6).

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 був відсторонений від керування транспортним засобом - автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_1, а автомобіль залишено на зберігання під розписку ОСОБА_8 (а.с. 5).

В апеляції вказується на те, що ОСОБА_4 висловив незгоду з результатами огляду на стан сп'яніння, поведеного працівником поліції з використанням технічного засобу, проте в матеріалах справи відсутні будь-які дані на підтвердження вказаної обставини. Оскільки з боку ОСОБА_4 не було висловлено незгоди з результатами огляду на стан сп'яніння, поведеного з використанням приладу Drager, то відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП не було підстав для проведення огляду в закладі охорони здоров'я.

Отже, матеріалами справи доведено, що при проведенні огляду ОСОБА_4 на стан алкогольного сп'яніння працівником поліції не допущено вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом № 1452/735 МВС України та МОЗ України від 09.11.2015, та вимог ст. 266 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про недійсність результатів огляду є неспроможними.

Посилання в апеляції на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП та порушення прав ОСОБА_4 при складанні протоколу є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не було встановлено порушень прав особи при його складанні.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені всі дані, передбачені ст. 256 КУпАП, окрім пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення. Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення є правом цієї особи і відсутність у протоколі таких пояснень не свідчить про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП. Як убачається з протоколу про адміністративні правопорушення від 05 листопада 2016 року ОСОБА_4 ознайомився з протоколом та власноручно підписав його, а також розписався за отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4, будучи громадянином іншої держави, не володіє українською мовою та потребував послуг перекладача спростовуються матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 заявляв про нерозуміння української мови та прохав про участь перекладача.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_4 та його захисник також не заявляли клопотання про участь перекладача.

В матеріалах справи є копія договору за № 14/12-16 від 14 грудня 2016 року про надання юридичних послуг, укладеного між ТзОВ "КОМ'ЮРІС" та ОСОБА_4 (а.с. 13-15). Вказаний договір складено українською мовою та підписано замовником - ОСОБА_4. Укладання угоди українською мовою свідчить, на думку судді апеляційного суду, про достатній рівень володіння ОСОБА_4 українською мовою, а тому посилання апелянта на порушення прав особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, в частині участі перекладача є голослівними.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо порушення прав ОСОБА_4 при розгляді справи суддею районного суду, оскільки з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 були присутніми в судовому засіданні та давали пояснення по суті адміністративного правопорушення, суть який викладена у постанові судді.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що в судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявляла клопотання про виклик свідків та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, копії яких приєднано до апеляційної скарги (а.с. 30-35). При цьому в матеріалах справи є інші заяви і клопотання, а саме: клопотання ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи, призначеної на 09 грудня 2016 року, у зв'язку з необхідністю отримання кваліфікованої юридичної допомоги (а.с. 9), заява захисника Голдицької-ТімофєєвоїК.С. від 15 грудня 2016 року про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 11).

Отже, заяви і клопотання, які подавались в суді першої інстанції особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та її захисником, наявні в матеріалах справи. Клопотання про виклик свідків та закриття провадження у справі, на які посилається апелянт, в матеріалах справи на момент розгляду справи суддею районного суду були відсутні і апелянт не надав жодних доказів того, що такі документи подавались судді районного суду.

При цьому суддя апеляційного суду зауважує, що в апеляційній скарзі захисника Голдицької-ТімофєєвоїК.С., окрім інших прохань, було клопотання про виклик в судове засіданні апеляційної інстанції свідків, які були присутніми при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 та інспектора УПП в м. Києві, який складав протокол, проте в судовому засіданні апеляційної інстанції захисник зняла це клопотання, про що 03 березня 2017 року подала відповідну заяву.

Щодо зазначеного в апеляції порушення судом першої інстанції прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, права на захист ОСОБА_4, то такого порушення також не було допущено.

Так, згідно з матеріалами справи судовий розгляд було призначено в суді першої інстанції на 09 грудня 2016 року і цього ж дня ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю отримання кваліфікованої юридичної допомоги (а.с. 9). Розгляд справи було відкладено на 23 грудня 2016 року (а.с. 10). 14 грудня 2016 року ОСОБА_4 уклав договір про надання юридичних послуг з ТзОВ "КОМ'ЮРІС", яке видало довіреність на участь у справі ОСОБА_9 (а.с.12-17). Захисник ОСОБА_5 ознайомилась з матеріалами справи (а.с. 11) та брала участь в судовому засіданні 23 грудня 2016 року.

За таких обставин немає підстав вважати, що суддею районного суду було порушено право на захист ОСОБА_4 при розгляді відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Отже, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 розглянута суддею районного суду відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, постанова судді у справі відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу Голдицької-Тімофєєвої К.С.- без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська

Справа №33/796/440/2017 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Ладиченко С.В.

Доповідач Ковальська В.В.