АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/3093/17Суддя 1 інстанції Биканов І. Р.
Номер провадження 33/774/156/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень з позбавлянням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320,00 гривень судового збору.

При обставинах, зазначених у постанові, 27.06.2017 р. о 00.10 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ Део Ланос», державний номер НОМЕР_1 по вул. Свято-Миколаївська в м. Кривому Розі з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, тремтіння пальців рук), на вимогу працівника поліції, у присутності двох свідків, відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, ставить питання про її скасування та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_2заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання ОСОБА_2 посилається на те, що строк на оскарження постанови ним пропущений з поважної причини, оскільки, останній день на подачу апеляційної скарги припав на вихідний, а тому він не зміг своєчасно подати її до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що висновки, викладені в постанові, не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що на час зупинки, не перебував у стані наркотичного сп'яніння. На вимогу працівників поліції він спочатку погодився на проходження медичного огляду, але по дорозі до ПНД, від співробітника поліції дізнався, що за проходження тесту необхідно сплатити гроші, яких у нього не було, тому в подальшому відмовився від його проходження, після чого, було складено протокол про адміністративне правопорушення. Звертає увагу, що під час розгляду справи, судом не допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на необхідності допиту яких наполягав його захисник, тоді як суд послався тільки на їх письмові пояснення, але вони не можуть бути прийняті до уваги, адже не надавалися у судовому засіданні під присягою. Стверджує, що працівниками поліції при складанні протоколу було порушено норми процесуального законодавства, адже у справи відсутнє письмове направлення його у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Також вважає, що матеріали справи не містять доказів відсторонення від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, а розписку ОСОБА_7, що він зобов'язується доставити його автомобіль до тимчасової стоянки вважає незаконною, оскільки після того, як працівники поліції поїхали, він відмовився виконувати свої зобов'язання.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3, кожен окремо, доводи апеляційної скарги та клопотання підтримали й наполягали на їх задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши сторону захисту, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах скарги, дійшов висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 оскаржив постанову з порушенням встановленого законом 10-денного строку, оскільки звернувся з апеляційною скаргою до суду 02 жовтня 2017 року, тоді як строк на оскарження постанови сплинув 01 жовтня 2017 року. Однак, приймаючи до уваги той факт, що останній день на оскарження постанови прийшовся на вихідний день, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає необхідним задовольнити клопотання і поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови, та апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №065622 від 27.06.2017 року, яким встановлено, що 27 червня 2017 р. о 00.10 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ Део Ланос», державний номер НОМЕР_1 по вул. Свято-Миколаївська у м. Кривому Розі з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, тремтіння пальців рук), на вимогу працівника поліції, у присутності двох свідків, відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Відповідно рапорту інспектора з дорожнього нагляду відділу ЗБДР УПД ГУНП у Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_8, 27.06.2017 року о 00-10 годин, під час несення служби по вул. Свято-Миколаївській екіпажем поліції був зупинений автомобіль Део Ланос д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, який керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності). В подальшому водій, в присутності двох свідків, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив п.2.5 ПДР України, у звязку з цим щодо водія складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП (а.с.2).

Вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9, долучених до матеріалів справи, згідно яких водій ОСОБА_2 27 червня 2017 року в їх присутності, на пропозицію працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі, мав почервоніння очей, слабку реакцію зіниць ока та сухість у ротовій порожнині (а.с.5, 6).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що під час розгляду справи, судом не було викликано для допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки, згідно матеріалів справи, судом були прийняті всі передбачені чинним процесуальним законодавством міри для їх виклику в судове засідання та допиту, а подальше відкладення судового засідання призвело би до порушення одного із основних принципів судочинства - розгляду справи в розумні строки (а.с.16, 21-23).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що у матеріалах справи відсутнє письмове направлення його у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вимоги ст.266 КУпАП не передбачають обов'язкову наявність цього документу.

Що ж стосується твердження скарги ОСОБА_2 з приводу того, що матеріали справи не містять доказів його відсторонення від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки згідно розписки ОСОБА_7 він зобов'язується доставити його автомобіль до тимчасової стоянки (а.с.7).

Посилання ОСОБА_2 на незаконність зазначеної розписки на підставі того, що після від'їзду працівників поліції ОСОБА_7 відмовився виконувати свої зобов'язання, є безпідставними, оскільки будь-яких доказів вказаного факту ОСОБА_2 не надано.

Разом з цим, вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується його поясненнями наданими в суді апеляційної інстанції, відповідно до яких він визнав, що на пропозицію працівників поліції дійсно відмовився пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння, з огляду на відсутність коштів для оплати проведення тесту та в подальшому пройти такий огляд не виявив бажання.

Даючи оцінку вищенаведеним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2, вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п.2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень з позбавлянням права керування транспортними засобами строком на 1 рік- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко