А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

09.06.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., за участі особи, відносно якої суддею місцевого суду розглянуто справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.04.2017,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді Циріля В.Р. визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративні стягнення: штраф в розмірі 10 200 грн., позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

З оскарженої постанови судді вбачаються наступні встановлені обставини.

23.02.2017, о 17 год., в м. Ужгород, по вул. Митрака, ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову судді скасувати, а дану справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що близько 16 години, 23.02.2017 йому зателефонував знайомий ОСОБА_3, який попросив зустрітися з ним та підійти на вул. Митрака м. Ужгорода.

Знаходячись у цей час на вул. Швабській м. Ужгорода, він через 10-15 хвилин підійшов до призначеного місця зустрічі.

Зустрівшись з ОСОБА_3, останній повідомив, що він вживав спиртні напої, у звязку з чим попросив ОСОБА_1 сісти за кермо належного йому автомобіля «Тойота-Кемрі» і довезти його додому.

У свою чергу він проінформував ОСОБА_3, що він також вживав спиртні напої і по цій причині не може керувати автомашиною та допомогти у його проханні.

Спілкуючись та пішки рухаючись по вул. Митрака, від будинку побутових послуг, у бік вул. Руської, вони дійшли до автомашини ОСОБА_3, яка була припаркованою на узбіччі, із включеними аварійними сигналами.

В цей час власник вказаного транспортного засобу повідомив його, що ще до їх зустрічі, між ним і охоронниками банку, що знаходився поруч, виникла суперечка, яка переросла у взаємні неприязні відносини, а тому він побоюється, що вказані особи можуть подряпати кузов чи пошкодити шини його автомобіля, у звязку з чим попросив його сісти у салон та 5-10 хвилин приглянути за транспортним засобом.

Із вказаним проханням ОСОБА_3 він погодився, сів у салон вказаного транспортного засобу і став очікувати його повернення.

Через незначний проміжок часу до автомобіля підійшов незнайомий чоловік, який відкрив праві передні пасажирські двері, застосовуючи ненормовану лексику, висловив йому претензії про неправильне паркування та озвучив вимогу, щоб він прибрав транспортний засіб. Одночасно з цим вказаний чоловік за допомогою мобільного телефону фіксував його та їх розмову на відео і аудіозапис, погрожуючи викликати поліцію.

Вказана поведінка та дії цієї людини йому не сподобалися, однак він спокійно реагуючи на зауваження та вимогу вказаної особи, повідомив, що він не є ні водієм ні власником автомобіля, у звязку з чим відїжджати нікуди не буде та не заперечує про виклик поліції.

В цей час до місця стоянки автомобіля підійшов ОСОБА_3 і побачивши вищевказані дії самоуправства цього чоловіка, емоційно обурився, внаслідок чого між ними повторно виникла неприязна суперечка, яка у подальшому продовжилася тяганиною і закінчилася бійкою.

Через деякий час, побачивши, що проти його знайомого у побитті приймають участь вже двоє осіб, вийшов з автомобіля і розборонив їх.

Дещо заспокоївшись, ОСОБА_3 повідомив присутніх, що про факт його побиття він заявить у поліцію, зафіксує тілесні ушкодження та ініціює порушення кримінального провадження стосовно цих осіб.

У свою чергу, діючи на випередження, один із вказаних осіб зателефонував у поліцію з проханням прибути на місце події.

Оскільки він ніяких правопорушень не вчиняв, автомобілем ОСОБА_3 не керував, у бійці ніякої участі не приймав, вирішив дочекатися приїзду поліції та надати їм свої пояснення щодо всіх фактів і обставин, які мали відношення до вказаного інциденту.

Через 15-20 хвилин на місце події підїхав наряд поліцейських, однак вислухавши пояснення присутніх, вони розцінили цей інцидент, як звичайну сварку сторін і не вбачаючи підстав щодо реалізації своїх компетенцій, поїхали з місця.

Інший наряд поліції, який прибув на місце після повторного виклику, вислухавши пояснення заявників, без будь-яких подальших зясувань причин сварки і побиття ОСОБА_3, опираючись виключно на «покази» і телефонний відеозапис цих неприязно налаштованих до них осіб, повідомили його про свій намір зафіксувати протокольно факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Спростовуючи необєктивні твердження осіб заявників, він декілька разів повідомляв поліцейських про те, що він дійсно в цей день вживав спиртні напої, але автомобілем, який стоїть на місці вже тривалий час, не керував, а лише сидів у салоні транспортного засобу та наглядав за ним по проханню власника і нікуди з цього місця не їхав.

Не зважаючи на це, поліцейські доправили ОСОБА_1 в ЗОНД, освідчили на стан спяніння, після чого склали адміністративний протокол за кваліфікуючими ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, опираючись виключно на неправдиві твердження неприязно налаштованих осіб заявників, які хотіли помститися за вищевказаний інцидент, що виник у них із його знайомим ОСОБА_3

Притягнення його до відповідальності безпідставні та такі, що відповідно до вимог законодавства України не грунтувалися на всебічно зясованих фактичних обставинах у даній справі.

