Справа № 750/3964/17 Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С.
Провадження № 33/795/447/2017
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель ІНФОРМАЦІЯ_2 одружений,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто суму судового збору у розмірі 320 гривень.

Як установив суд, 17 квітня 2017 року в 00 год. 53 хв., на вул. Шевченка, 51, в м. Чернігові був зупинений ОСОБА_1, який на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, мотивує тим, що він не міг перебувати за кермом даного транспортного засобу, який йому не належить, оскільки перебував в іншому місці, що можуть підтвердити свідки.

Вказує, що посвідчення водія він загубив у грудні 2016 року, а тому 17 квітня 2017 року особа, що його знайшла, могла скористатися його документами, щоб уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Особисто він перебував в с. Полуботки з 16 по 18 квітня 2017 року і нікуди не виїжджав.

У нього не має і ніколи не було автомобіля НОМЕР_2. Йому належить автомобіль «Фольксваген транспортер» д.н.з. НОМЕР_3.

Просить врахувати, що судових повісток з викликом до суду він не отримував, а тому не міг навіть припустити, що відносно нього розглядається адміністративна справа, та був позбавлений можливості викласти суду свої доводи щодо непричетності до вчиненого правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, вказав на те, що ніколи не перебував за кермом транспортного засобу марки ВАЗ 2103, йому в ту ніч не проводили медичного огляду, оскільки він з дружиною, друзями перебували поза межами м. Чернігова, в с. Полуботки Чернігівського району.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 жителька с. Полуботки підтвердила, що ОСОБА_1 з дружиною на Паску приїхали до неї у гості і повернулись в Чернігів лише 18 квітня 2017 року. Свідок ОСОБА_3, чоловік якої товаришує з ОСОБА_1, спочатку впізнала на відеозапису чоловіка, який сидів у лікаря нарколога в кабінеті, як ОСОБА_1, потім виправилася, пояснивши, що з 16 по 18 квітня 2017 року ОСОБА_1 перебував в с. Полуботки, де святкували Паску.

Дружина ОСОБА_1 ОСОБА_4 також стверджувала, що в ніч з 16 на 17 квітня 2017 року її чоловік перебував з нею у гостях у ОСОБА_2, де також перебував і її син.

На противагу показанням свідків, поліцейський ОСОБА_5 наполягала, що за кермом перебував ОСОБА_1, особа якого була встановлена за посвідченням водія.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, поліцейського, свідків, переглянувши відеозапис зупинки водія, складання протоколу та обстеження в наркологічному диспансері на стан спяніння, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

З матеріалів провадження вбачається, що за місцем проживання ОСОБА_1, без помилок в написанні адреси, двічі були направлені судові повідомлення про день та час розгляду справи, які останнім не були отримані та повернулись на адресу суду з відміткою про те, що не були вручені адресату за не запитом .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення прав в звязку з розглядом справи за його відсутності, не заслуговують на увагу, оскільки апеляційним судом під час апеляційного перегляду повністю відновлено право ОСОБА_1 доступу до правосуддя.

З протоколу про адміністративне правопорушення та переглянутого відеозапису вбачається, що в 00 год. 53 хв. 17 квітня 2017 року на вул. Шевченка, 51 м. Чернігова, був зупинений ОСОБА_1, а не інша особа, який керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

Огляд на стан спяніння був проведений в Чернігівському наркологічному диспансері лікарем наркологом, що підтверджується висновком № 359 від 17.04.2017 року. Особа водія була встановлена за посвідченням ВАЕ 784307 (а.с.4).

Доводи апелянта, що він загубив посвідчення водія і цим могла скористатися інша особа, не заслуговують на довіру. По відеозапису, проведеному в освітленому кабінеті лікаря - нарколога видно, що в кабінеті сидить ОСОБА_1, а не інша особа. Крім того, якщо посвідчення водія було загублене у грудні 2016 року, то за одержанням нового посвідчення ОСОБА_1 звернувся 18 квітня 2017 року, наступного дня після затримання його працівниками поліції за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння, що підтверджується відповіддю Регіонального сервісного центру в Чернігівській області від 10. 10. 2017 року

Крім того, доставка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, згідно розписки, була покладена на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є сином дружини ОСОБА_1 ОСОБА_4, яка пояснювала, що син також перебував з нею.

Належність автомобіля іншій особі, не перешкоджає використанню цього автомобіля в якості транспортного засобу. Одяг, куртку, ОСОБА_1 міг запозичити на час поїздки у когось з гостей.

Свідки, які стверджували, що ОСОБА_1 нікуди не виїжджав, можуть свідомо помилятися, оскільки три дні святкування знижують як увагу, так і пильність. Село Полуботки розташоване майже в межах м. Чернігова, а тому відсутність протягом 2-3 годин вночі, на другий день Великодня, цілком природно залишилася непоміченою.

Отже, відеозапис, на якому особа за зростом, віком, обличчям схожа на ОСОБА_1, предявлення посвідчення водія, яке за серією та номером було видане саме ОСОБА_1, а не іншій особі, заява ОСОБА_1 від 18 квітня 2017 року про втрату посвідчення водія, яке предявлялось вночі 17 квітня 2017 року, наявність розписки про доставку автомобіля від імені сина дружини ОСОБА_1, спростовують доводи апеляційної скарги про вчинення правопорушення іншою особою та свідчать про правильність висновків суду.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водіям керувати транспортним засобом у стані алкогольного. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд керувався загальними засадами накладення стягнення. Штраф в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами є єдиним та безальтернативним стягненням, передбаченим санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7