БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/560/17
Провадження № 3/497/185/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна , розглянувши адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що працює на ПП "Чорний", місце проживання якого зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, який фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.124,130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

02.04.2017 року о 13:00 годині, ОСОБА_1, рухаючись по а/д т-1645 34 км + 100м, керуючи автомобілем ВАЗ 2103, д/з АН6568СВ, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відволікся від керування, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу та не впоравшись з керуванням, виїхав на узбіччя, де допустив зіткнення з деревом. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Постраждалі відсутні.

За даним фактом інспектором поліції відносно ОСОБА_1 були складені протоколи про адміністративні правопорушення серії АП1 №999909, №999910 від 02.04.2017 року - про скоєння правопорушень, передбачених ст.ст.124 та 130ч.1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, згідно адресної довідки є мешканцем Болградського району, про час та місце розгляду адміністративних матеріалів був сповіщений належним чином за адресою проживання, про що в справі є відповідні докази. Будь-яких пояснень, заперечень та жодних доказів на спростування вищевикладеного - суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 можливо і вбачаються ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, проте відсутність належного основного доказу не підтверджує цього факту.

Так, за змістом ст.ст.279,280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись в межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке правопорушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою, згідно з вимогами ст.ст.213,221 КУпАП, - є лише розгляд справи.

Проте представлений суду протокол про адміністративне правопорушення не підлягає розгляду, оскільки є незаконним.

Відповідно вимог ст.278 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, вирішується питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення, та інші матеріали справи.

Вивчивши матеріали справи відповідно до вимог ст.278 КУпАП, суд дійшов висновку, що складений уповноваженою особою протокол не відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

Згідно ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, вимоги щодо оформлення протоколу в органах поліції викладені також в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941.

Відповідно до пункту 5 розділу 3 вказаної Інструкції від 06.11.2015 №1376, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер.

Згідно додатку 2 до Інструкції від 06.11.2015 №1376, бланк протоколу про адміністративне правопорушення має відповідати такому технічному опису:

1. бланк протоколу про адміністративне правопорушення представляє собою аркуш паперу розміром 210х297 мм (+-0,5 мм), масою 80 г/кв. м і складається з протоколу та копії. Протокол і копія надруковані на самокопіювальному папері з лицьового боку трьома фарбами способом офсетного друку;

2. на бланку протоколу про адміністративне правопорушення нанесена лінія перфорації на відстані 20 мм від лівого краю;

3. серія протоколу складається із літеросполук, номер - із шестизначного цифрового показника, виконуються способом високого друку;

4. текстова частина надрукована фарбою зеленого кольору;

5. для захисту бланка використані малі елементи захисту:

1) мікрошрифт у позитивному зображенні на протоколі і копії бланка;

2) нерегулярна компютерна фонова сітка для протоколу виконана блакитним кольором, для копії - жовтим кольором;

6. найменування виробника, номер, рік та квартал виконання замовлення надруковано з лицьового боку протоколу та копії;

7. кількість комплектів у блоці 20;

8. після останнього комплекту блок комплектується чистою картонною сторінкою;

9. бланки скріплено перед лінією перфорації (по ширині 210 мм) двома скобами.

Однак, складений працівником поліції вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, - не відповідає вимогам додатку 2 Інструкції від 06.11.2015 №1376, а саме: - протокол надрукований не на самокопіювальному папері; -текстова частина протоколу надрукована фарбою НЕ зеленого кольору; - відсутня нерегулярна компютерна фонова сітка для протоколу; - з лицьового боку протоколу відсутнє надруковане найменування виробника, номер, рік та квартал виконання замовлення; - протокол взагалі надрукований на однотонному папері рожевого кольору.

Допущені порушення вимог законодавства щодо форми протоколу про адміністративне правопорушення з боку працівника поліції при складані протоколу про адміністративне правопорушення, - унеможливлюють додержання судом вимог КУпАП при розгляді адміністративної справи, оскільки порушують права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - на розгляд справи з дотриманням вимог законодавства.

Виходячи з вищевикладеного, суд не має можливості з'ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і ухвалення законного рішення, оскільки вказані порушення при складанні протоколу, бланк якого не відповідає вимогам законодавства, взагалі ставить під сумнів законність та наявність підстав для складання зазначеного протоколу, а також існування самої події адміністративного правопорушення, - оскільки працівники поліції, ймовірно, обізнані зі своїми посадовими інструкціями, а також з іншими законодавчими актами та наказами і інструкціями Міністерства внутрішніх справ України, які регламентують їхню професійну діяльність.

Справа про адміністративне правопорушення починається не у суді, а з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, незалежно від того, який орган уповноважений законом розглядати протокол. Постанова суду безпосередньо стосується прав особи, стосовно якої вона ухвалена. ОСОБА_2, ані інші закони України, у т.ч. Кодекс України про адміністративні правопорушення, не уповноважують суд ухвалювати рішення про направлення «адміністративних матеріалів» для дооформлення за результатами розгляду протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ст.284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) ухвалює лише одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; 3) про закриття справи.

Усі питання, необхідні для розгляду справи, та недоліки, які перешкоджають розгляду справи і мають бути усунуті (наприклад, недостатність доказів, неправильно оформлений протокол), вирішуються на етапі підготовки справи до розгляду (ст. 278 КУпАП). Тому ухвалення будь-яких інших постанов буде незаконним.

Перед розглядом даної справи про адміністративне правопорушення, особі, стосовно якої складений протокол, судом було направлено повістку. За змістом повістки особа викликалася для участі у судовому засіданні у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності, а не для участі у підготовці судом справи до розгляду. У судовому засіданні, під час розгляду справи, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд мав встановлювати обставини, що підлягають встановленню при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення. Недоліки протоколу, порушення порядку його складання, порушення права на захист особи при складенні протоколу, та відсутність допустимих та належних доказів - є підставами для направлення матеріалів про адміністративне правопорушення на дооформлення, оскільки такі порушення не можуть бути усунуті у судовому засіданні. Але протокол про адміністративне правопорушення вже є складеним (юридичний факт має місце), і посадовою особою контролюючого органу уже допущене безвідновне порушення прав особи, виходячи з наступного.

Статтею 129 ОСОБА_2 України (в редакції Закону № 1401-VIII від 02.06.2016) встановлено, що однією із засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Аналогічний принцип закріплений і у ст.14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Право на ефективний національний правовий захист закріплене також і ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (рішення № 61406/00 від 06.09.2005, п. 59) зазначив, що будь-які обмеження, що містяться у національному законодавстві стосовно права на перегляд рішення, мають за аналогією з правом доступу до суду, висвітленому у п.1 ст.6 Конвенції, переслідувати законну мету, та не порушувати цього права; для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої дискреційної дії державних органів та має бути доступним для тих, кого він стосується.

Направленням «адміністративного матеріалу» для дооформлення може вчинитися дискреційна дія (тобто дія на власний розсуд) вид кінцевого рішення у справі, що не передбачене ст.284 КУпАП. В результаті ухвалення такої постанови, статус особи перейде у невизначений статус в розумінні вказаної статті щодо подальшого захисту своїх прав у справі про адміністративне правопорушення, у звязку з тим, що національне право України не передбачає право особи оскаржити таку постанову. Серед осіб, які мають право подати апеляційну скаргу на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, не зазначена особа, стосовно якої ухвалена постанова про направлення матеріалів для оформлення чи дооформлення, і її немає серед переліку цих осіб тільки тому, що сам закон не передбачає існування такої постанови. Однак, такий статус не може стати обмеженням у захисті особою своїх прав у суді апеляційної інстанції, у звязку з тим, що такі обмеження не переслідують законну мету.

У звязку з викладеним, постанова про направлення матеріалів для дооформлення, що має моральне право на апеляційне оскарження, при розгляді скарги апеляційним судом, має бути скасованою як незаконна, а справа закриттю з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що протокол, складений у супереч вимог законодавства, не підлягає поверненню правоохоронним органам «для дооформлення», як це практикується інколи судом, оскільки він фактично може бути ПЕРЕоформленим, що порушить право особи на захист цим фактом, окрім порушення права особи оскаржити таке рішення суду.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що, оскільки матеріали справи не містять належного основного з доказів, який би з достовірністю підтверджував скоєння особою правопорушення правильно оформленого, тобто, законного протоколу про адміністративне правопорушення, інші докази розглядати не має сенсу.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ч.1ст.55 ОСОБА_2 України). Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд незалежним і безстороннім судом згідно ст.6ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.97.

З представлених суду матеріалів вбачається, що вина ОСОБА_1 не доведена належними доказами, і, оскільки усі сумніви, виявлені в ході розгляду справи розцінюються на користь особи, що притягується до відповідальності (ст.62 ОСОБА_2 України), суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів існування події та складу правопорушення в його діях 06.05.2017 року.

Згідно ст.247ч.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення

Керуючись ст.ст. 55 і 62 ОСОБА_2 України, ст.ст. 130ч.1, 247, 268, 278, 280, 287-289, 294 КУпАП, ст.6ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати, що у суді не доведено наявності в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ст.130ч.1 КУпАП, - з підстав, викладених в мотивувальній частині даного судового рішення.

Провадження у справі про адміністративне провадження щодо ОСОБА_1, який обвинувачувався у скоєнні 02.04.2017 року адміністративних правопорушенья, передбачених ст.124 та ст.130ч.1 КУпАП, - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі ст.247ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В.Кравцова