Справа № 466/2488/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«30» червня 2017 року м.Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Патрульної поліції у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодруженого, фізичну особу - підприємця, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №262156 від 04 квітня 2017 року, 02 квітня 2017 року о 03.33 год. в м. Львові на вул. Личаківська, рухаючись в сторону вул. Пасічна, ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (бетонний блок), в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження та було завдано матеріальну шкоду, порушивши вимоги п.12.1 ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При розгляді матеріалів в суді гр. ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав. Додатково пояснив, що вони із товаришем ОСОБА_2 з 01 на 02 квітня 2017 року пили алкогольні напої в районі вул. Шевченка Турянського у м. Львові. Згодом вони вирішили поїхати на дачу товариша в м. Винники, для цього вони знайшли на вул. Шевченка у м. Львові таксиста, з котрим вони домовилися, що він відвезе їх туди на автомобілі товариша марки «OPEL VIVARO», д.н.з.НОМЕР_1. Рухаючись по вул. Личаківській у м. Львові, таксист наїхав на бетонну перешкоду. Через деякий час вони із товаришем помітили, що таксист втік.

Адвокат гр. ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у судовому засіданні надав аналогічні пояснення.

Допитаний у якості свідка інспектор взводу №1 роти №2 батальйону №4 УПП у м. Львові ОСОБА_4, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст.384, 385 КК України, пояснив суду, що 02 квітня 2017 року до них підійшли таксисти та повідомили, що на вул. Личаківській у м. Львові автомобіль здійснив наїзд на перешкоду. Прибувши на місце, було виявлено автомобіль НОМЕР_2, який мав пошкодження передньої частини та розбитий бетонний блок. Неподалік автомобіля стояло двоє невідомих осіб, які повідомили, що були пасажирами даного автомобіля. Опитавши осіб, які були свідками події, вони не могли чітко вказати, хто був за кермом автомобіля, оскільки внаслідок удару автомобіль задимівся та всі хто був у ньому виходили через передню праву дверку.

Оглянувши автомобіль, було виявлено, що на місці водія спрацювала подушка безпеки, на якій залишилися сліди крові. У ОСОБА_1 були сліди крові на підборідді та розсічена губа, інший мужчина тілесних ушкоджень не мав.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_2, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст.384, 385 КК України, пояснив суду, що вони із ОСОБА_1 з 01 на 02 квітня 2017 року пили алкогольні напої в районі вул. Шевченка Турянського у м. Львові. Згодом вони вирішили поїхати на його дачу в м. Винники, для цього вони знайшли на вул. Шевченка у м. Львові таксиста, з котрим вони домовилися, що він відвезе їх туди на його, ОСОБА_2, автомобілі НОМЕР_2. Рухаючись по вул. Личаківській у м. Львові, таксист наїхав на бетонну перешкоду. Після того, як вони вийшли з автомобіля, який внаслідок удару задимівся, вони із ОСОБА_1 помітили, що таксист втік.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_5, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст.384, 385 КК України, пояснив суду, що подія відбулася вночі, було дуже важко встановити хто був за кермом автомобіля НОМЕР_2, всі, хто був в автомобілі, виходили з одних дверей, бо з інших неможливо було вийти.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог, передбачених ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив з підстав, що в момент зіткнення не керував автомобілем НОМЕР_2, а перебував на сидінні пасажира вказаного автомобіля. Ствердив, що автомобілем в момент зіткнення керував таксист.

Допитані інспектор управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_4, а також свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 особисто не бачили хто саме керував автомобілем НОМЕР_2, в момент зіткнення з перешкодою.

З врахуванням наведеного, протокол про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2017 року серії БР №2621156, відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не може бути належним доказом в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки такий містить суперечливі дані, та вищезазначені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 інспектором не спростовані. Обставини, викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Суд вважає, передчасним висновок інспектора управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_4 про те, що автомобілем НОМЕР_2, в момент зіткнення керував саме ОСОБА_1, оскільки такий суперечить показанням учасників дорожньо-транспортної пригоди та іншим зібраним матеріалам справи.

Інші докази керування ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_2, та відповідно вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях,у зв'язку з чим дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.62 Конституції України,та керуючись ст.ст.7, п.1 ч.1 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_6