Справу розглянуто поверхово і однобічно, а його без наявності жодних доказів, крім необєктивних і сумнівних пояснень заявників (свідків) безпідставно і не обґрунтовано визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, оскільки він транспортним засобом не керував, вважає, що достатніх, законних і переконливих доказів, які свідчили б про протилежне, а саме те, що 23.02.2017, у 17 годин, він керував транспортним засобом «Тойота-Кемрі», що належав ОСОБА_3, відсутні і про це свідчить наступне:

- факт керування ним транспортним засобом ОСОБА_3 безпосередньо поліцейськими не виявлявся;

- про надуманий факт правопорушення заявили поліції зацікавлені у помсті особи, між якими до цього відбувся конфлікт і бійка із власником автомобіля ОСОБА_3, що стало причиною неприязних відносин в тому числі і по відношенню до нього;

- факт неупередженості заявників, які у подальшому були залучені як свідки у справі, ні поліцейськими ні судом не перевірявся та не ставився під сумнів, хоча по причині побиття ОСОБА_3 саме цими особами, Ужгородським ВП порушено кримінальне провадження за ст.125 КК України, про що свідчить реєстр, копія якого міститься у матеріалах справи, як додаток до клопотання захисника від 13.04.2017;

- досліджені у судовому засіданні, як основні докази у справі, відео та аудіо фіксація надуманого та інкримінованого йому правопорушення, ніяким чином не доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а навпаки спростовують цей факт (автомобіль постійно стоїть на узбіччі дороги, із включеними аварійними сигналами, а ОСОБА_1 сидить у його салоні і не здійснює ніяких дій керування чи руху транспортного засобу);

- з даного відео та аудіо запису також частково видно факт виникнення неприязних відносин між сторонами, бійка майбутніх заявників і свідків з ОСОБА_3;

- відео та аудіо записом із камер фіксації поліцейських неодноразово зафіксовано їхнє пояснення, що інформацію про факт керування транспортним засобом «Тойота-Кемрі» ОСОБА_1 вони отримали безпосередньо від свідків (заявників) упереджених в обєктивності осіб, на підставі чого і проводилося поліцейськими процесуальне оформлення факту по даному штучно створеному правопорушенню.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги першого, свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які повністю заперечили керування транспортним засобом ОСОБА_1 23.02.2017, вказаним автомобілем мав керувати саме ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що вказана апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ст.ст. 1,2,7 КУпАП передбачено завдання цього ж кодексу: охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням. Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, і обовязком органу, який її розглядає, є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування, дослідження усіх обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, з дотриманням його вимог,оцінювання доказів за своїм внутрішнім переконанням.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчиненні.

Згідно ст.ст. 3,8,28,21,55,62 ОСОБА_5 України недоторканність людини, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

ОСОБА_5 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_5 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_5 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_5 України гарантується.

Ніхто не може бути підданий такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Особа вважається невинуватою доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час апеляційного розгляду даної справи апеляційним судом відтворено відеозапис подій з ОСОБА_1, що відбулися 23.02.2017, долучений до складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відображений на відеозаписах від 23.02.2017 час повністю спростовує посилання у протоколі про адміністративне правопорушення обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Тойота Кемрі», н.з. АО8385ВК, в м. Ужгороді, по вул. Митрака в стані алкогольного спяніння 23.02.2017, о 17 год. Сам факт керування вказаним автомобілем не доведено жодним іншим доказом у даній справі.

З файлу відеозапису «» вбачається розмова працівників поліції зі свідком у даній справі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що відбулася 23.02.2017, у період часу з 16 год. 55 хв. по 16:56:54; з файлу відеозапису «» вбачається розмова працівників поліції також зі свідком у даній справі ОСОБА_3 23.02.2017, у період часу з 16:59:19 год. по 17:00:03 год.; з файлу відеозапису «» вбачаються також обставини наміру поліцейського виїхати з місця виявлення ОСОБА_1 м. Ужгород, вул. Митрака, до «міськвідділу» в м. Ужгород, на вул. Гагаріна,10 («а»), 23.02.2017, у період часу з 17:00:03 год. по 17:03:02 год.; з файлу відеозапису «» вбачаються обставини завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення та розмова інспектора взводу 2 роти 2 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_6 з ОСОБА_1 23.02.2017, у період часу з 18:14:02 год. по 18:21:28 год.

Інші відеозаписи розмов з ОСОБА_1 23.02.2017 в інші часи (усі відбулися у період з 16:44:16 по 18:21:28 год. 23.02.2017), письмові пояснення свідків не містять жодного доказу саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 23.02.2017, о 17 год., про що йдеться у складеному щодо нього протоколі про адміністративне правопорушення від 23.02.2017 серії БР № 216002.

Обставина перебування в будь-якому автомобілі, в тому числі за його кермом, без керування ним, особи в стані алкогольного спяніння не є підставою для жодної відповідальності згідно КУпАП, в тому числі й за відповідною частиною статті 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.04.2017 про визнання винним та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя