Справа № 461/1928/17 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 33/783/463/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю представників Львівської митниці ДФС Черепащука І.В., Хоми Т.Б., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 та його захисників - адвокатів Винника Т.В. та Олешка Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката Винника Тараса Валентиновича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 21 березня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працює, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_1, за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України,-

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 86482 (вісімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 63 коп., а також конфіскації вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 0449/209000015/17 від 10.02.2017 року автомобіля марки «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_3, рік випуску - 2000, колір - сірий, об'єм двигуна - 1598,00 см3, ключ запалення до нього, загальною вартістю 86482 (вісімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 63 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Львівської митниці ДФС 11274 (одинадцять тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 83 коп. витрат за зберігання товару та транспортного засобу на складі митниці, та 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Згідно з постановою, ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 21.01.2017 року о 19 год. 43 хв., перетинаючи митний кордон України з Республіки Польща через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_3, подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії НОМЕР_4, згідно якого власником автомобіля є ОСОБА_9, адреса АДРЕСА_2, а також доручення (pelnomocnictwo) від 16.01.2017 року засвідчене нотаріусом ОСОБА_10, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, як документ що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля громадянину України ОСОБА_4.

В ході здійснення митного оформлення виникла підозра щодо підробки доручення на користування автомобілем від 16.01.2017. Було прийнято рішення здійснити перевірку автентичності документів, поданих громадянином України ОСОБА_4, як підставу для переміщення транспортного засобу марки «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_3, через митний кордон України.

На письмовий запит Львівської митниці ДФС від 23.01.2017 № 1772/13-70-20/10/38 до нотаріуса «ОСОБА_10» отримано відповідь, згідно з якою дане доручення канцелярією нотаріальної кантори не видавалось, нотаріусом ОСОБА_10 не підписувалось, а отже є підроблене.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, адвокат Винник Т.В. в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність оскаржуваної постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 21 березня 2017 року, просить таку скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_5 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки він не мав наміру переміщувати через митний кордон України автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення через митний кордон підроблених документів, так як не знав, що наявне у нього доручення, яке він надав митному органу, може бути підробленим.

Окрім цього, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначає, що суддею місцевого суду порушено норми законодавства, оскільки ОСОБА_4 не було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду даної справи, відтак порушено права останнього.

В судове засідання 09.06.2017 року ОСОБА_4 не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що не позбавляє апеляційний суд можливості провести розгляд апеляційної скарги у його відсутності. Захисник ОСОБА_4 - адвокат Винник Т.В. не заперечив проти розгляду справи у відсутності його підзахисного, про що свідчить долучена до матеріалів справи заява.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його адвокатів на підтримання поданої апеляційної скарги, представників митниці, які вважають рішення суду першої інстанції законним й обгрунтованим, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 486, 489 МК України суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Диспозиція ч.1 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно зі ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Перевіривши наявні матеріали справи №461/1928/17, апеляційний суд приходить до переконання, що висновок судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_4 порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України, є вірним, ґрунтується на сукупності зібраних та перевірених судом доказів.

Зокрема, згідно з протоколом про порушення митних правил від 10 лютого 2017 року №0449/209000015/17 (а.с.1-5), 21.01.2017 року близько 19 год. 43 хв. в зону митного контролю м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС в напрямку в'їзд в Україну смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «Daewoo Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_5, VIN: НОМЕР_3, під керуванням громадянина України ОСОБА_4.

Під час здійснення митних формальностей ОСОБА_4 подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право перетину державного кордону України, паспорт НОМЕР_1, виданий 21.10.2015 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «Daewoo Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_5, VIN: НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії НОМЕР_4, згідно з яким власником автомобіля є ОСОБА_9, адреса АДРЕСА_2, а також надав доручення (pеlnomocnictwo) від 16.01.2017 року, засвідчене нотаріусом ОСОБА_10, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, як документ, що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля громадянином України ОСОБА_4

В ході здійснення митного оформлення виникла підозра щодо підробки доручення на користування автомобілем від 16.01.2017 року, отже було прийнято рішення здійснити перевірку автентичності документів, поданих ОСОБА_4 як підставу для переміщення транспортного засобу марки «Daewoo Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_5, VIN: НОМЕР_3, через митний кордон України. На письмовий запит Львівської митниці ДФС від 23.01.2017 року №1772/13-70-20/10/38 до нотаріуса «ОСОБА_10» отримано відповідь, відповідно до якої дане доручення канцелярією нотаріальної кантори не видавалось, нотаріусом ОСОБА_10 не підписувалось, а отже є підробленим.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив дії, спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням митному органу як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_4 (а.с.7)автомобіль «Daewoo Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_5, VIN: НОМЕР_3, зареєстрований у Республіці Польща, власником якого є ОСОБА_9, адреса АДРЕСА_2.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довіреності (pеlnomocnictwo) (а.с.8-9), ОСОБА_9 (ОСОБА_9), ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_6, надав як власник, повну довіреність ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_1, на користування автомобілем марки Daewoo Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_5, VIN: НОМЕР_3, та у повне розпорядження приймати рішення з питань страхування, технічного огляду, ремонту, утилізації, продажу автомобіля, а також видавати додаткові довіреності третім особам.

Таким чином, ОСОБА_4 при переміщенні через митний кордон України як підставу для проходження митного контролю автомобілем «Daewoo Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_5, VIN: НОМЕР_3, надав документи, що містять ознаки підробки, а саме доручення від власника зазначеного автомобіля ОСОБА_9 (ОСОБА_9) на право користування легковим автомобілем «Daewoo Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_5, VIN: НОМЕР_3, завіреного нотаріусом ОСОБА_10, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3. Разом з тим, згідно з відповіддю нотаріуса ОСОБА_10 (ОСОБА_10) (а.с.12, 13, 14) на запит Управління протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС (а.с.10,11), така не змогла підтвердити автентичність наданого доручення, оскільки такий документ не був виданий вказаним нотаріусом, а під зазначеним реєстраційним номером не зареєстровано жодної дії.

Пунктом 57 статті 4 МК України визначено, що товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до пункту 60 статті 4 МК України транспортними засобами особистого користування є наземні транспортні засоби товарних позицій 8702,8703,8704 (загальною масою до 3,5 тонн), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Оскільки поняття транспортного засобу охоплюється поняттям товару, то ст.335 МК України передбачено, що під час переміщення товарів через митний кордон України до митного органу подаються документи та відомості, необхідні для митного контролю серед них, зокрема, є: документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму.

Відповідно до ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митного органу шляхом, в тому числі перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 МК України подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 334 МК України відомості з офіційних документів, наданих для митного контролю та/або митного оформлення, не потребують додаткового підтвердження. В силу частини п'ятої вказаної статті з метою здійснення митного контролю після випуску товарів органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

З огляду на зазначене, суддя першої інстанції вірно зробив висновок про те, що митним органом надано достатньо належних й допустимих доказів, які б беззаперечно вказують на те, що дії ОСОБА_4 спрямовані на переміщення через митний кордон України транспортного засобу з поданням до митного органу як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 16 травня 2017 року ОСОБА_4 підтримав свої апеляційні вимоги та зазначив, що транспортний засіб «DAEWOO NUBIRA» придбав у громадянина Польщі по оголошенню в мережі інтернет. Під час перетину митного кордону України він обрав смугу руху «зелений коридор» та під час митного контролю надав працівникам митниці доручення на автомобіль, оскільки не хотів розмитнювати даний транспортний засіб.

Згідно з наданими ОСОБА_4 у судовому засіданні 16.05.2017 року документами, а саме паспортом транспортного засобу, першим власником автомобіля «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_3, є акціонерне товариство g.B.g,, наступним власником такого 09.06.2003 року став ОСОБА_12 (ОСОБА_12), а останнім власником даного транспортного засобу 16.03.2012 року є ОСОБА_9(ОСОБА_9).

З долученого договору купівлі-продажу транспортного засобу «DAEWOO NUBIRA», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN: НОМЕР_3, укладеного в м.Груйці, продавцем даного транспортного засобу, яка за умовами договору є і його власником, виступає ОСОБА_11 (ОСОБА_11), а покупцем - ОСОБА_4.

Таким чином, представлені суду документи містять у собі розбіжності щодо відомостей про власника автомобіля «DAEWOO NUBIRA», VIN: НОМЕР_3, а саме за договором купівлі-продажу таким є ОСОБА_11, а за паспортом транспортного засобу й дорученням власником такого є ОСОБА_9.

Відповідно до п. 3.8 Додатку ІІ до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур від 26 червня 1999 року, до якої приєдналася Україна, декларант несе в повному обсязі відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації, що знайшло своє відображення і в ч. 4 ст. 266 МК України, яка регламентує, що відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант у разі самостійного декларування товарів.

Частина п'ята зазначеної норми Закону вказує, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Зі системного аналізу зазначених вище норм вбачається, що особа може брати участь у митних відносинах як декларант, коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважена власником особа.

З огляду на зазначене, представник власника товару - транспортного засобу несе відповідальність у повному обсязі за достовірність та законність документів, поданих митному органу під час здійснення митних формальностей, таким чином покликання апелянта про те, що ОСОБА_4 не знав про підробку доручення, як на обгрунтування скасування постанови судді, є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_4 з огляду на те, що останнього не було належним чином повідомлено про судове засідання, то, на переконання апеляційного суду, такі були відновлені судом апеляційної інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови судді Галицького районного суду м.Львова.

Під час розгляду справи в місцевому суді порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, допущено не було.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_4 суддя місцевого суду врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та застосував таке згідно з вимогами ст. 33 КУпАП у межах санкції ч.1 ст.483 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП та ст.529 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 21 березня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Винника Тараса Валентиновича в його інтересах - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк