Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1274/2017
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 червня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320 гривень.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_2 13.01.2017 року о 04.21 год. керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Борщагівській, 152 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі щодо нього закрити.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що судом не було доведено факту події адміністративного правопорушення, оскільки алкоголь він вживав вдома і вже після того, як приїхав додому та поставив свій автомобіль на звичайне місце стоянки біля його під'їзду.

Як зазначає скаржник, свідків на місці не було. Звідки вони взялися та чи реальні ці люди йому невідомо. Окремих їх пояснень в матеріалах справи також не має.

Постанова суду, як і весь адміністративний матеріал фактично складені щодо іншої особи, а не його, оскільки за паспортом він ОСОБА_2, а не ОСОБА_2, як зазначено в усіх документах по справі.

Крім цього, при винесенні постанови, суд ніяк не врахував його, ОСОБА_2, особу, відсутність реальної суспільної шкоди та інших, передбачених ст. 33 КУпАП, обставин.

Обґрунтовуючи поважність причин для поновлення строку подачі апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 12 квітня 2017 року, коли ознайомився з матеріалами справи.

Виклики до суду він не отримував, у тому числі, які відправлялися за допомогою СМС, тим більше, що заяви про повідомлення його за допомогою СМС (як того вимагає закон) він не подавав, а копію оскаржуваної постанови йому взагалі не направляли.

Заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу на її підтримку; пояснення свідка ОСОБА_3, в присутності якого, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що ОСОБА_2 цей строк було пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

По-друге, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, посадова особа, в даному випадку суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 252 КУпАП, повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Разом з тим, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Зокрема, вказуючи на те, що винуватість ОСОБА_2у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та рапортом інспектора поліції, суд першої інстанції залишив поза увагою ті обставини, що відповідно до пунктів 4, 6 РозділуІХ. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року, № 1395, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства, а протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею складається поліцейським у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я в присутності двох свідків. При цьому в протоколі повинні бути зазначені не тільки ознаки сп'яніння, а й дії водія щодо ухилення від огляду.

Між тим, крім рапорту інспектора патрульної поліції до протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь-яких інших доказів, зокрема пояснень свідків або відеозапису дій водія ОСОБА_2, зафіксованих, як зазначається у згаданому вище рапорті, за допомогою нагрудної камери інспектора поліції, які б підтверджували не тільки факт зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2, а й відмови останнього від проведення огляду в закладі охорони здоров'я в присутності двох свідків.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 111364 від 13.01.2017 року, який було складено щодо ОСОБА_2, крім ознак сп'яніння, в ньому зазначено лише те, що «водій відмовився в присутності двох свідків». При цьому від чого саме водій відмовився в протоколі не зазначено, так само як і не зазначено його дій щодо ухилення від огляду.

У своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 хоча і підтвердив свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, проте не зміг пригадати дійсних обставин, за яких було складено цей протокол та чи були дотримані поліцейським при його складанні вимоги зазначеної вище Інструкції.

Враховуючи вищенаведене, а також доводи та обставини, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути визнана доведеною, оскільки вона фактично ґрунтується на припущеннях та не підтверджена належними і допустимими доказами, а всі сумніви щодо доведеності вини особи, в даному випадку ОСОБА_2, як це передбачено ст. 62 Конституції України, повинні тлумачитись на його користь.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року щодо нього - скасуванню, із закриттям провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП -- скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Агафонов С.А.