П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 24 грудня 2016 року в 20 год. 10 хв. керував автомобілем «Хюндаі», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Ревуцького, буд. 1 в м. Києві в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він не був присутнім, оскільки не отримував судову повістку про виклик до суду. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що копію судового рішення отримав 27 квітня 2017 року та апеляційну скаргу подав 03 травня 2017 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин. На думку апелянта, судом порушено його право на захист.

Крім того, в доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно досліджені, необхідні для вирішення справи, обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства.

Апелянт зазначає, що в проколі про адміністративне правопорушення щодо нього не вказано, чи був він зупинений працівниками поліції, коли керував автомобілем, чи його автомобіль перебував на паркувальному майданчику.

Апелянт зазначає, що інспекторами поліції були порушені вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), а тому він вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засіданні був повідомлений належним чином.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутнім під час розгляду справи 06 лютого 2017 року.

Відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах провадження, 27 квітня 2017 року ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами провадження та отримав копію постанови суду, а з апеляційною скаргою звернувся 03 травня 2017 року. Отже, ним не пропущений строк оскарження, а тому підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження немає, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає розгляду.

Оскаржуючи судове рішення, апелянт зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам законодавства, а саме в ньому відсутні відомості про те, що він управляв автомобілем в стані наркотичного сп'яніння.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не відповідають матеріалам провадження та не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 046636 від 24 грудня 2016 року (а.с. 1), в ньому зазначено, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 046636 від 24 грудня 2016 року та висновком медичного огляду № 006889 від 24 грудня 2016, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння (амфетамін). Ці докази є належними, допустимими та достатніми.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис ОСОБА_2 про ознайомлений його з правами та обов'язками. Жодних заперечень щодо складання протоколу апелянтом не зроблено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо нього, оскільки процедура проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння грубо порушена.

В той же час, апелянтом не наведено, яких саме порушень та ким було допущено під час проведення такого огляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 також не наведено доводів на спростування висновку суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ним лише зазначено, що судом не враховано всіх обставин справи, проте яких саме не вказано.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом правильно зроблений висновок про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 06 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун