№ 207/792/17
№ 3/207/193/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з сектору превенції Камянського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на ПАТ «Дніпроазот», механіком, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 1224 КпАП України,

УСТАНОВИВ:

До суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130, ст. 124, та ст. 1224 КпАП України.

Відповідно до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності АП2 №005345 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, 20.03.2017 року о 17 год. 10 хв., водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. В.Чорновола в м. Камянське з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова), на вимогу працівника поліції в присутності двох свідків в установленому порядку відмовився пройти медичне обстеження в медичному закладі та від медичного огляду за допомогою алкотестера «Драгер» для встановлення стану спяніння, та чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності АП2 №005343 за ст. 124 КпАП України, 20.03.2017 року о 17 год. 10 хв. в м. Камянське по вул. В.Чорновола, 67В водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого скоїв наїзд на стоячий попереду автомобіль «ОСОБА_3 С200» н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 (ОСОБА_5С.). В наслідок ДТП травмованих не має, автомобілі отримали механічні ушкодження. Таким чином ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності АП2 №005344 за ст. 1224 КпАП України, 20.03.2017 року о 17 год. 10 хв. в м. Камянське по вул. В.Чорновола, 67В водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_3, будучи учасником ДТП, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, та ст. 1224 КпАП України не визнав та пояснив, що 20.03.2017 року він їхав з роботи, разом з ним в автомобілі їхали ОСОБА_6 та ОСОБА_7, він заїхав на територію супермаркету АТБ, висадив з автомобіля ОСОБА_7, після чого він заїхав на стоянку біля «АТБ-Маркет» та направився в супермаркет АТБ, в цей час до нього підійшла потерпіла ОСОБА_4, яка почала предявляти йому претензії з приводу того, що він перегородив їй дорогу, коли висаджував ОСОБА_7 Потім він зайшов в супермаркет АТБ і через пять хвилин вони з ОСОБА_6 вийшли з супермаркету, сіли в автомобіль, але ОСОБА_4 побачивши, що він виходить з «АТБ-Маркет» перегородила його автомобілю дорогу своїм автомобілем, він здав заднім ходом в протилежний бік і виїхав зі стоянки «АТБ-Маркет» на пр. Конституції. Біля Південного виконкому йому перегородив дорогу чоловік потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_8 і почав звинувачувати його у тому, що він скоїв ДТП і поїхав з місця пригоди. Він пояснив ОСОБА_8, що ніякого ДТП не було і поїхав до себе у гараж. Приблизно через 01 год. 20 хв. приїхав автомобіль ДПС, вийшов інспектор з нагляду за дорожнім рухом ОСОБА_9 та сказав йому, що він скоїв ДТП, після чого почав фотографувати його автомобіль з усіх боків. Потім він з інспектором Данильченко Р.С. поїхали до «АТБ-Маркет» оглянути автомобіль ОСОБА_4, але на ньому не було ніяких пошкоджень. Потім він з інспектором Данильченко Р.С. знов поїхали до його гаражу, де працівник поліції знов почав фотографувати його автомобіль. Після чого вони поїхали до АТБ складати схему місця ДТП, і вже після цього співробітник поліції запропонував йому пройти медичне обстеження. В його присутності інспектор Данильченко Р.С. протокол про адміністративне правопорушення не складав, права йому відповідно до ст. 268 КпАП України не розяснював. Його автомобіль 20.03.2017 року після 17 год. 30 хв. з гаражу не виїжджав.

Щодо правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, ОСОБА_2 пояснив, що 20.03.2017 року під час керування автомобіля він не знаходився в стані алкогольного спяніння т.я. він взагалі не вживає спиртних напоїв, у звязку з тим, що переніс онкологічне захворювання, йому видалили пряму кишку.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 20.03.2017 року вона їхала в магазин «АТБ-Маркет», попереду неї їхав автомобіль «Дачія Логан», який зупинився перед нею і на тротуарі висаджував пасажира. Після цього, коли вона рухалася на своєму автомобілі з місця стоянки АТБ «Маркет», то під час руху водій ОСОБА_2 з правого боку скоїв наїзд на її автомобіль.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 20.03.2017 року після роботи ОСОБА_2 підвозив його і ОСОБА_7 Коли вони заїжджали на стоянку «АТБ-Маркет», ОСОБА_2 призупинив автомобіль, для того щоб ОСОБА_7 зміг вийти. Коли автомобіль зупинився, до них підбігла ОСОБА_4 і почала предявляти претензії з приводу того, що ОСОБА_2 перегородив їй проїзд до «АТБ-Маркет». Потім він з ОСОБА_2 зайшли до магазину супермаркету АТБ, а коли вийшли з АТБ, то побачили, що ОСОБА_4 поставила свій автомобіль поперек виїзду, ОСОБА_2 їй посигналив, але вона сиділа в автомобілі і з місця не зрушила, тоді ОСОБА_2 здав назад, не зачипаючи при цьому автомобіль потерпілої. Ніякого ДТП не було, взагалі контакту автомобілів не відбулося. Вони поїхали до ОСОБА_2 в гараж. Потім до гаражу приїхав інспектор Данильченко Р.С., який фотографував автомобіль ОСОБА_2 з усіх боків. Він запропонував інспектору Данильченко Р.С., щоб він також поїхав до «АТБ-Маркет» для складання схеми ДТП, так як він був свідком всіх цих подій, однак інспектор йому відмовив. Також свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що ОСОБА_2 взагалі не вживає алкоголь, так як у нього була важка операція.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 20.03.2017 року, він йшов додому через гаражи по вул. Мендєлєєва і побачив, що стоїть черговий автомобіль Південного ВП і працівник поліції оглядає автомобіль ОСОБА_2 Він також оглянув цей автомобіль, але ніяких пошкоджень на автомобілі ОСОБА_2 не було. Також інспектор поліції повідомив, що начальник сказав йому усе зафіксувати. Свідок ОСОБА_10 також додав, що ОСОБА_2 взагалі не вживає спиртних напоїв у звязку з хворобою.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 20.03.2017 року після роботи він підходив до супермаркету АТБ, і побачив, що на виїзді з АТБ автомобілю ОСОБА_2 перегородив дорогу сріблястий автомобіль-іномарка. Автомобіль ОСОБА_2 був як перешкода праворуч. ОСОБА_2 посигналив, однак автомобіль не відїхав, тоді ОСОБА_2 здав назад і виїхав заднім ходом автомобіля зі стоянки. Ніякого удару автомобілів він не чув, автомобіль потерпілої, як навмисно стояв, перегородивши проїзд ОСОБА_2 Йому відомо, що ОСОБА_2 не вживає спиртних напоїв у звязку з хворобою.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 20.03.2017 року приблизно в період часу з 18 години до 20 години до нього в гараж приїхали ОСОБА_2 і ОСОБА_6, потім приїхав незнайомий молодий чоловік, пізніше приїхали працівники поліції. Після чого вони разом з інспектором поліції оглянули автомобіль ОСОБА_2, при цьому ніяких пошкоджень на автомобілі ОСОБА_2 не було. Про це він заявляє з впевненістю, так як він особисто оглядав цей автомобіль. Також повідомив, що йому відомо, що ОСОБА_2 взагалі не вживає спиртних напоїв.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 20.03.2017 року приблизно о 19 год. 45 хв. він приїхав у гараж до ОСОБА_12 та побачив, що автомобіль ОСОБА_2 стояв на вулиці біля гаражу ОСОБА_12 і працівник поліції оглядав та фотографував автомобіль ОСОБА_2 Він також оглянув цей автомобіль, але ніяких пошкоджень, подряпин або вмятин на автомобілі не було. Інспектор поліції сам здивувався, що на автомобілі не має жодного пошкодження. Також йому відомо, що ОСОБА_2 переніс важку хворобу у звязку з чим взагалі не вживає спиртних напоїв.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 20.03.2017 року після роботи приблизно о 17 год. 20 хв. він приїхав в гараж до ОСОБА_12, приблизно через 10 хвилин приїхав ОСОБА_2 і повідомив, що у нього виник конфлікт біля АТБ. Потім приїхали працівники поліції, ст. лейтенант поліції ОСОБА_9 оглянув автомобіль ОСОБА_2. він також обдивився даний автомобіль, однак ніяких пошкоджень на автомобілі ОСОБА_2 не було.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 20.03.2017 року приблизно о 20 год. 30 хв. у нього була призначена зустріч на стоянці біля супермаркету АТБ, він побачив, що стоїть автомобіль «Мерседес» на аварійній сигналізації. Він підійшов і запитав у дівчини-водія чи не потрібна якась допомога, дівчина сказала йому, що вона чекає працівників поліції. Потім через 30-40 хвилин він знову повернувся до АТБ, там вже був працівник поліції і ОСОБА_2 При самому скоєнні ДТП та залишення ОСОБА_2М місця дорожньо-транспортної пригоди він присутнім не був. Про ДТП йому відомо лише зі слів працівника поліції. Чи були у ОСОБА_2 ознаки алкогольного спяніння йому не відомо, оскільки він стояв на відстані від ОСОБА_2 Присутнім був лише коли складали протокол про те, що ОСОБА_2 відмовився пройти медичне обстеження на стан алкогольного спяніння. Інші протоколи він підписав автоматично, не перечитуючи їх. При цьому при ньому ОСОБА_2 інспектор не пропонував подути в алкотестера «Драгер», ніякого алкотестера «Драгер» він не бачив. ОСОБА_2 відразу було запропоновано проїхати в лікарню. Іншого учасника ДТП - потерпілу не направляли на огляд.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що 20.03.2017 року в період часу з 20 години до 22 години він приїхав за покупками в супермаркет АТБ. Коли виїжджав зі стоянки, його зупинив працівник поліції для того, щоб він був свідком того, що ОСОБА_2 відмовився пройти медичне обстеження на стан алкогольного спяніння. Свідком ДТП він не був і не бачив, як ОСОБА_2 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. Запаху алкоголю від ОСОБА_2 він не чув та не бачив інших ознак алкогольного спяніння.

Заслухавши ОСОБА_2, потерпілу ОСОБА_4, свідків ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_16, дослідивши матеріали справи, фото автомобіля ОСОБА_2 суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Вказаною статтею передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7)закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження по справі.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення означає, що діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

Склад правопорушення наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 124 КпАП України, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним закрити провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки об'єктивна сторона у даному випадку відсутня, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що мало місце ДТП та пошкодження будь-яких транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Окрім цього, навіть якщо і допустити, що факт дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мав місце, то виходячи з пояснень ОСОБА_4, пояснень свідка ОСОБА_6, свідка ОСОБА_11, а також згідно схеми місця ДТП складеної працівником поліції, яка мається в матеріалах адміністративного провадження, то не в діях громадянина ОСОБА_2, а саме в діях водія ОСОБА_4 вбачається порушення п.10.11. Правил дорожнього руху, в якому зазначено, що у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку. У даному випадку водій ОСОБА_2 рухався праворуч від автомобіля ОСОБА_4

Відносно адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_2 складеного за скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 1224 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за «Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні».

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Відповідно до п.2.10. Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоровя; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до п.2.11. Правил, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов'язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Суб'єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Так, оскільки в ході судового розгляду було встановлено відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України вважаю необхідним закрити провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 1224 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки об'єктивна сторона за ст. 1224 КпАП України у даному випадку відсутня.

Також, відносно ОСОБА_2 посадовою особою поліції було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КпАП України, яка передбачає відповідальність за «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В протоколі про адміністративне порушення зазначено, що водій ОСОБА_2 о 17годині 10 хв. керував автомобілем НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова) від проходження медогляду відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Даний адміністративний протокол складено 20 березня 2017 року о 20 годині 20 хвилин, тобто після спливу 3 годин з часу, коли згідно даного протоколу він керував транспортним засобом, а саме 17 години 10 хвилин.

На момент складання протоколу у особи, яка його склала повноважень на направлення водія на медичний огляд не було, тому, що на час складання даного протоколу законодавець надав це право працівнику міліції, яким особа яка склала адміністративний протокол не була. Враховуючи невідповідність Правил дорожнього руху нормативно-правовим актам, які регулювали діяльність поліції, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення саме за відмову водія проходити огляд на стан спяніння на вимогу працівника міліції, то саме це виключає склад адміністративного правопорушення у діях водія ОСОБА_2

Оскільки у відповідності до норм чинного законодавства працівника міліції юридично не існує з 01.01.2017 року і тільки 22 березня 2017 року згідно постанови КМУ України № 161 були внесені зміни у п.2.5 Правил дорожнього руху, який був викладений в наступній редакції «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.»

Згідно вимог п. 6 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, якою повинна була керуватися та виконувати посадова особа, яка склала адміністративний протокол відносно громадянина ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КпАП України зазначено «Огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби)».

З огляду на вищезазначене факт керування ОСОБА_2 автомобілем НОМЕР_5 з явними ознаками алкогольного спяніння і взагалі зупинення його автомобіля не підтверджується.

Так, фактичні дані мають бути добуті та закріплені з суворим дотриманням встановленої законом форми, оскільки лише за таких умов згідно з ст. 251 КУпАП допускається встановлення фактів засобами доказування. Відповідно, вади форми доказів виключають врахування фактичних даних як фальшивих внаслідок недопустимості засобів доказування, за допомогою яких вони добуті. Також, в протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті співробітника поліції, поясненнях свідків, зазначено про керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного спяніння. Разом з цим пояснення свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 надані в судовому засіданні, входять в протиріччя з рапортом співробітника поліції, адже ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не були свідками ДТП, не були свідками того, як ОСОБА_2 покинув місце ДТП.

Відповідно до ч. 1, 4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

При цьому Правила дорожнього руху України визначають, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Така ж позиція викладена і в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного спяніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, як пояснили свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вони не були свідками ДТП та при них поліція не зупиняла ОСОБА_2 під час керування автомобілем. Окрім цього інспектор не пропонував ОСОБА_2 подути в алкотестера «Драгер», тобто як було встановлено у судовому засіданні огляд на стан спяніння не проводився поліцейським на місці зупинки транспортного засобу та, більш за це, поліцейський не пропонував ОСОБА_2 пройти огляд за допомогою алкотестера «Драгер», тобто з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме п.6 та 7 розділу VIII зазначено «У випадках, коли для прийняття обєктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріли ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу патрульної поліції, на території обслуговування якого сталася пригода. Уповноважена особа підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо обєктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в пятиденний строк надіслати його до відповідного суду» В даному випадку посадовій особі, яка склала адміністративні протоколи відносно ОСОБА_2 нічого не перешкоджало провести обєктивне визначення за результатами так званого ДТП і тільки потім прийняти рішення, але за незрозумілих обставин цього зроблено не було, що свідчить тільки про упередженість та необєктивність працівника поліції.

Згідно з Інструкцією оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі а саме п.2 розділу ІХ«Обовязковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.» В даному випадку тілесні ушкодження ніхто не отримав і підстав у працівника поліції проводити медогляд ОСОБА_2, який на той час не керував автомобілем і не був водієм у посадової особи не було, і дана посадова особа порушила п. 4 розділу 9 цієї ж Інструкції, в якому чітко зазначено «Огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства». Однак, з пояснень водія ОСОБА_2 та водія ОСОБА_4, ОСОБА_2 було запропоновано пройти медогляд, коли він уже не керував автомобілем та після конфлікту між ними та складенням протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП пройшло більше трьох годин. Також проходження огляду на стан алкогольного спяніння працівником поліції було запропоновано тільки водію ОСОБА_2 і не було запропоновано водієві ОСОБА_4

Відповідно до матеріалів отриманих з Південного ВП, а саме копії журналу реєстрації, в якому зазначено час реєстрації ДТП 20.03.2017 року о 20 год. 18 хв., який проведений вже після складання адміністративних протоколів відносно водія ОСОБА_2 і вступає в протиріччя з матеріалами адміністративного правопорушення, тому що в усіх трьох матеріалах зазначено, що дана посадова особа отримала інформацію про ДТП від чергового Південного ВП, а згідно журналу реєстрації підставою реєстрації даної дорожньо-транспортної пригоди є рапорт посадової особи, яка і склала адміністративні протоколи відносно ОСОБА_2

Відповідно до закріпленого в статті 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводиш свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі ОСОБА_14 де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Вважаю, що жодного об'єктивного доказу, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, які б свідчили про факт керування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння транспортним засобом немає. Пояснення свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не містять відомості про факт керування ОСОБА_2 автомобілем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, вважаю необхідним закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, оскільки об'єктивна сторона за ч. 1 ст. 130 КпАП України у даному випадку відсутня.

Відповідно до ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність об'єктивних ознак складу правопорушення в даному випадку означає відсутність самої події адміністративного правопорушення, складу правопорушення в цілому, що є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ст.124, ст. 1224, ч. 1 ст. 130 КпАП України, та керуючись ст.ст. 247, 268, 283, 284, 285 КпАП України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2, за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 1224 КпАП України - закрити, у звязку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний сум м. Дніпропетровська.

Суддя І.М. Юрченко