Справа № 415/4034/17
Провадження № 33/782/188/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» жовтня 2017 року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в КП «ЖЕК №3» м.Лисичанська, мешкає за адресою: Луганська область, м.Лисичанськ, кв.40-років Перемоги,15/37 на постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 06 вересня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ,-

В с т а н о в и в :

Постановою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 06 вересня 2017 року гр-на ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строк на один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 320,00 грн.

Згідно постанови судді 05 липня 2017 року о 05.04 годині ОСОБА_3 керував транспортним засобом а/м «ВАЗ-21140», д/н НОМЕР_1 по пр-ту Гвардійський м.Сєвєродонецька в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.п.2.9 ПДР.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій він, не оспорюючи обставини вчиненого ОСОБА_3 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, вважає судове рішення незаконним, оскільки воно винесено у відсутності ОСОБА_3, що є порушенням норм процесуального закону. На думку захисника під час розгляду справи судом було порушено вимоги ч.1 ст.268 КУпАП щодо безпосередньої участі особи, яка притягається до відповідальності, у судовому засіданні, позбавлення останнього можливості дати особисті пояснення, заявити клопотання про допит свідків та інше. При цьому захисник посилається на те, що ОСОБА_3 неодноразово повідомляв суд про необхідність відкладення розгляду справи у звязку із його хворобою, але суд не прийняв це до уваги та розглянув справу за відсутності ОСОБА_3, чим порушив його конституційні права на справедливий суд.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі захисник посилається на порушення судом положень ст.33 КУпАП, оскільки вважає, що при обранні виду та розміру адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_3 за вчинене ним правопорушення, суд не врахував належним чином той факт, що останній використовує свій транспортний засіб для утримання своєї сімї, малолітньої дитини, а також в інтересах державного закладу, в якому він працює, та по роботі вимушений на автомобілі пересуватись по всій території області. Тому апелянт вважає, що обране стосовно ОСОБА_3 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік є занадто суворим.

Враховуючи наведене, захисник просить апеляційній суд скасувати постанову судді від 06 вересня 2017 року та винести нову постанову без застосування до ОСОБА_3 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

В судове засідання апеляційної інстанції захисник ОСОБА_2 та особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Однак, відповідно до положень ч.6 ст.294 КУпАП, неявка вказаних осіб не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Дослідивши матеріалі справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що не оспорюється самим апелянтом в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції під час розгляду справи вимог ч.1 ст.268 КУпАП та постановлення рішення без участі у судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки матеріали адміністративних справи свідчать про те, що суд неодноразово приймав заходи щодо належного повідомлення і виклику ОСОБА_3 у судове засідання, та належним чином мотивував своє рішення щодо можливості розгляду справи за відсутності останнього.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строк на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.ст.23 та 33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення. Крім того, за санкцією ч.1 ст.130 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік є обовязковим додатковим адміністративним стягненням. Тому законних підстав для незастосування до ОСОБА_3 зазначеного виду стягнення апеляційним судом не вбачається.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає доводи поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 безпідставними, а постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 06 вересня 2017 року вважає законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 06 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1