Справа № 419/2746/17
Провадження № 33/782/181/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8.12.2017 р. м. Сєвєродонецьк

Суддя Апеляційного суду Луганської області Белах А.В. за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новоайдарського райсуду Луганської обл. від 15.09.2017 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2, який народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у. с. Борівсь-

ке Попаснянського р-ну Луганської обл., громадя-

нин України, має середню технічну освіту, одру-

жена, не працює, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 2043 КУпАП та на неї накладено адмі-ністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. з конфіскацією товару відповідно до додатку до адмінпротоколу, стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.

Суд першої інстанції в постанові вказав, що 15.08.2017 р. приблизно о 5 год. на незаконній переправі через р. Сіверський Донець, що знаходиться між с. Лопаскіне та с. Трьохізбенка Ново-айдарського р-ну Луганської обл., ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ-2121 р/номер НОМЕР_1 транспортувала вантаж, а саме: непродовольчі товари загальною вартістю 92332,00 грн. до тимча-сово непідконтрольної території України, а саме до смт. Слов'яносербськ з метою подальшої реа-лізації та отримання прибутку у грошовій формі, чим порушила вимоги Постанови КМУ від 1.03.2017 р. № 99 «Про затвердження Порядку переміщення товарів до району або з району про-ведення АТО», чим скоїла адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 2043 КУпАП.

Обгрунтовуючи своє рішення суд послався на протокол про адміністративне правопору-шення № 405 від 15.08.2017 р. та визнання вини правопорушницею.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови суду пер-шої інстанції та закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсут-ністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 15.08.2017 р. вона за кермом автомобіля перевозила вантаж - непродовольчі товари для власних потреб та на замовлення своїх односельців. На в'їзді в с. Бахмутівка, в якому вона проживає, а не поблизу незаконної переправи через річку, її зупинили співробітники ДФС, які були озброєні та під їхнім примусом вона давала пояснення та визнавала провину. Зазначає, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для спра-ви, висновки суду про його її винність не відповідають фактичним обставинам справи, судом не-вірно застосовані та порушені норми матеріального права, порушено її право на захист.

Апеляційний суд, заслухавши захисника ОСОБА_1, який підтримав викладені в апеля-ційній скарзі доводи та просив її задовольнити у повному обсязі, правопорушницю ОСОБА_2, яка також підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно, об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопо-рушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну пра-вову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгля-ду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, або визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду, або необґрунтованим відхи-ленням їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провад-ження по справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирі-шення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопору-шення суд зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи наявні пом'як-шуючі чи обтяжуючі обставини, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріа-лів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації чи трудовому колек-тиву, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції зазначені обов'язки виконав не в повному обсязі, тому поспішно при-йняв судове рішення без належної перевірки обставин адміністративного провадження.

Як вбачається із змісту постанови, суд належним чином не виконав вимоги закону та дій-шов хибного висновку про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміні-стративної відповідальності за ч. 1 ст. 2043 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 1, 3, 8 та 9 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, Ук-раїна є правовою державою, у якій людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визна-чають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Звернення до суду для захисту консти-туційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України га-рантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі бу-дь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворі-ше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосуван-ня Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Оскільки санкція ч. 1 ст. 2043 КУпАП України передбачає не тільки застосування штрафу, але й обов'язкову конфіскацією товарів, суд приходить до висновку, що загальний характер цієї норми і тяжкість передбаченого нею покарання, яке може полягати в конфіскації товарів, вартість яких законом не обмежена, вимагає суворого дотримання стандартів ЄСПЛ, притаманних кримі-нальному провадженню, при застосуванні вказаної норми.

У справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що «неможли-во дійти висновку про те, що «порядок», зазначений у ст. 1851 КУпАП, був визначений достатньо точно для того, щоб надати заявникові можливість передбачити, тією мірою, якою це було обгрун-товано обставинами, наслідки його дій…» При цьому «хоча таке правопорушення як порушення порядку проведення демонстрацій передбачалося КУпАП, його підстава, тобто, власне порядок проведення демонстрацій, не була з належною чіткістю встановлена національним законодавств-вом... За відсутності чіткого та передбачуваного законодавства, що визначає правила проведення мирних демонстрацій, покарання заявника за порушення неіснуючого порядку було несумісним зі статтею 7 Конвенції».

Застосовуючи вказані стандарти ЄСПЛ до цієї справи про адміністративне правопорушен-ня, суд відзначає, що як і ст. 1851 КУпАП України, ст. 2043 КУпАП України так само має бланкет-ний характер і встановлює відповідальність за «порушення порядку переміщення товарів до райо-ну або з району проведення антитерористичної операції».

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 2043 КУпАП можливе лише за наявності нормативно-правового акту, який встановлюватиме порядок перемі-щення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Оскільки норма ст. 2043 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов'язково має бути поси-лання на конкретну норму спеціального закону чи іншого нормативно-правового акту ( статтю чи пункт), за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку на Порядок переміщення то-варів до району або з району проведення антитерористичної операції, затверджений Постановою КМУ від 1.03.2017 р. № 99, який визначає правовий режим переміщення товарів, у тому числі тих, що визнані в установленому порядку гуманітарною допомогою, до району або з району проведен-ня антитерористичної операції (через лінію зіткнення та/або в її межах) та поширюється на фізич-них осіб і суб'єктів господарювання, які здійснюють такі переміщення.

Однак таке посилання у протоколі та у судовому рішенні відсутнє. До того ж, діючий Поря-док переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, не пере-дбачає ніякої відповідальності за його порушення.

Особа, яка перебуває в районі проведення антитерористичної операції, повинна порушити чи навпаки не виконати певні приписи цього Порядку, а уповноважена службова особа, виявивши такі порушення - вказати їх у протоколі та закріпити і підтвердити доказами, передбаченими дію-чим КУпАП.

З пояснень ОСОБА_2 в засіданні апеляційного суду випливає, що 15.08.2017 р. вона за кермом автомобіля перевозила вантаж - непродовольчі товари для власних потреб та на замовлен-ня своїх односельців. На в'їзді з боку смт. Новоайдар в с. Бахмутівка, в якому вона проживає, її зупинили 4 співробітники ДФС у масках, які були озброєні автоматами та під їхнім примусом вона давала пояснення, які потім були досліджені судом. Разом з нею в автомобілі перебував її зять ОСОБА_4

Аналогічні пояснення дав апеляційному суду свідок ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_5 в режимі відеоконференції суду пояснив, що вранку 15.08.2017 р. він у складі групи затримав на незаконній переправі через р. Сіверський Донець, що знаходиться між с. Лопаскіне та с. Трьохізбенка Новоайдарського р-ну Луганської обл., ОСОБА_2 на авто-мобілі ВАЗ-2121 з вантажем, який вона хотіла переправити через річку. Було затримано два авто-мобілі. Під час складання процесуальних документів схем місця події не складалося, поняті чи свідки не залучалися, тому що місцеві жителі побоюються давати будь-які свідчення.

З матеріалів справи вбачається, що в ній відсутні будь-які відомості про точне місце затри-мання ОСОБА_2 на легковому автомобілі з вантажем з непродовольчих товарів, відсутні схе-ми розташування автомобіля з прив'язкою до місцевості, протокол огляду місця події не складав-ся, поняті чи свідки при проведенні процесуальних дій не залучались. ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_6 спростовували в суді перебування поблизу незаконної переправи. Покази свідка ОСОБА_7 не спростували ці обставини.

Враховуючи наявну неповноту у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення, а та-кож, дотримуючись вимог ст. 62 Конституції України, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні право-порушення, передбаченого ч. 1 ст. 2043 КУпАП, та необґрунтовано наклав на неї стягнення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопору-шення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 2043 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність складу адміністративно-го правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Новоайдарського райсуду Луганської обл. від 15.09.2017 р., якою ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 2043 КУпАП та накла-дено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. з конфіскацією товару відпо-відно до додатку до адмінпротоколу - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністра-тивного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2043 КпАП України.

Вилучені у ОСОБА_2 та передані працівникам УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській обл., відповідно до додатку до адмінпротоколу від 15.08.2017 р. (а. пр. 3-4), то-вари на загальну суму 92332 грн. та товари, передані ОСОБА_2 відповідно до акту прийому-передачі від 15.08.2017 ( а. пр. 5) вартістю 3200 грн. - повернути ОСОБА_2

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.