Справа № 750/9575/17 провадження № 33/795/552/2017 Категорія - ст. 124 КУпАП Головуючий у 1 інстанції Григор'єв Р. Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 листопада 2017 року,

з участю:

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3,

потерпілого ОСОБА_4,

представника потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 листопада 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

кв. 1

притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 320 гривень.

Як встановлено судом першої інстанції, 03 жовтня 2017 року, о 12 годині 10 хвилин, в місті Чернігові, по вулиці О.Молодчого, 46, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_1, та рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем «Renault 135», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив пункт 10.9 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій порушив питання про скасування постанови місцевого суду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_2 вказав, що судове рішення є помилковим і незаконним, таким, що не ґрунтується на доказах, досліджених в судовому засіданні, а також прийняте в порушення вимог існуючого законодавства.

Стверджував, що зіткнення відбулось внаслідок невиконання водієм ОСОБА_4 правил дорожнього руху, а саме пунктів 10.1 та 12.3. Серед інших, допущених судом порушень, вказав, що судом першої інстанції безпідставно зазначено про порушення ним пункту 10.1 Правил дорожньою руху.

У судовому засіданні, апеляційного суду, ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 підтримали подану апеляційну скаргу, з викладених в ній підстав, та просили закрити провадження в справ за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення. Потерпілий ОСОБА_4 та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно пункту 10.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вимога даного пункту Правил дорожнього руху встановлює відповідальність водіїв за забезпечення безпеки дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням або зміною напрямку руху. Водій перед початком руху зобовязаний памятати, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують Правила дорожнього руху.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Висновок експерта не є обовязковим.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисником був наданий висновок експертного дослідження за № 3 від 06 грудня 2017 року, який був проведений судовим експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за заявою захисника.

За змістом висновку дослідження, в умовах місця події, викладених в постанові за показаннями водія автомобіля «Мазда», з технічної точки зору, дії водія автомобіля «Мазда» не є ні необхідною умовою, ні причиною виникнення даної ДТП, а дії водія «Рено» щодо зміни напрямку руху ліворуч з крайнього правого положення в бік автомобіля «Мазда», зі зменшенням бокового інтервалу до небезпечного, в яких вбачається невідповідність технічним вимогам п. 10.1, п.10.4 (з урахуванням визначення терміну «дати дорогу» п. 10.1), п. 10.5, п. 13.1, п. 13.3 ПДРУ, є як необхідною умовою, так і причиною виникнення даної ДТП.

В умовах місця події, викладених в заяві за показаннями водія автомобіля «Рено» відповісти на поставлене питання, з технічної точки зору, неможливо через неповноту показань водія автомобіля «Рено».

Дані висновки експерта є однобічними, оскільки як вбачається із тексту дослідження, зроблені лише на викладених в постанові показань водія автомобіля «Мазда».

Крім цього, викладені в дослідженні експерта показання водія автомобіля «Рено» ОСОБА_4 є неповними та не відповідають викладеним його показанням в протоколі судового засідання суду першої інстанції.

Висновок судового експерта є суперечливим, оскільки ним не дана оцінка, встановленому, що в умовах місця події, викладених в заяві, як за показаннями водія автомобіля «Мазда» так і водія автомобіля «Рено», з технічної точки зору, водій автомобіля «Мазда» повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1, п. 10.2, п. 10.9, п. 13.1, п. 13.3, п. 12.3 (з урахуванням визначення терміну «небезпека для руху» п. 1.10)ПДРУ.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Місцевий суд належним чином мотивував встановлення під час розгляду справи недотримання водієм ОСОБА_2 пункту 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від

10 жовтня 2001 року, оскільки він рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем «Renault 135», державний номерний знак НОМЕР_2, спричинивши транспортним засобам механічні пошкодження.

Факт скоєння ОСОБА_2 правопорушення підтверджується зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів (а.с.2), схемою місця дорожньо транспортної пригоди від 03 жовтня 2017 року та даними про пошкодження транспортних засобів (а.с.3).

З урахуванням наведеного, висновки місцевого суду про винуватість ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи захисника та ОСОБА_2, про непричетність до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Твердження, викладені в апеляційній скарзі, що у постанові суду першої інстанції безпідставно зазначено порушення ОСОБА_2, ще й пункту 10.1 Правил дорожнього руху є необґрунтованим, оскільки із змісту мотивувальної частини постанови місцевого суду вбачається, що судом встановлено порушення водієм ОСОБА_2 лише пункту 10.9. Правил дорожнього руху, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд першої інстанції з додержанням вимог статті 33 КУпАП, обґрунтовано наклав на ОСОБА_2 стягнення у мінімальному розмірі, що визначений санкцією статті за вчинене адміністративне правопорушення, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не вбачається.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 листопада 2017 року, залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Карнаух