АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 606/917/17Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С.
Провадження № 33/789/312/17 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду від 11 липня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Теребовлянського районного суду від 11 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 15 квітня 2017 року о 04 год. 30 хв. в м.Тернополі по вул.Живова, керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ", порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора "ALCOTEST" (повірка дійсна до 13.12.2017 року) в присутності двох свідків. Результат тесту 0,88 відсотки. Таким чином, допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 11 липня 2017 року, а матеріали адміністративної справи направити на новий судовий розгляд.

Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необ'єктивно розглянув адміністративну справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що характеризують особу правопорушника, тому вважає, постанову суду формальною та необґрунтованою.

Апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, показання технічних приладів не є доказами, які підтверджують його вину у скоєні адміністративного правопорушення.

Також, апелянт вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутності, чим порушив його право на захист, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про його належне повідомлення розгляду справи.

У зв'язку з тим, що розгляд справи 11 липня 2017 року проведено у його відсутності, а копію постанови суду отримав 30.08.2017 року, просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2017 року серії БР №212699, згідно якого інспектором роти №4 батальйону УПП в м.Тернополі ДПП лейтенантом поліції Сушко В.О. зафіксовано факт керування 15 квітня 2017 року о 04 год. 30 хв. ОСОБА_1 по вул.Живова у м.Тернополі транспортним засобом марки ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу - газоаналізатор DRAGER ALCOTEST № ARAM 2250 в присутності двох свідків.

Як вбачається з результату тесту від 15 квітня 2017 року, рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 0,88 %.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належним доказом по справі.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказали, що 15 квітня 2017 року приблизно о 05 год. 25 хв. були присутні в якості свідків при проведенні огляду на стан алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_1 за допомогою застосування технічного приладу. Результат тесту показав 0,88% проміле. ОСОБА_1 із вказаним результатом тесту був згідний.

Свої пояснення свідки подали 15 квітня 2017 року письмово.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки його вина є доведеною на підставі повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи та належними і допустимими доказами у відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення - ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадженні у справі - відсутні, а направлення справи на новий судовий розгляд чинним законодавством, в справах про адміністративне правопорушення, у відповідності до ст.294 КУпАП - не передбачено.

Права ОСОБА_1 на справедливий розгляд справи не було порушено. Він належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, що підтверджує повідомлення про вручення (а.с.18), однак не проявив належної зацікавленості, не звертався до суду за інформацією щодо стану розгляду своєї справи.

Оскільки розгляд справи 11 липня 2017 року відбувся у відсутності ОСОБА_1, копію оскаржуваної постанови суду він отримав 30.08.2017 року, то відповідно до ст. 289 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду від 11 липня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан