Провадження №: 3/752/5441/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.09.2017 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Новак А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києвіпро притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 124, 122-4, частиною 1 статті 130, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

24.06.2017 року о 02 год. 00 хв. на вул. Козацькій, 108/2 в м. Києві, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_2, при виникненні небезпеки для руху (перешкоди) не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу та об'їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з перешкодою (парканом будинку), що призвело до пошкодження транспортного засобу, після вчинення правопорушення залишив місце дорожньої транспортної пригоди. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4, 12.1, 12.3,2.3б Правил дорожнього руху.

Крім того, 24.06.2017 року о 02 год. 00 хв. на вул. Козацькій, 108/2 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження медогляду у встановленому законом порядку у лікаря відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, зазначив, що у стані алкогольного сп'яніння не перебував.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки її вина підтверджується зібраними у справі доказами.

Згідно з п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги Правила дорожнього руху України, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, правопорушенням є порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 12.3 ПДР України уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бут уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від курування цим засобом у дорозі.

На погляд суду ОСОБА_1, як водій, не виконав зобов'язання покладені Правилами дорожнього руху, щодо необхідності бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху при виникненні перешкоди для руху.

Факт вчинення ОСОБА_1адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії БР № 118724 від 24.06.2017 року про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями, матеріалами адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу водія, ставлення його до вчиненого, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 2.10 а Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

ОСОБА_1 порушив вимоги вказаного пункту, оскільки залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно положень статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок виявлення осіб, які керують транспортними засобами в нетверезому статі, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 № 400/666 «Про затвердження Інструкцію про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції», затвердженим у Міністерстві юстиції України 06.10.2009р. під № 931/16947.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими засобами й огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вплив лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або з його результатами огляду проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб у закладах охорони здоров'я проводиться не пізніше ніж за дві години з моменту встановлення підстав для його проведення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складання висновку за результатами огляду проводяться в присутності працівника міліції.

ОСОБА_1 не надав згоди на проведення медичного огляду у присутності двох свідків, проте в судовому засіданні зазначив, що самостійно пройшов огляд у лікаря та надав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» № 004728 від 24.06.2017 року, з якої вбачається, що у останнього ознак сп»яніння не виявлено.

Проте, даний висновок судом до уваги не приймається, оскільки з моменту вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме 02 година 00 хвилин 24.06.2017 року та проходження огляду у лікаря - 11 година 45 хвилин 24.06.2017 року минуло більше ніж дві години, тобто після закінчення строку, встановленого ч. 4 ст. 266 КУпАП, що не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні міри адміністративного стягнення, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що ОСОБА_1. допустив грубе порушення ПДР України, крім того вина підтверджується зібраними у справі доказами, вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі доказів які містяться в матеріалах справи суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та вважає за необхідне покласти на нього стягнення керуючись ч.1 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладання адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі статті 321 КУпАП строк позбавлення спеціального права слід обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 36, 124, 130, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до нього адміністративне стягнення:

-за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

-за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

-за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Згідно статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом накладання стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя А.Новак