Справа № 462/1505/17 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/783/770/17 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області Гуцал І.П., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 7 червня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 7 червня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно постанови судді ОСОБА_2 25.03.2017 року, о 05 год. 22 хв., на вул. Патона, 25 у м. Львові керував автомобілем "NISSAN PATHFINDER", д/н НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення) та відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 7 червня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що дані протоколу не відповідають дійсності, оскільки йому навіть не пропонували пройти освідування та огляд у медичній установі.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не може братися до уваги, оскільки такий складається відповідно до письмового результату алкотестеру «Драгер», а такий відсутній у матеріалах справи і огляд не проводився через відмову ним проходити огляд на стан сп'яніння. Разом з тим, поліцейські не запропонували йому та не провели медичний огляд у медичній установі.

ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Бартків І.Б. належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що стверджується розписками про вручення рекомендованих повідомлень, проте на розгляд справи не з'явилися, про причини неявки не повідомили, тому вважаю можливим проводити розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Висновок судді про винуватість апелянта у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обгрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові.

Підтвердженням вищенаведеного є протокол про адміністративне правопорушення від 25 березня 2017 року серії БР № 262242 (а.с. 1), письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2, 3), згідно яких дійсно ОСОБА_2 25.03.2017 року, о 05 год. 22 хв., на вул. Патона, 25 у м. Львові керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що протокол складений відповідно до результатів алкотестера «Драгер», дані якого відсутні у матеріалах справи, а сам огляд не проводився, оскільки ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду та йому не запропонували пройти огляд у відповідному медичному закладі, тому такий протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, то такі вважаю безпідставними та спрямовані на уникнення апелянта від адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Так, за змістом ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за цією статтею наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції інспектори поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ствердили, що 25 березня 2017 року, близько 05.22 год., на вул. Патона, 25 у м. Львові ними було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_2 При спілкуванні з водієм вони звернули увагу на запах алкоголю з порожними рота особи та порушення мовлення і відповідно запропонували ОСОБА_2 пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», на що той після певних вагань відмовився, тому ними було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_2 обгрунтовано визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а стягнення, накладене на нього, відповідає Закону - ст. 33 КУпАП, тому підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 7 червня 2017 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Гуцал І.П.