Справа № 375/800/17 Провадження № 3/375/248/17
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017 року суддя Рокитнянського районного суду Київської області Нечепоренко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Рокитнянського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

09 червня 2017 року до суду надійшов адміністративний протокол про те, що 23.05.17 біля 03 год. ОСОБА_1 в м.Біла Церква по вул.Грибоєдова керував належним ОСОБА_2 автомобілем марки «Вольво-740 GL» д.н.з. Е62-20МЯ з явними ознаками алкогольного сп»яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проведення медичного освідування та перевірки на місці за допомогою газоаналізатора Драгер-6810 та в КЗБМР Білоцерківської міської лікарні в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 заперечив факт вчинення правопорушення та пояснив, що в ніч на 23 травня 2017 року він та його знайомі поїхали належним йому автомобілем «Вольво» в м.Біла Церква. Так як він був у стані алкогольного сп»яніння, то передав керування ОСОБА_3. В м.Біла Церква їх зупинили працівники поліції, де водій злякався і пересів на заднє сидіння, а він почав виясняти з працівниками поліції причину зупинки. Так як він стверджував, що не був за кермом автомобіля, а працівники поліції стверджували, що саме він керував автомобілем, між ними виник конфлікт, під час якого на нього наділи кайданки та поліцейський кілька разів вдарив його ліктем по тулубу. Згодом приїхали ще працівники поліції та поняті, в присутності яких він відмовився від проходження освідування на предмет вживання алкоголю, так як не заперечував, що він перебуває у стані алкогольного сп»яніння, але не керував під час зупинки автомобілем.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що в ніч на 23.05.17 біля 2 год. ночі вони поїхали в м.Біла Церква, при цьому за кермом сидів ОСОБА_3. Коли побачили синій маячок поліцейської автомашини, водій зупинив автомобіль і переліз на заднє сидіння, так як злякався поліцейських. Поліцейський запитав чий автомобіль і ОСОБА_1 дав документи на автомобіль та почав доказувати, що не він керував автомобілем. Після чого на ОСОБА_1 наділи кайданки та посадили в поліцейський автомобіль. Згодом на їх виклик приїхав дядько ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який визволив ОСОБА_1 та відвіз додому.

На запитання судді, чому при перегляді відеозапису з місця зупинки автомобіля «Вольво» на сидінні водія нікого не було, а з переднього пасажирського сидіння вийшов він та ОСОБА_1, свідок ОСОБА_3 пояснив, що він та ОСОБА_1 сиділи удвох на передньому сидінні, тому і вийшли удвох.

Те ж він написав згодом у своєму поясненні.

Його пояснення підтвердив свідок ОСОБА_5, що в ніч на 23.05.17 він з товаришами поїхали автомобілем, належним ОСОБА_1, в м.Біла Церква. При цьому за кермом сидів ОСОБА_3. Там їх зупинили працівники поліції та заставили всіх вийти назовні, при цьому вдарили ОСОБА_1, який впав на бордюр головою. Потім приїхав дядько ОСОБА_1 і останього забрали з поліцейського автомобіля та повезли до лікарні.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що в ніч на 23 травня 2017 року йому зателефонували товариші його племінника ОСОБА_1 і повідомили, що поліцейські в м.Біла Церква наділи тому кайданки та закрили в автомобілі. На місці він домігся, щоб з ОСОБА_1 зняли кайданки та він відвіз його до лікарні на обстеження. Потім поїхали додому і по дорозі йому повідомили, що за кермом автомобіля в ту ніч був не ОСОБА_1, а ОСОБА_3, який злякався поліції і пересів на заднє сидіння.

Незважаючи на заперечення вини, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується поясненнями працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що в ніч на 23 травня 2017 року вони перебували на чергуванні в м.Біла Церква, де побачили, що по вул.Леваневського автомобіль «ОСОБА_5» їхав на великій швидкості, не пропустив пішохода на переході і тому включили проблискові маячки та почали переслідувати даний автомобіль, який не зупинявся на сигнал і коли зупинився на вул.Грибоєдова, то підбігли до дверей водія, де побачили, що водій почав пересідати на пасажирське сидіння і вже сидів на коробці передач майже на колінах переднього пасажира. Запропонувати всім вийти і водій вийшов через передні пасажирські двері разом з пасажиром. Як стало відомо, це був ОСОБА_1, який повідомив, що він у нетверезому стані, але заперечував керування автомобілем. Запропонували пройти освідування на алкотестері Драгер чи в лікарні, але ОСОБА_1 відмовився, так як він стверджував, що не керував автомобілем. Також неодноразово заявляв, що ви не докажете, що це я керував автомобілем. Коли почали складати адмінпротокол по ст.130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 почав погрожувати, чинити перешкоди і тому вимушено, після неодноразових попереджень, наділи на нього кайданки. Згодом приїхав його родич і забрав ОСОБА_1 та його автомобіль.

Їх пояснення об»єктивно підтверджені переглядом відеозапису з реєстратора переслідування автомобіля «Вольво», де вбачається, що після зупинки автомобіля «Вольво» до дверей водія підбіг працівник поліції і не виявив водія, а з дверей переднього пасажира вийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що останій підтвердив в суді.

В даному випадку суд вважає, що ОСОБА_1 пересідав на переднє пасажирське сидіння з метою ввести в оману працівників поліції з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння, так як вважав, що поліцейський не встигне зафіксувати факт пересадки на пасажирське сидіння.

А пояснення ОСОБА_3, що за кермом сидів ОСОБА_3 суд до уваги не приймає, так як за кілька секунд, які пройшли від зупинки автомобіля до відкриття дверей водія поліцейським ОСОБА_7, нереально перелізти з сидіння водія на заднє пасажирське сидіння, тим паче, як вбачається з пояснень ОСОБА_7, ОСОБА_1 перелазив на переднє пасажирське сидіння і сидів на коробці передач майже на колінах у пасажира, що унеможливлювало пересадку іншої особи з водійського сидіння на заднє пасажирське.

Також пасажир ОСОБА_3, на якого вказують як на водія автомобіля, до суду не з»явився, а викликати судовою повісткою немає можливості, так як адреса невідома, що викликає сумнів у правдивості пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Крім того, факт правопорушення підтверджується протоколом серії БР №041680 про адміністративне правопорушення від 23.05.17 відносно ОСОБА_1 про порушення останнім п.2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В діях ОСОБА_1 вбачаю склад правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 КК України.

Керуючись ст.ст.33, 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (отримувач коштів УДК у Рокитнянському районі/Рокитне/ 21081000, код ЄРДПОУ: 23569932; банк отримувача: ГУ ДКУ у Київській області; код банку отримувача: 821018; рахунок отримувача: 0522, код класифікації доходів: 21081100. Символ звітності 106) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код ЄРДПОУ: 37993783, банк отримувача: ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Рокитнянський районний суд.

Суддя

Постанова набуває законної сили___________

Постанова може бути пред»явлена до виконання_______________