П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, представника Закарпатської митниці ДФС України ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді адміністративну справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника адвоката ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 37 420,88 грн. з конфіскацією цих товарів, а саме: медичних препаратів: 1) Tegretol 100 mg/5ml сузпензія 100ml 5 уп. вартістю 3 865 угорських форинтів (335,41 грн.); 2) Salofalk 1g свічки 30шт. 1 уп. вартістю 14 249 угорських форинтів (1 236,54 грн.); 3) Budenofalk 3mg капсули 100 шт. 6 уп. вартістю 147 918 угорських форинтів (12 836,46 грн.); 4) Wellbutrin SR 150mg пігулки 30шт. 1 уп. вартістю 4 069 угорських форинтів (353,11 грн.); 5) Leponex 100mg пігулки 100 шт. - 6 уп. вартістю 47 478 угорських форинтів (4 120,18 грн.); 6) Solu-Medrol 1000mg ін'єкція 8 уп. вартістю 22 912 угорських форинтів (1 988,32 грн.); 7) Femara 2.5mg пігулки 100 шт. 2 уп. вартістю 43 252 угорських форинтів (3 753,45 грн.); 8) Depakine Chrono 300mg пігулки 100 шт. 2 уп. вартістю 4 394 угорських форинтів (381,32 грн.); 9) Adenuric 80mg пігулки 28шт.- 10 уп. вартістю 90 470 угорських форинтів (7851,07 грн.); 10) Sabril 500mg пігулки 100 шт. 3 уп. вартістю 47 712 угорських форинтів (4 140,49 грн.); 11) Trileptal 300mg пігулки 50шт. - 1уп. вартістю 4 892 угорських форинтів (424,53 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн..

Із протоколу про порушення митних правил №2406/30500/16 від 21.12.2016 та постанови судді від 13.02.2017 вбачається, що 15.12.2016, до Закарпатської митниці ДФС надійшов лист Управління СБУ в Закарпатській області №58/6/3881 від 15.12.2016 щодо передачі митному органу виділених матеріалів із кримінального провадження №0000094 для вирішення питання про наявність у діянні ознак адміністративного правопорушення.

-2-

16.12.2016, актом прийому-передачі від 16.12.2016, слідчий СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_4 передав, а старший державний інспектор-кінолог ВКЗ УПМП ОСОБА_5 прийняв вилучені протоколом огляду місця події від 02.12.2016 лікарські засоби, а також копії виділених матеріалів з кримінального провадження №0000094.

З опрацьованих виділених із кримінального провадження матеріалів убачається, що 02.12.2016, о 16 год. 06 хв. у зону митного контролю на ділянку «Вїзд в Україну» митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «VW» моделі Passat, реєстраційний номерний знак Польщі RJA67216 під керуванням ОСОБА_1, який прямував у приватних справах з Угорщини в Україну.

Формою проходження митного контролю, ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор.

У ході здійснення митного огляду в боксі поглибленого огляду зазначеного транспортного засобу були виявлені приховані від митного контролю товари лікарські засоби різного найменування, а саме: 1) медичний препарат - Tegretol 100 mg/5ml сузпензія 100ml 5 уп. вартістю 3 865 угорських форинтів (335,41 грн.); 2) медичний препарат - Salofalk 1g свічки 30 шт. - 1уп. вартістю 14 249 угорських форинтів (1 236,54 грн.); 3) медичний препарат - Budenofalk 3mg капсули 100 шт. 6 уп. вартістю 147 918 угорських форинтів (12 836,46 грн.); 4) медичний препарат - Wellbutrin SR 150mg пігулки 30 шт. 1 уп. вартістю 4 069 угорських форинтів (3 53,11 грн.); 5) медичний препарат - Leponex 100mg пігулки 100 шт. - 6 уп. вартістю 47 478 угорських форинтів (4 120,18 грн.); 6) медичний препарат - Solu-Medrol 1000mg ін'єкція 8 уп. вартістю 22 912 угорських форинтів (1 988,32 грн.); 7) медичний препарат - Femara 2.5mg пігулки 100 шт. 2 уп. вартістю 43 252 угорських форинтів (3 753,45 грн.); 8) медичний препарат - Depakine Chrono 300mg пігулки 100 шт. 2 уп. вартістю 4 394 угорських форинтів (381,32 грн.); 9) медичний препарат - Adenuric 80mg пігулки 28 шт. 10 уп. вартістю 90 470 угорських форинтів (7 851,07 грн.); 10) медичний препарат - Sabril 500mg пігулки 100 шт. 3 уп. вартістю 47 712 угорських форинтів (4 140,49 грн.); 11) медичний препарат - Trileptal 300mg пігулки 50 шт. 1 уп. вартістю 4 892 угорських форинтів (424,53 грн.). Окрім зазначеного, у ході митного контролю виявлено касовий чек на виявлені медпрепарати на загальну суму 439 590 угорських форинтів.

Виявлені товари медичні препарати були приховані в обладнаному та пристосованому з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України спеціально виготовленому тайнику конструктивних ємностях автомобілю, а саме: за декоративними обшивками лівої та правої боковини багажного відсіку автомобіля, під декоративною кришкою яка прикриває запасне колесо автомобіля які піддавалися розбиранню та монтажу.

Виявлення прихованих товарів стало можливим після демонтажу декоративної обшивки лівої та правої боковини багажного відсіку автомобіля та декоративної кришки, яка прикриває запасне колесо автомобіля.

Вартість переданих слідчим СВ УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_4, лікарських засобів які виявлені у автомобілі марки «VW» моделі Passat, реєстраційний номерний знак Польщі RJA67216, згідно касового чеку, складає 37 420,88 грн., що станом на 02.12.2016 згідно курсу НБУ складає 1 019,56 євро.

Згідно інформації, отриманої з мережі Інтернет, вартість подібного/аналогічного легкового автомобіля «VW», становить 1 300 євро, що станом на 02.12.2016 за курсом НБУ складає 35 419,44 грн..

Виявлені товари громадянин України ОСОБА_1 придбав у м. Ніредьгазі Угорської Республіки для передачі для хворої дитини знайомого.

-3-

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення товарів. Зазначені діяння ОСОБА_1, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 просить постанову судді від 13.02.2017 скасувати, закрити провадження в справі в звязку з відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на вимоги п. 53 ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 458, ст. ст. 459, 465, 483, 529, 531 МК України, ст. 247 КУпАП, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини в справі «ОСОБА_6 Греції та інші проти Греції». Указує, що санкцією ч.1 ст. 483 МК України передбачено конфіскацію не будь-якого транспортного засобу, а лише транспортного засобу зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Проте, у даному випадку приховані від митного контролю товари були виявлені за декоративними обшивками лівої та правої боковини багажного відсіку автомобіля та під декоративною кришкою, яка прикриває запасне колесо автомобіля, тобто в порожнинах, які передбачені конструкцією автомобіля, а відтак не можуть вважатися спеціально виготовленими сховищами (тайниками). У протоколі про порушення митних правил від 21.12.2016, №2406/30500/16 відсутні дані про те, що ліва та права боковини багажного відсіку автомобіля та декоративна кришка, яка прикриває запасне колесо автомобіля, будь-яким чином були спеціально обладнані чи пристосовані для можливості приховування в них товарів із метою їх незаконного переміщення через митний кордон України. Жодних змін до конструкції автомобіля не вносилося та ніяких переобладнань у ньому не здійснювалось. Пустотілі порожнини за декоративними обшивками лівої та правої боковини багажного відсіку автомобіля та під декоративною кришкою, що прикриває запасне колесо автомобіля, передбачені заводом виробником, такі не потребують будь-якого обладнання чи пристосування для можливості розміщення в них речей. Уважає, що в даному випадку мало місце використання конструктивних особливостей автомобіля, а не використання спеціально виготовлених сховищ (тайників), яких в автомобілі не виявлено. У судовому засіданні, ОСОБА_1 заявив ряд клопотань, задоволення яких дозволило б спростувати висновки Закарпатської митниці ДФС про нібито вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому порушення митних правил, одна такі залишилися поза увагою суду. Проведення поглибленого огляду транспортного засобу було незаконним, адже такий може проводитись лише під час здійснення митного контролю в зоні митного контролю. Законом не передбачено проведення поглибленого огляду транспортних засобів до закінчення проведення прикордонного контролю. Також, у протоколі про порушення митних правил від 21.12.2016, № 2406/30500/16 не вказано, що послужило підставою для проведення поглибленого огляду транспортного засобу ОСОБА_1. Зазначає, що конфіскація майна за вчинення порушення митних правил від власника, який не вчиняв такого порушення, є невиправданим втручанням у право такої особи на мирне володіння майном, згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

-4-

У судове засідання апеляційного суду 29.06.2017, правопорушник ОСОБА_1 та його представник не з'явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлені, а тому у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд розглядає справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представник Закарпатської митниці ДФС, який уважає постанову суду законною та обґрунтованою, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Вартість товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил та транспортного засобу, який використовувався для переміщення цих товарів - не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому при апеляційному перегляді не перевіряється.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки наявними в справі, дослідженими суддею та наведеними в постанові доказами встановлено, що ОСОБА_1 з метою незаконного переміщення лікарських засобів різного найменування через митний кордон України пристосував конструктивні порожнини транспортного засобу - легкового автомобіля марки «VW» моделі Passat, реєстраційний номерний знак Польщі RJA67216, а саме конструктивні порожнини в правій та лівій бокових нішах для інструментів, за декоративною обшивкою автомобіля, які попередньо піддавались розбиранню, монтажу тощо.

Зокрема, наявність порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та винність ОСОБА_1 в його вчиненні встановлено суддею міськрайонного суду на основі фактичних даних, які містяться в протоколі про порушення митних правил №2406/30500/16 від 21.12.2016, даними акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 02.12.2016 та іншими матеріалами справи.

Такий висновок судді підтверджується наявними в справі поясненнями самого ОСОБА_1, з яких вбачається, що о 10 год., 02.12.16 він перетнув митний кордон України, через митний пост «Вилок», прямував до міста Ніредьхаза на екскурсію, де придбав лікарські засоби для хворої дитини свого знайомого. У ході проходження митного контролю, працівниками митниці було виявлено лікарські засоби, які знаходились в місці для аптечки, іншу частину біля вогнегасника. Лікарські засоби не приховував. Указані препарати мав намір передати ОСОБА_7 в м.Харків, у якого хвора дитина (а.с. 23-25).

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду старший державний інспектор-кінолог ВКЗ управління протидії з митними правопорушеннями Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_5 підтвердив обставини, викладені ним у протоколі про порушення митних правил №2406/30500/16 щодо ОСОБА_1. При цьому пояснив, що 02.12.2016 згідно графіку заступив на зміну на митному пості «Вилок». Під час інструктажу, було доведено орієнтування на громадянина ОСОБА_1 та його транспортний засіб. Коли, ОСОБА_1 виїжджав з України, його автомобіль був оглянутий, однак нічого забороненого та підозрілого не було виявлено.

-5-

Повертаючись в Україну транспортний засіб ОСОБА_1 був виведений із загального потоку на оглядовий майданчик. У групі огляду були 3 особи. Ліки були виявлені під оббивкою багажника, біля запасного колеса. ОСОБА_1 повідомив, що сховав ліки, щоб митники не знайшли. Це його ліки, він повинен був переслати новою поштою своїм знайомим. Огляд проводили прикордонник та митник. Рішення про огляд транспорту приймає старший по зміні.

Допитана всудовому засіданні апеляційного суду старший державний інспектор ВМО №2 митного поста «Вилок» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_8 показала, що знає ОСОБА_1 із часу події, яка була на митниці. Саме вона проводила митне оформлення. Заступивши на зміну, уся зміна отримала орієнтування на громадянина ОСОБА_1 та його автомобіль, щодо можливого приховування товарів. Оскільки було багато машин на зеленому коридорі, тому було прийнято рішення пустити потік машин на червоний коридор. ОСОБА_1 при митному огляді, не заявляв про наявність заборонені речі до ввезення в Україну. Після чого, транспортний засіб ОСОБА_9 було виведено на оглядовий майданчик, де були виявлені приховані в багажнику автомобіля медичні лікарства.

Санкцією ч. 1 ст. 483 МК України встановлено, що дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Значення основних термінів і понять визначено в ст. 4 МК України, відповідно до п. 53 ч. 1 якої спеціально виготовлене сховище (тайник) - це сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Виявлення лікарських засобів, які були приховані в конструктивних порожнинах автомобіля, а саме в правій та лівій бокових нішах для інструментів, за декоративною обшивкою автомобіля, стало можливим після демонтажу декоративної обшивки лівої та правої боковини багажного відсіку автомобіля та декоративної кришки, яка прикриває запасне колесо автомобіля, у звязку із чим такі конструктивні порожнини автомобіля пристосовані для переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю в повній мірі відповідають наведеним ознакам спеціально виготовленого сховища (тайника).

За умови доведення вини особи у вчиненні порушення митних правил, стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 483 МК України, є обовязковим.

Таким чином, з урахуванням встановлених фактичних обставин порушення митних правил, вимог закону щодо визначення терміну й поняття «спеціально виготовлене сховище (тайник)», а також санкції ч. 1 ст. 483 МК України - доводи апеляційної скарги захисника про скасування постанови судді міськрайонного суду в звязку з тим, що в даному випадку не мало місце використання спеціально виготовлених сховищ (тайників) апеляційний суд відхиляє.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

-6-

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

13.03.2012 Верховною Радою України прийнято Митний кодекс України №4495-VI, який набрав чинності 01.06.2012, яким встановлена санкція за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України.

Таким чином, Україна реалізувала право вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів та для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2).

Ні Митним кодексом України, ні Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено накладення стягнення за вчинення порушення митних правил нижче нижчої межі, передбаченої санкцією відповідної статті Митного кодексу України, а також не встановлено підстав для незастосування обовязкового додаткового стягнення при доведеності винуватості особи у вчиненні порушення митних правил.

Частиною 1 ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 459 МК України встановлено, що адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом (ч.1). Суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств (ч. 2).

Встановлені в цій справі обставини, з урахуванням наведених вимог ч. 1 ст. 458 та ст. 459 МК України, дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 є субєктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил та вчинив такі протиправні дії, умисно, тобто усвідомлював протиправний характер своєї дії, передбачав її шкідливі наслідки, і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків.

-7-

Статтею 465 МК України встановлено, що конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави. При цьому моторні транспортні засоби та несамохідні транспортні засоби, що буксируються ними, розглядаються як самостійні об'єкти конфіскації (ч. 1). Конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України (ч. 2). Конфіскація товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу, застосовується незалежно від того, чи є ці товари, транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення (ч. 3).

Відповідно до п. 3 ст. 461 МК України за порушення митних правил може бути накладено таке адміністративні стягнення: конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Оскільки поза розумним сумнівом встановлено, що легковий автомобіль марки «VW» моделі Passat, реєстраційний номерний знак Польщі RJA67216 із виявленими спеціально виготовленими сховищами (тайниками) використовувався для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, то його конфіскація застосована за постановою судді у випадку та порядку, визначених Митним кодексом України.

Як убачається, захисник ОСОБА_10 в апеляційній скарзі наводить доводи про те, що конфіскація майна за вчинення порушення митних правил від власника, який не вчиняв такого порушення, є невиправданим втручанням у право такої особи на мирне володіння майном згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішення судді в повній мірі відповідає наведеним вимогам закону про те, що конфіскація транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 МК України застосовується незалежно від того, чи є ці транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на рішення Європейського суду з прав людини (далі Суд) в справі «ОСОБА_6 король Греції та інші проти Греції», є не обґрунтованим.

Так, у рішенні ухваленому в Страсбурзі 23.11.2000, у справі «ОСОБА_6 король Греції та інших проти Греції» Суд визнав, що заявники мають право власності на нерухомість, яка була предметом розгляду, а саме - на маєтки Татой, Полідендрі та ОСОБА_11, не як особи, що є членами королівської сім'ї, а як приватні особи. Експропріація цих маєтків була б законною в тому разі, якби Грецька держава надала заявникам компенсацію.

-8-

Заявники - колишній король Греції, його сестра, принцеса ОСОБА_4, та його тітка, принцеса Єкатерина. Справа стосується статусу власності королівського майна Греції. Скарги заявників подані в зв'язку із Законом N2215/1994, що був прийнятий Грецькою державою 16.04.1994 і набрав чинності 11.05. 1994. Згідно зі статтею 2 цього закону, Грецька держава набула права власності стосовно рухомого й нерухомого майна заявників. Жодної компенсації цей закон не передбачає. 25.06. 1997 Верховний спеціальний суд визнав, що Закон N 2215/1994 є конституційним, що позбавляє сенсу будь-яку спробу заявників домогтися судового захисту своїх майнових прав. В Європейському суді з прав людини заявники скаржилися, що було порушено їхнє право на мирне володіння своїм майном, а також право недопущення стосовно них будь-якої дискримінації, що гарантується статтею 1 Протоколу N 1 та статтею 14.

Як убачається, висновки викладені в цьому рішенні Суду не можна прийняти до застосування й цій справі про порушення митних правил, оскільки, за встановленими фактами, це є різні справи.

Так, не можливо порівнювати факти та правові наслідки позбавлення права на майно внаслідок експропріації, проведеної за спеціальним законом та позбавлення права на майно за судовим рішенням внаслідок конфіскації, яка є санкцією за умисні протиправні дії ОСОБА_1, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників).

Суд у своїй практиці визначив загальні застосовні принципи для оцінки втручання державного органу в право на мирне володіння майном: a) Принцип законності; b) Принцип легітимної мети при забезпеченні суспільних інтересів; c) Принцип забезпечення "справедливої рівноваги".

Зокрема, такі принципи встановлені Судом у рішенні у Справі «Броньовський проти Польщі» (Заява N 31443/96) Страсбург, 22 червня 2004 року.

Як зазначив Суд перша і найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення частини першої уповноважує позбавлення майна лише "на умовах, передбачених законом", а в частині другій визнається, що держава має право здійснювати, шляхом ухвалення необхідних "законів", контроль за використанням майна. До того ж застосовним є і принцип верховенства права, один з основних принципів демократичного суспільства, який неминуче випливає з кожної статті Конвенції. Крім того, згідно з принципом законності, чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні (п. 147).

Як зазначалось вище санкція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає таке обовязкове стягнення як конфіскація транспортних засобів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Позбавлення майна за встановленою законом санкцією відповідає принципу законності, оскільки визначена спеціальним законом, який є доступним, чітким і передбачуваним у практичному застосуванні.

Суд також встановив, що будь-яке втручання в реалізацію проголошеного Конвенцією права чи свободи має передбачати легітимну мету. Відповідно, у випадку виконання державою свого позитивного обов'язку, вона повинна мати легітимні підстави для бездіяльності. Сам же закладений у статті 1 Першого протоколу принцип забезпечення "справедливої рівноваги" передбачає наявність загальних інтересів суспільства. Крім того, слід знову наголосити, що кілька норм, які містяться в статті 1, не відокремлені одна від одної, і що друга й третя норми стосуються лише певних

-9-

випадків втручання у право мирного володіння майном. Одним із наслідків цього є те, що вимога наявності "інтересів суспільства", яку встановлює друге речення, або відповідність "загальним інтересам", на яку посилається частина друга, по суті, безпосередньо випливають з принципу, проголошеного в першому реченні, а отже, метою втручання у здійснення особою права мирно володіти своїм майном, у значенні першого речення статті 1, також має бути забезпечення суспільних інтересів (п. 148).

Завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи влади мають у принципі кращі можливості для оцінки того, що відповідає "інтересам суспільства", ніж міжнародний суд. Отже, система захисту, створена Конвенцією, покладає саме на національні органи влади обов'язок початкової оцінки наявності проблеми суспільного значення, яка виправдовує заходи стосовно реалізації права на власність, зокрема й заходи з позбавлення прав власності та відновлення таких прав. Це означає, що в цій сфері, як і в інших сферах, на які поширюються гарантії Конвенції, національні органи мають певну свободу самостійної оцінки (п. 149).

Застосоване суддею міськрайонного суду на підставі спеціального закону стягнення щодо ОСОБА_1 за умисне порушення ним митних правил відповідає також і принципу легітимної мети при забезпеченні суспільних інтересів, оскільки встановлення законодавцем сукупності із трьох стягнень за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, викликано необхідністю забезпечити здійснення державним органом митного контролю під час переміщення товарів через митний кордон України.

Такі заходи забезпечення митного контролю повязані з міжнародними відносинами із прикордонними державами, на які також впливають порушення митних правил.

З пояснень ОСОБА_1 випливає що він діяв із метою приховування лікарських засобів від митного контролю української митниці.

Визначаючи третій принцип Суд зазначив, що як при втручанні в право мирного володіння майном, так і при утриманні від вжиття заходів необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій стверджується про порушення цієї статті, Суд повинен з'ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа мусила нести непропорційний і надмірний тягар: чи це результат якихось заходів держави, чи невжиття нею відповідних заходів (п. 150).

Оцінюючи, чи було дотримано вимоги статті 1 Першого протоколу, Суд повинен провести всебічний аналіз різних інтересів, яких торкається ця справа, виходячи при цьому з того, що Конвенція покликана охороняти права, які є "практичними та ефективними". Суд повинен перевірити, що приховується за видимістю, та проаналізувати реальні чинники ситуації, яка оскаржується. Така оцінка може потребувати не лише розгляду відповідних умов компенсації - якщо ситуація схожа з тією, коли особу позбавляють майна, - а й аналізу дій сторін та механізмів, до яких вдалася і які впровадила держава. У цьому контексті слід наголосити, що, оцінюючи поведінку держави, слід враховувати такий чинник, як існування невизначеності - чи то внаслідок законодавчих або адміністративних заходів, чи то внаслідок підходів, які органи влади застосовують на практиці. Насправді, коли під загрозою опиняються загальні інтереси, саме органи державної влади зобов'язані вжити своєчасних, відповідних і послідовних заходів (п. 151).

-10-

Рішення судді міськрайонного суду в частині конфіскації транспортного засобу зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувався для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України відповідає принципу забезпечення "справедливої рівноваги", оскільки законодавчій орган України встановив спеціальним законом стягнення за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з метою забезпечення суспільних інтересів. Митний кодекс України є доступним, чітким і передбачуваним у практичному застосуванні.

ОСОБА_1, приховуючи від митного контролю лікарські засоби, усвідомлював те, що він діє протиправно, але діяв, виходячи із власних приватних інтересів, маючи намір порушити митні правила України.

Правомірна поведінка ОСОБА_1 під час переміщення товарів через митний кордон України убезпечила б його від конфіскації майна та забезпечила б мирне володіння цим майном.

З іншого боку, порушуючи митні правила ОСОБА_1 передбачав негативні для себе наслідки, які передбачені законом, але діяв на власний розсуд, допускаючи такі наслідки у виді конфіскації транспортного засобу зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувався для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З урахуванням наведеного, доводи захисника про втручання держави в право володіння майном, є також необґрунтованими.

Вирішуючи питання про накладення стягнення суддя міськрайонного суду, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого порушення, обставини справи, особу порушника, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність та правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, у межах санкції цього закону.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

При розгляді апеляційної скарги не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б тягли скасування постанови судді міськрайонного суду.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу представника адвоката ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2017 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: