АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/563/17 Головуючий в 1-ої інстанції: Гудим О.М.
Категорія ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року про визнання

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який народився у м. Запорижжя, ІНФОРМАЦІЯ_2, диретора «МЕРКУРІЙ-Інформ» одруженого, на утриманні має малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Згідно з постановою суду першої інстанції, 06 травня 2017 року приблизно о 10 год. 05 хвил. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ЗАЗ-TF», з державним реєстраційним номерним знаком «АЕ 1089 ЕР», знаходячись на вул. Центральна в с.м.т. Царичанка, Дніпропетровської області, поблизу буд. 128, під час виконання обгону, не переконався, що смуга, на яку він буде віїзджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ДЕУ Сенс» з державним реєстраційним номером «АЕ 6149 ВА» під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушив вимоги п. 14.2 в) «Правил дорожнього руху», в результаті вказаним транспортним засобам завдано механічні пошкодження.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано судом першої інстанції за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн.

Потерпілий не згоден за даним рішенням. В апеляції просить його скасувати. Прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_1 більш суворіше стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах строку, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважає, що накладене стягнення у мінімальному розмірі не відповідає тяжкості скоєного правопорушення, що грубо порушив правила дорожнього руху, що завдяки його діям вдалось уникнути більш тяжких наслідків. Стверджує, що ОСОБА_1 намагався уникнути відповідальності, оскільки намагався прибрати транспортні засоби з проїзджої частини. Вважає, що останній рухався з більшею швидкістю чим та, на яку посилається.

Стверджує, що судом не прийнято до уваги об*єм механічних пошкоджень його автомобіля, що до останнього він не оглянутий експертом. На його вимоги відшкодувати шкоду, ОСОБА_1 уникав відповідних заходів. Вказує, що той не розкаявся у своїх протиправних діях.

В апеляції потерпілий ОСОБА_2 просив розглянути скаргу за його відсутністю. Тому суд апеляційної інстанції з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП вважає за можливе розглянути її за відсутністю потерпілого.

Дослідив доводи апеляційної скарги, заслухав думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про безпідставність доводів скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд вважає, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

Висновки про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення при наведених обставинах, кваліфікація його дій, в апеляції не оспорюються, тому відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не перевіряються.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов*язаний з*ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом*якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з*ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні питання про накладення стягнення, суд повинен керуватись ст. ст. 33-35 КУпАП.

Відповідно до вимог вказаних норм, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом*якшують і обтяжують відповідальность.

Із рішення суду першої інстанції вбачається, що вирішуючи питання про накладення стягнення, судом дотримано вимог вказаних норм.

Так, щире каяття суд обгрунтовано визнав в якості обставини, яка пом*якшує відповідальність.

Висновки суду про розкаяння ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в засіданні суду апеляційної інстанції. Останній стверджував, що визнав свою провину при встановлених органом поліції і судом першої інстанції обставинах, що має намір відшкодувати заподіяну шкоду. На підтвердження своїх доводів надав копію платіжного доручення про сплату «франшизи» по договору страхування, що огляд транспортного засобу потерпілого проведено посадовою особою експертного закладу.

Досліджені дані привели суд першої інстанції до висновку про відсутність обставин, які обтяжують відповідальність. Такі обставини не встановлені і судом другої інстанції.

Видно, що судом враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, що правопорушення скоїв вперше.

Сукупність даних, на які послався суд першої інстанції, привела його до обгрунтованого висновку про те, що стягнення у виді штрафу буде достатнім для того, щоб ОСОБА_1 в подальшому не вчиняв порушень, пов*язаних з порушенням правил дорожнього руху. Тому апеляційний суд не знаходить підстав для скасування судового рішення з прийняттям нового з накладенням на останнього більш суворішого стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков