10.05.2017 Єдиний унікальний № 371/507/17
Провадження №3/371/139/17
Миронівський районний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року суддя Миронівського районного суду Київської області Пархоменко В.М., за участю прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с.Великий Букрин вул. Запоріжська,3 Миронівського району Київської області, працюючої соціальним працівником в Миронівському територіальному центрі.

за ч. ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Малобукринської сільської виборчої комісії з виборів депутатів Малобукринської сільської ради та сільського голови від 26 жовтня 2015 року №18 «Про визнання сільського голови та депутатів Малобукринської сільської ради обраних 25 жовтня 2015 року» ОСОБА_2 визнано депутатом Малобукринської сільської ради.

Перебуваючи у статусі депутата Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області, тобто особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», 18 січня 2017 року на засіданні 14 сесії 7 скликання Малобукринської сільської ради під час розгляду питання «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в с.Малий Букрин по вул. Прорізна,21 гр. ОСОБА_2Я.», яке відбулося в приміщенні Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області за адресою: с.Малий Букрин вул. Петра Сагайдачного,39 Миронівський район Київська область, ОСОБА_2Я не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчиняла дії і приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка свою вину у вчиненому визнала повністю, пояснила, що вказані порушення сталися із-за її незнання закону, прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП доведена зібраними доказами, оскільки вона, будучи суб'єктом відповідальності за корупційні діяння, не повідомила у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Судом установлено, що постановою Малобукринської сільської виборчої комісії з виборів депутатів Малобукринської сільської ради та сільського голови від 26 жовтня 2015 року №18 «Про визнання сільського голови та депутатів Малобукринської сільської ради обраних 25 жовтня 2015 року» ОСОБА_2 визнано депутатом Малобукринської сільської ради (а.с.47-48).

Рішенням Малобукринської сільської ради 14 сесії 7 скликання ОСОБА_2надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства на території Малобукринської сільської ради в с.Малий Букрин по вул.Прорізна,21 (а.с.59).

Відповідно до вимог п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами корупційних правопорушень є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Згідно ч. 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч.1 ст. 3 цього Закону зобов'язані:

1)вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст.172-7 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до вказаної норми, суб»єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

У статті 1 цього Закону визначені поняття реального конфлікту інтересів і приватного інтересу.

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Всупереч зазначених норм Закону ОСОБА_2, незважаючи на наявність реального конфлікту інтересів, особисто проголосувала за прийняття рішення «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в с.Малий Букрин по вул.Прорізна,21 гр.ОСОБА_2». При цьому, всупереч вимогам ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вона самостійно публічно не оголосила про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час засідання Малобукринської сільської ради, що підтверджується протоколом засідання №17.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення на ОСОБА_2 враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.34 КУпАП обставинами, що пом»якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, вважаю щире розкаяння винної, її правдиві показання.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, обставини, що помякшують відповідальність, вважаю, що адміністративне стягнення щодо неї має бути визначене у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більше серйозне правопорушення з числа вчинених, у звязку з чим стягнення на правопорушника накладається в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в дохід держави.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, керуючись ст.ст.23, 33-35, 36, 280, 283-284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень зі сплатою в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 320грн.00коп судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко