Справа № 592/5479/17
Провадження № 3/592/1254/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков І. Г. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, фізичної особи-підприємця, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 144258 17.05.2017 року о 16 годині 45 хвилин в м. Суми по пров. Лікаря Івана Деревянка біля буд. 1 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Merzedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_1 був неуважний під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно та допусти зіткнення з автомобілем УАЗ 374194, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 В, , в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив про те, що він не порушував правил дорожнього руху, не пошкоджував транспортних засобів, тобто він не вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Він просив провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_2 та інспектор роти № 2 батальйону УПП в м. Суми лейтенант поліції ОСОБА_3 не зявилися. Про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, прихожу до наступного висновку.

В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, які не були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди. І натомість відсутні пояснення інших свідків, які бачили цю дорожньо-транспортну пригоду.

Крім того, власником автомобіля УАЗ 374194, реєстраційний номер НОМЕР_2, в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди зазначене публічне акціонерне товариство Укрпошта (а. с. 4) .

Відтак, оскільки водій ОСОБА_2 не є власником автомобіля УАЗ 374194, реєстраційний номер НОМЕР_2, відтак його процесуальний статус потерпілого визначений невірно, оскільки йому особисто не було заподіяно ні моральну, ні фізичну, ні майнову шкоду, як те передбачене ст. 269 КУпАП.

Крім того, інспектор роти № 2 батальйону УПП в м. Суми лейтенант поліції ОСОБА_3 відеозапис з нагрудної камери поліцейського не надав, будь-яких фотографій з місця дорожньо-транспортної пригоди не надав, всупереч Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Крім того, із наданих водієм ОСОБА_1 фотоматеріалів вбачається, що автомобіль УАЗ 374194, реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди рухався по смузі зустрічного руху, а тому не виключається, що саме водій автомобіля УАЗ 374194, реєстраційний номер НОМЕР_2, здійснив наїзд, зіткнення з автомобілем Merzedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, тобто не виключається, що водій автомобіля УАЗ 374194, реєстраційний номер НОМЕР_2, є винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, на підставі встановлених обставин, прихожу до наступного висновку.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України) .

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України) .

Виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями, та відповідальність за них (п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України) .

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП) .

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП) .

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП) .

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП) .

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу (ст. 284 КУпАП) .

Оцінюючи додані до протоколу письмові докази, враховуючи показання особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, з точки зору їх логічності, послідовності, достовірності, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, вважаю, що надані письмові докази не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, оскільки містять відомості, які ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України. А усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у звязку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту .

Вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП та вимог Інструкції, вважаю, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП. Тобто водій ОСОБА_1 не порушувала вимоги п. 10.9. Правил дорожнього руху, а відтак він не підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 124, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено, ОСОБА_1.

Копію постанови в той же строк вручити або вислати потерпілому на його прохання.

Копію постанови вручити під розписку. У разі якщо копія постанови буде вислана, про це зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 або 32-1 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185-3 КУпАП.

Суддя І.Г. Бичков