Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1602/17
ПОСТАНОВА

іменем України

03 липня 2017 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Мейнарович Л.А.,

за участю прокурора Ігнатенко А.П.,

захисника ОСОБА_1,

розглядаючи матеріали, які надійшли з управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого головою Коростенської районної ради Житомирської області, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, за ст.172-7 ч.1 та ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Співробітниками управління захисту економіки в Житомирській області складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого "ОСОБА_2, перебуваючи на посаді депутата Коростенської районної ради Житомирської області, будучи згідно п.п."б" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" (далі-Закон), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією в порушення вимог ч.1 ст. 28 Закону, на момент участі в розгляді, підготовці, затвердження та прийнятті рішення Коростенською районною радою Житомирської області публічно не оголосив під час засідання ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 та ч.2 ст.172 - 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" першу сесію новообраної районної у місті, районної, обласної ради скликає відповідна територіальна виборча комісія не пізніш як через два тижні після реєстрації новообраних депутатів ради у кількості, яка забезпечує повноважність складу ради відповідно до статті 45 цього Закону. Перше пленарне засідання першої сесії відкриває голова зазначеної територіальної виборчої комісії, який інформує раду про підсумки виборів депутатів. З моменту визначення повноважень депутатів ради нового скликання рада обирає тимчасову президію з числа депутатів ради в кількості не більше пяти осіб представників партій (блоків), які набрали найбільшу кількість голосів на виборах. Члени тимчасової президії почергово головують на пленарних засіданнях ради до обрання голови ради. З часу обрання голови ради він веде пленарні засідання ради відповідно до вимог цього Закону та регламенту ради.

Крім того ч.1 ст.49 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено що, повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання. Повноваження депутата можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених законом.

Статтею 55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що голова районної, обласної, районної у місті (у разі її створення) ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Згідно ч.1 ст.59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" депутат районної ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умов самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне рішення.

25.11.2015 відбулось перше пленарне засідання першої сесії VII скликання Коростенської районної ради Житомирської області, яку відкрила голова Коростенської районної виборчої комісії ОСОБА_3, яка повідомила про підсумки виборів депутатів районної ради VII скликання Коростенської районної ради та визнала їх повноваження, у кількості 37 депутатів, серед яких був присутній депутат ОСОБА_2

На зазначеній сесії були присутні 36 депутатів, де під п. 10 порядку денного винесено питання про обрання голови Коростенської районної ради Житомирської області.

Депутат районної ради ОСОБА_4 запропонував на посаду голови районної ради кандидатуру депутата районної ради ОСОБА_2 Відповідно до п. 10 Регламенту проведення першої сесії Коростенської районної ради VII скликання висування кандидатур на посаду голови районної ради проводиться фракціями, депутатськими групами, окремими депутатами та шляхом самовисування. Кандидатам на посаду голови районної ради надається право на виступ перед депутатами до 7 хвилин. При обговоренні кандидатур на посаду голови ради депутатам надається право на виступ до 5 хвилин. Кандидату на посаду голови ради після обговорення надається можливість зробити заяву, уточнення, спростування інформації, тощо до 3 хвилин.

Депутат районної ради, член тимчасової комісії ОСОБА_5 поставила на голосування пропозицію про затвердження однієї кандидатури на посаду голови районної ради депутата районної ради ОСОБА_2 "За" проголосувало 36 депутатів, у тому числі й ОСОБА_2 голосував за внесення своєї кандидатури на посаду голови районної ради до бюлетеня, проти 0, утрималось 0. Лічильна комісія внесла в бюлетень з обрання голови районної ради кандидатуру ОСОБА_2

У подальшому була оголошена перерва на 30 хвилин для проведення голосування.

Після перерви голова лічильної комісії ОСОБА_6 ознайомив присутніх з протоколом засідання лічильної комісії від 25.11.2015 року № 2 про результати виборів голови Коростенської районної ради Житомирської області VII скликання, а саме: виготовлено бюлетенів для голосування - 37, видано бюлетенів для голосування - 36, взяли участь у голосуванні - 36 депутатів, кількість бюлетенів визнаних недійсними - 3, не взяли участь у голосуванні - 1 депутат, кількість голосів депутатів, які не підтримали кандидата 13, кількість голосів, поданих за кандидата - 20.

За результатами таємного голосування ОСОБА_2 було обрано головою Коростенської районної ради.

У подальшому було затверджено результати таємного голосування з обрання голови районної ради, "За" проголосували всі присутні 36 депутатів, в тому числі й ОСОБА_2

Рішенням від 25.11.2015 № 1 першої сесії Коростенської районної ради Житомирської області VII скликання ОСОБА_2І обрано головою Коростенської районної ради.

З протоколу першої сесії Коростенської районної ради, встановлено, що ОСОБА_2 не виконав вимоги передбачені ст. 2 ст. 35 Закону України "Про запобігання корупції" та ст. 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а саме самостійно публічно не оголосив про наявність у нього конфлікту інтересів до, та під час підготовки, розгляду та голосування про обрання головою районної ради.

Рішенням Конституційного суду України № 7-рп/99 від 06.07.1999 встановлено, що положення частини першої статті 38 Конституції України, згідно з яким громадяни мають право "вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та місцевого самоврядування" в контексті положень частини другої ст. 78 Конституції України треба розуміти так, що громадянину України надано право вільно бути обраним до будь-якого органу місцевого самоврядування, у тому числі районної ради, а також бути обраним головою районної ради, але реалізувати набутий представницький мандат громадянин може тільки в одному з цих органів чи на відповідній посаді. Однак Конституція України не визначає це як обовязок кожного громадянина. Аналізом чинних законодавчих актів не встановлено норм, який би зобовязував депутата районної ради обиратися на посаду голови відповідної ради, тим більше голосувати за це.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобовязаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, а не знання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що приватний інтерес це будь-який майновий чи не майновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; правопорушення повязане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 28 "Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів" Закону передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 35 "Особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" Закону встановлено, що правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Зазначена норма є відсильною та у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначає модель поведінки такого субєкта. Разом з тим, у випадку втрати правомочності органу за умови неучасті субєкта у прийнятті рішень колегіальним органом, участь такої особи має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом. У такому разі вказана норма відсилає також для застосування ст. 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка встановлює, що: депутат районної ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умов самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Таким чином, у ОСОБА_2 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між його особистим приватним інтересом бажанням отримати постійну оплачувану роботу та його представницькими повноваженнями як депутата ради, який уповноважений представляти відповідну територіальну громаду шляхом участі на сесіях ради, які останній використав при обранні себе головою Коростенської районної ради, а саме вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, які вплинули на обєктивність або неупередженість вчинення дій під час виконання своїх представницьких повноважень, тобто проголосував "За" внесення своєї кандидатури до бюлетеня таємного голосування та затвердження результатів голосування з обрання голови Коростенської районної ради ОСОБА_2

Тобто, приватний інтерес ОСОБА_2, у вигляді бажання отримати постійно оплачувану роботу, реально зіткнувся з його представницькими повноваження при внесенні своєї кандидатури до бюлетеня таємного голосування (публічно не оголосив про наявність в нього реального конфлікту інтересів при внесенні своєї кандидатури до бюлетеня таємного голосування та в подальшому затвердження результатів голосування) з обрання голови Коростенської районної ради Житомирської області.

Своїми діями, які виразилися в порушенні ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" - вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів в службовій діяльності, повязаного з виникненням суперечностей між його особистим приватним інтересом та представницькими повноваженнями, які вплинули на обєктивність вчинення дій. У даному випадку ОСОБА_2 повинен був виконати вимоги ст. 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" при внесенні кандидатури до бюлетеня для таємного голосування, де він сам був кандидатом на посаду голови відповідної ради та в подальшому затвердженні та при участі у відкритому голосуванні щодо обрання його на посаду голови Коростенської районної ради.

Наявність реального конфлікту інтересів у ОСОБА_2 підтверджується:

1.Наявністю приватного інтересу у ОСОБА_2 під час розгляду вказаної пропозиції та питання у формі його не майнового інтересу, зумовлений можливістю:

- бути призначеним на службу в органи місцевого самоврядування (яка відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є професійною, на постійній основі діяльністю громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих Законом);

- набути права та повноваження посадової особи місцевого самоврядування голови районної ради (що передбачені у ст.55 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні");

- отримати статус посадової особи місцевого самоврядування та отримати відповідний ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах відповідної категорії посад (відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування").

2.Наявністю приватного інтересу у ОСОБА_2 під час розгляду вказаної пропозиції та питання у формі його майнового інтересу, зумовлений можливістю:

- отримання заробітної плати за рахунок місцевого бюджету (відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування");

- фінансового та матеріально-технічного забезпечення своєї служби за рахунок коштів місцевого бюджету (відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування");

- отримання матеріального та соціально-побутового забезпечення посадової особи місцевого самоврядування (відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування").

Таким чином, депутат Коростенської районної ради Житомирської області ОСОБА_2 порушив вимоги ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" та під час участі у розгляді, підготовці, затвердження та прийняття рішення при обранні його головою Коростенської районної ради Житомирської області VII скликання, самостійно публічно не оголосив під час засідання ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Одночасно у цьому ж протоколі зазначено, що депутат Коростенської районної ради Житомирської області ОСОБА_2 порушив вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", голосував за внесення своєї кандидатури до бюлетеня для таємного голосування для таємного голосування, де він сам був кандидатом на посаду голови та голосував "За" питання, щодо затвердження результатів голосування з обрання голови Коростенської районної ради Житомирської області ОСОБА_2, у звязку з чим вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст.172-7 ч.1, ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав та пояснив суду, що він як депутат районної ради був присутнім на сесії, де доповідачем перед початком голосування оголошено, що питання, поставлені на голосування, стосуються його, а він відповідно до п.10 Регламенту проведення першої сесії Коростенської районної ради 7 скликання, перед голосуванням по зазначеному питанню виступав перед депутатами, відповідав на поставлені запитання.

Тобто депутати районної ради, які приймали участь у розгляді питань порядку денного, були обізнані про внесення на порядок денний сесії питання про обрання голови ради та включення кандидатури ОСОБА_2 в бюлетень для голосування, а тому й були публічно проінформовані про це, як того вимагає Закон.

Також при голосуванні ним як депутатом за питання щодо затвердження тексту виборчого бюлетеня, а не за внесення своєї кандидатури до бюлетеня для таємного голосування та затвердження результатів таємного голосування про обрання його головою вказаної ради, відсутня така ознака реального конфлікту інтересів, як "суперечність між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями". Голосував він за затвердження свого призначення визначене протоколом лічильної комісії тому, що це його обовязок.

Тому вважає, що в його діях чи бездіяльності відсутні події складів правопорушень, передбачених за ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В його діях відсутній конфлікт інтересів.

Прокурор в судовому засіданні підтримала зазначений протокол про адміністративне правопорушення та зазначила, що в діях ОСОБА_2 є усі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 ч.1 та ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується зібраними у справі та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 пояснили в суді про те, що після висунення кандидатури ОСОБА_2 на включення до бюлетеня на посаду голови районної ради, він виступив перед усіма депутатами й розповів про своє бачення роботи на цій посаді та свої дії. Потім ще й деякі депутати задавали йому запитання, на які ОСОБА_2 відповідав та повідомляв про свою програму. Також після оголошення протоколу лічильної комісії усі депутати проголосували щодо затвердження цього рішенням сесії районної ради.

Вони вважають, що усі рішення приймались відповідно до вимог чинного законодавства і в їх діях відсутні будь-які порушення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків та дослідивши їх в сукупності з матеріалами справи, суд приходить до наступного.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За приписами п.2 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Також відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про запобігання корупції" правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

За ст.59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка регулює конфлікт інтересів, визначено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це, тобто про конфлікт інтересів, під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Тобто, правовою нормою, про необхідність якої наголошено в ч.7 ст.28 та ч.1 ст.35 Закону України "Про запобігання корупції", є норма, передбачена ч.1 ст.59-1Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності ОСОБА_2, як депутата районної ради, визначаються вказаною спеціальною нормою, яка регулює статус відповідних осіб органу місцевого самоврядування.

А тому в умовах реального конфлікту інтересів, ОСОБА_2, як особа, що не має безпосереднього керівника, не повинен був діяти відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", тобто повідомляти у встановлений строк, відповідні органи, оскільки, відповідно до ч.1ст.59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", підставою для участі ОСОБА_2 у голосуванні по питанням, що його стосуються є відповідне повідомлення останнім про конфлікт інтересів під час засідань районної ради, на яких і розглядались відповідні питання, якщо він бажав брати участь у їх розгляді та прийнятті рішень відповідною радою.

Корупційне правопорушення з об'єктивної сторони характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, про що звернено увагу в Рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010). Це стосується й диспозицій ст.172 - 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тоді як, суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується тим, що воно вчиняється умисно і особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Враховуючи ці ознаки, суд вважає, що зазначений конфлікт зароджується і розвивається в рамках свідомості однієї особи, у якої можливе виникнення реального конфлікту інтересів, і яка має корисний прямий умисел на приховане задоволення свого особистого інтересу, нікому на час даного задоволення не відомого.

Отже, в даному випадку, з урахуванням чинного законодавства та визначення термінів "оголошення", "повідомлення", слід визнати, що повідомлення чи оголошення особою про конкретний реальний конфлікт інтересів безпосередньому керівнику або іншому органу, здійснюється тільки у разі якщо зазначеним особам (або органу) до цього було про нього не відомо.

При цьому суд вважає, що протоколи пленарного засідання першої сесії Коростенської районної ради сьомого скликання від 25.11.2015 року, свідчать про те, що усім депутатам, присутнім на сесії, доповідачем перед початком голосування оголошено про питання, поставлені на голосування, які стосуються ОСОБА_2, а останній, відповідно до п.10 Регламенту проведення першої сесії Коростенської районної ради 7 скликання, перед голосуванням по зазначеному питанню виступав перед депутатами, відповідав на поставлені запитання.

Крім того, депутати районної ради, що приймали участь у розгляді питань порядку денного, були обізнані про внесення на порядок денний сесії питання про обрання голови ради та включення кандидатури ОСОБА_2 в бюлетень для голосування, а відтак були публічно проінформовані про це, як того вимагає ст.59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування".

Тому суд приходить до висновку, що в діях чи бездіяльності ОСОБА_2 відсутні ознаки щодо приховування наявного інтересу, та й про даний інтерес знав та його усвідомлював кожний депутат ради перед початком голосування за відповідні питання. А відповідна правова норма дозволяла депутату Коростенської районної ради ОСОБА_2 приймати участь у голосуванні та прийнятті вищевказаних рішень. Також як і в діях ОСОБА_2 під час участі у розгляді, підготовці та прийнятті Коростенською районною радою рішень, що його стосувалися на пленарних засіданнях сесії Коростенської районної ради 25.11.2015 року, відсутність не тільки прямого умислу на вчинення даного адміністративного правопорушення, а й ознак самого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Та й відповідно до примітки ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто конфлікт інтересів - це конфлікт між публічно-правовими обовязками і приватними інтересами державної посадової особи, за якого її приватні інтереси, що випливають з її положення як приватної особи, здатні неправомірним чином вплинути на виконання цією державною посадовою особою її офіційних обовязків або функцій.

І для реального конфлікту інтересів, характерна наявність трьох обєктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження або представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на обєктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми, чи іншими позаслужбовими стосунками тощо.

Відповідно коло службових повноважень наводиться у посадових інструкціях, трудових договорах, які визначають лише безпосередні повноваження конкретного службовця, в тому числі, як законом так і іншим нормативно-правовим актом може додатково визначатися коло як безпосередніх, так і загально службових повноважень, які повинні братись до уваги при розгляді питання про наявність чи відсутність конфлікту інтересів. А представницькі повноваження депутата районної ради накладають на нього певні обов'язки, коло яких закріплено на законодавчому рівні.

Зокрема, відповідно до ст.ст.2, 3, 8, 18, 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону, наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів. Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: 1) керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано; 2) не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях. Депутат місцевої ради зобов'язаний: 1) додержуватися … нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів; 2) брати участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради має право:1) обирати і бути обраним до органів відповідної ради; 2) офіційно представляти виборців у відповідній раді та її органах.

Також відповідно до ст.55 цього ж Закону депутат районної ради вправі обиратися головою районної ради, шляхом таємного голосування.

Тому до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях районної ради, обирання та обрання до органів відповідної ради, у тому числі на посаду голови. При цьому діяльність депутата при прийнятті таких рішень має відбуватись в інтересах громади і представницькі функції депутат має право здійснювати як через прийняття участі в голосуваннях на сесії міської ради, так і через обрання до виконавчих органів відповідної ради.

Оскільки депутат є представником інтересів територіальної громади, а метою діяльності депутата є здійснення місцевого самоврядування, в тому числі і у формі обрання до складу виконавчого або іншого органу ради, до якого входить і голова, то голосування за затвердження результатів таємного голосування щодо обрання головою відповідної ради, є здійсненням саме представницьких функцій депутата, а не реалізацією приватного інтересу.

Отже даючи аналіз адміністративному протоколу, суд приходить до висновку, що безпідставними і незаконними ствердження про те, що у ОСОБА_2 виникла суперечність між його особистим приватним інтересом - бажанням отримати оплачувану роботу, як посадової особи місцевого самоврядування та його представницькими повноваженнями, як депутата ради, який уповноважений представляти відповідну територіальну громаду шляхом участі на сесіях ради, які останній використовував при обранні себе головою Коростенської районної ради, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, які вплинули на об`єктивність або неупередженість під час виконання своїх представницьких повноважень, при голосуванні за питання затвердження тексту бюлетеня та затвердження рішення щодо обрання його головою ради.

При цьому суд враховує Рішення Конституційного суду України (від 7 липня 1998 року № 11-рп/98), згідно якого народний депутат України одержує депутатський мандат від виборців, з якими він як їх представник підтримує зв'язок. За допомогою механізму цього представництва громадяни України реалізують своє конституційне право брати участь в управлінні державними справами і здійснюють народне волевиявлення.

А тому участь депутата любого рівня в голосуванні ради, до якої він входить, являється ні що іншим, як здійсненням виключно представницьких функцій депутата своєї територіальної громади і його обов'язком, а не реалізацією приватного інтересу.

Відповідно до ст.30 ч.1 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", депутат місцевої ради наділений усією повнотою повноважень, передбачених цим та іншими законами України. Ніхто не може обмежити повноваження депутата місцевої ради інакше як у випадках, передбачених Конституцією та законами України. Відповідно до ч.6 ст.49 Закону України "Про місцеве самоврядування" депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

В звязку з цим, суд вважає, що заборона права голосувати за затвердження результатів таємного голосування про обрання його головою вказаної ради являється обмеженням повноваження депутата на голосування з певних питань, а це є неприпустимим.

Також суд вважає, що обрання на посаду голови районної ради не є особистим привілеєм особи, яка виконує представницькі функції в громаді, а покладає на особу публічні обов'язки, визначені законом. Тому оплату його праці в цьому випадку слід розцінювати як умову договору про публічну службу (трудового договору) та як матеріальне забезпечення за виконання відповідних обов'язків, а не як пільгу чи перевагу. Адже відповідно до ст.1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", посадова особа місцевого самоврядування це особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Тому бажання отримати ОСОБА_2 оплачувану роботу не може виступати мотивом адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до ст.43 Конституції України кожному гарантується право на працю, яку він вільно обирає або на яку погоджується.

На підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що в діях чи бездіяльності ОСОБА_2 відсутні події і склад правопорушень, передбачених ч.1 чи ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також обов'язкові складові для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вказані правопорушення, зокрема наявність у останнього умислу на їх вчинення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрити, з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути звернута до виконання протягом трьох місяців та набирає чинності з дня її винесення.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_8