АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУН 659/146/17 Провадження № 33/791/291/17 Головуючий в 1 інстанції Панкєєв В.М. Категорія: ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року. Апеляційний суд Херсонської області під головуванням судді Батрака В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області апеляційну скаргу представника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 24.05.2017, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн з позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік.

ВСТАНОВИВ:

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_2 11.03.2017 року близько 16.50 години керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Поштовій в селі Верхні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області, мав явні ознаки алкогольного сп'яніння (почервонінням очей, запахом з ротової порожнини), на пропозицію інспектора СРПП Нижньосірогозького ВП ОСОБА_4 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного спяніння шляхом використання приладу «Драгер», чи проведення медичного обстеження в умовах медичного закладу водій ОСОБА_2 від продуття трубки приладу «Драгер» та проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова районного суду є незаконною, оскільки суд неповно зясував обставини справи та належним чином не дослідив докази на підтвердження вини ОСОБА_2. Просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, направивши справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд рахує, що вона підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точною неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання свої обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свободи, лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів і: дотриманням встановленої законом процедури.

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі "Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Згідно ч. 1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

При цьому, присутність свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення має бути не формальною, а реальною, тобто свідок в даному випадку має гарантувати законність дій співробітників поліції, а отже має сприймати дії, які вчиняються учасниками адміністративного провадження особисто.

Як вбачається з матеріалів провадження, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 180104 відносно ОСОБА_2, свідками вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є ОСОБА_5 і ОСОБА_6. Інші особи, як свідки в протоколі не вказані.

Згідно показань ОСОБА_2, даних під час розгляду провадження в суді першої інстанції, він вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП не визнав.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 поміж іншого повідомив, що він разом з дружиною був присутній в якості свідка при освідуванні ОСОБА_2. ОСОБА_7 постійно перебувала біля нього. Поліцейські відібрали від нього та дружини пояснення, текст записували самі, зміст пояснення не читав, але підписав. Близько до ОСОБА_2 він не підходив, а таму не може сказати чи був останній в стані алкогольного спяніння. Явних ознак спяніння він не помітив.

З пояснень інспектора СРПП Нижньосірогозького ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4, крім іншого вбачається, що після складання протоколу він особисто сів за кермо автомобіля порушника та разом з останнім відвіз його додому.

Інспектор Нижньосірогозького ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8, допитаний в суді першої інстанції крім іншого повідомив, що брав участь у відібранні пояснень від свідка ОСОБА_5 особисто з ОСОБА_2 не спілкувався, а тому повідомити чи був від останнього відчутний запах алкоголю не може.

Як вбачається з наведених вище показань ОСОБА_2 та інших свідків, в них маються численні розбіжності щодо обставин складання самого протоколу, наявністю у ОСОБА_2 при зупинці автомобіля під його керування ознак алкогольного спяніння, небажання останнього проходити освідування та обставин передачі автомобіля після складання протоколу.

З метою забезпечення повноти розгляду, зясування та належної перевірки всіх обставин провадження для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд першої інстанції мав усунути всі вищевказані суперечності, шляхом допиту свідка ОСОБА_6, яка була свідком проходження ОСОБА_2 освідування та зазначена безпосередньо в проколі, як свідок, допиту ОСОБА_9, які згідно відмітки в протоколі був переданий автомобіль ОСОБА_2

Однак, невважаючи на явні протиріччя в показання учасників розгляду, суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про виклик та допит в судовому засіданні вищевказаних свідків , тим самим допустив неповноту судового розгляду, а як наслідок не належне зясування всіх обставин провадження, що безумовно ставить під сумнів законність і обґрунтованість прийнятого рішення, у звязку з чим постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_10 підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Згідно ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомчі суду, то стягнення може бути накладено не пізніше як три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було вчинено 11 березня 2017 року, тобто на час розгляду апеляційної скарги пройшло більше трьох місяців.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення та встановлено, що пройшло три місяці з дня вчинення правопорушення, апеляційний суд за сплином строку, позбавлений права зясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною чи невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 24 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати

Провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП., у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом ОСОБА_1