№ провадження 33/781/177/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 І. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.

за участі ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, розлученого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 13.04.2017 року близько 23.59 год. по вул. Героїв України в м. Благовіщенське Кіровоградської області, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, мляве мовлення, почервоніння очей. Від проходження освідування на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Тобто своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Мотивує скаргу тим, що судом не взято до уваги той факт, що ОСОБА_3 не рухався на вище зазначеному транспортному засобі, не був зупинений при русі працівниками поліції, а виключно відпочивав в салоні авто, так як транспортний засіб був в несправному стані, і лагодити його в нічний час було недоречно із- за значної поломки. Не з'ясовано судом при розгляді справи, не дивлячись на те, що на цьому наполягав апелянт, в судове засідання взагалі не викликались працівники поліції, які складали зазначеним протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 Також, не викликались в судове засідання свідки для дачі пояснень, а це ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не дивлячись на той факт, що їхні свідчення використані при винесені оскаржуваної постанови суду. Таким чином, не з'ясовано судом при розгляді справи наявність при складанні адмінпротоколу вище зазначених свідків, достовірність наданих ними пояснень, що знаходились в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які просили задовольнити скаргу захисника, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Згідно ст. 266 ч.2,3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції або в разі незгоди з його результатами, працівником міліції, з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Викладені положення Закону більш детально відображено у Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, зокрема пунктами 2, 6, розділу І та пунктами 1 6 розділу ІІ, передбачено, що у разі наявності ознак спяніння, передбачених п.3, розділу І цієї Інструкції, поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, який має спеціальні звання, проводить на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які перед проведенням огляду уповноважена на проведення огляду особа надає на вимогу особи, яка підлягає огляду і такий огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, до того ж не можуть бути залучені як свідки поліцейські, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до вимог ст. 266 ч.5 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії АП2 № 462757 від 14.04.2017 року, складеного о 00 год. 20 хв. поліцейським ОСОБА_7, стосовно ОСОБА_3, якому поставлено у провину те, що він 03.04.2017 року близько 23.59 год. по вул. Героїв України в м. Благовіщенське Кіровоградської області, керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження освідування на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі зазначено двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і долучені до справи їх пояснення, викладені на окремих аркушах, які заповнено власноручно свідком ОСОБА_5 та іншим свідком ОСОБА_6, який працює молодшим інспектором РРПП ГУНП в Кіровоградській області і в той день виконував свої посадові обовязки, а тому за вказаних обставин справи у суду є обґрунтовані сумніви щодо їх достовірності.

Під час апеляційного розгляду допитаний свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він працює молодшим інспектором роти реагування патрульної поліції ГУНП в Кіровоградській області. З 01.04. по 31.04.2017 року він разом з колегами перебував у відрядженні у м. Благовіщенське Кіровоградської області. 13.04.2017 року о 20.00 год. він разом з ОСОБА_7 вийшли на чергування. При виїзді з міста на вул. Героїв України посеред дороги близько 23.59 год. стояв автомобіль НОМЕР_1 без увімкнених фар. Коли він підійшов до автомобіля, який не рухався, то побачив, що на водійському місці відпочиває чоловік, якого він розбудив, однак авто покотилось назад та потім зупинилося. Він поросив вийти водія з автомобіля та предявити водійські посвідчення. Коли вийшов ОСОБА_3, він зрозумів, що водій знаходиться в стані алкогольного спяніння та він запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння, однак водій відмовився. Потім ОСОБА_7 почав складати протокол, а він відбирав пояснення у іншого свідка. На момент складання протоколу ОСОБА_3 з місця вчинення адміністративного правопорушення зник. Копію протоколу про адміністративне правопорушення не вручили, оскільки водій відмовився від підпису у протоколі. При складані протоколу був також свідок ОСОБА_5 Крім того, при складані протоколу велась також відеореєстрація. Так як іншого свідка не знайшли, то ОСОБА_7 вказав його другим свідком в протоколі про адміністративне правопорушення, адресу в поясненнях вказав робочу, де розташована патрульна поліція.

В апеляційному суді ОСОБА_3 повністю заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення і при цьому пояснив, що 13.04.2017 року до нього приїздив у гості зять та брав в особистих справах його автомобіль НОМЕР_1. Перебуваючи в м. Благовіщенському, даний автомобіль зламався, спустило колесо та ремінь газо-розподільчого механізму та він зупинився на узбіччі вул. Героїв України при виїзді з м. Благовіщенська. Приїхавши на місце поломки автомобіля, зять поїхав додому, а він залишився ночувати в автомобілі на водійському сидінні, щоб автомобіль не пошкодили, оскільки була темна пора доби і він знаходився фактично поза межами міста. Потім, вже вночі у вікно постукали працівники поліції. Він вийшов з автомобіля, працівники поліції попрохали показати водійське посвідчення. Він їм показав і вони стали складати протокол про адміністративне правопорушення. Продути алкотестер «Драгер» та пройти медичне освідувавання йому ніхто не пропонував. Факт керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння він заперечував, оскільки автомобіль був зламаний і технічно не міг рухатись. Протокол складали не у його присутності. Свідка ОСОБА_5 бачив. Чому відмовився ставити підпис у протоколі, пояснити не може. Від керування транспортним засобом працівники поліції не відсторонювали, оскільки він не рухався і його автомобіль не створював для інших аварійної обстановки і тільки вранці приїхав зять разом з майстром відремонтувати авто. Після цього зять продовжив керувати даним автомобілем до нього додому.

Крім того, як видно з оскарженої постанови суду від 11.05.2017 року, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_3 винним себе також не визнав.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у порушення вимог ст. 245 КУпАП, районним судом не перевірено в судовому засіданні показання зазначених у протоколі свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а відтак безпідставно враховано їх письмові показання на підтвердження винуватості правопорушника, оскільки як встановлено судом, останній є працівником поліції і в той день перебував у відрядженні в м. Благовіщенському та був на патрулюванні, а тому у суду є обґрунтовані сумніви щодо упередженості свідчень ОСОБА_6

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення від 14.04.2017 року, оформлений у присутності лише одного свідка та працівника поліції ОСОБА_6, який є зацікавленою особою та складений з порушенням вимог закону, і не може вважатися як допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, так і підставою для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Не є достатніми доказами вини правопорушника і пояснення співробітника поліції ОСОБА_6, оскільки викладені ним обставини іншого обєктивного підтвердження не мають та ОСОБА_3 заперечуються, а також щодо залучення поліцейських як свідків вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, законодавством встановлена вищезазначена заборона.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, як вбачається з вищезазначеного, вказані вимоги закону при розгляді даної справи в суді першої інстанції були порушені.

Розглядаючи дану справу по суті, районний суд взагалі не перевірив та будь-яким чином не спростував твердження правопорушника про те, що він на той момент не керував автомобілем та не заперечував того, що він перебував на той час у стані спяніння, не викликав та не допитав з цього приводу вказаних у протоколі свідків, а тому й безпідставно врахував їх письмові пояснення, оскільки правдивість долучених до справи письмових пояснень свідків належним чином судом не перевірено (а.с.3-4).

При цьому, в постанові районний суд вказав, що вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків, і особисто суд взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_6, не звернувши уваги, де і ким він працює, що призвело суд до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому, апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_6 є діючим працівником патрульної поліції і з 13.04.2017 року на 14.04.2017 року заступив безпосередньо на службу для виконання своїх посадових обовязків, то жодним чином ні сам ОСОБА_6 ні інша посадова особа, яка складає протокол, а саме ОСОБА_7 не мав права залучати свідком ОСОБА_6, а сам ОСОБА_6 не мав права бути свідком у справі при будь-яких обставинах при складі адміністративного протоколу, що прямо заборонено згаданою вище Інструкцією.

Вказане призвело до порушення працівниками патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 чинного законодавства та визнання письмових доказів у виді протоколу про адміністративне правпорушення, згідно ч.5 ст.266 КУпАП недійсним.

За таких обставин, місцевий суд, у порушення вимог ст. 245 КУпАП, не дослідив всебічно, повно і обєктивно всі обставини справи, а тому передчасно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3Ю, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме, в частині порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, так як достовірними доказами по справі не підтверджено, що правопорушник дійсно керував на той момент транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а складений протокол, що є письмовим доказом у справі, вважається недійсним, позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, якими доводиться вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, і таких доказів не здобуто в ході апеляційного розгляду, скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2