Справа № 363/1215/17 Головуючий у І інстанції Баличева М. Б.
Провадження № 33/780/602/17 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 72 13.07.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 липня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисників адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП щодо

Стурзи Віктора Сергійовича, 24.02.1986 року народження, уродженця м. Бровари Київської області, зареєстрованого за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Челюскіна, 84, проживаючого за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Зодчих, 72, кв. 3, -

закрито та матеріали про адміністративне правопорушення направлено прокурору Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 06.03.2017 року о 19 годині 05 хвилин, на Київському водосховищі р. Тетерів в районі с. Пилява Вишгородського району Київської області, проводив незаконний вилов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову, чим порушив п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства та завдав шкоди рибному господарству. Від незаконного вилову водних біоресурсів, а саме: судак 63 шт., щука 1 шт., лящ - 3 шт., загальною вагою 28 кг. 500 гр., розмір завданих збитків становить 32 980 грн.

Своїми діями ОСОБА_1скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 85 КУпАП.

Закриваючи провадження по справі та направляючи матеріали адміністративного провадження до прокуратури Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, суд, з урахуванням способу ловлі, кількості виловленої риби та розміру збитків, завданих ОСОБА_1, вказав на наявність в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та справу направити до Вишгородського районного суду для розгляду по суті.

В обґрунтуванні вказує, що про розгляд справи належним чином повідомлений не був, участь під час слухання справи не приймав, у звязку з чим було грубо порушені його права, передбачені законодавством України, позбавлено його можливості надати суду пояснення та докази його невинуватості в інкримінованому діянні.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.ст.277-2,278 КУпАП, повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є компетенцією виключно суду, який розглядає цю справу.

В матеріалах справи не міститься жодних відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в судісвої права, передбачені ст.268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлений права на захист. За таких обставин доводи апелянта в ційчастині є цілком обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи проадміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чибуло вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя, приймаючи рішення про направлення справи про адміністративне правопорушення до прокуратури для вирішення питання про порушення кримінальної справи, керувався лише сумою завданої шкоди. Однак, такий висновок судді є помилковим.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, відповідальність настає за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Відповідно до правових позицій, викладених в п.п.5,12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», вирішуючи питання про те, чи є шкода істотною, суди повинні враховувати не тільки кількісні та вартісні критерії, а й інші обставини, що мають значення для вирішення цього питання. Відповідальність за злочин, передбачений ст.249 КК України, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема такі дані: знищення нерестовищ риби, вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі, добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено, тощо.

Враховуючи зазначене, а також ті обставини, що ОСОБА_1 займався виловом риби, вилов якої не заборонено та здійснював її вилов лише одним спінінгом, вважаю, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.249 КК України, а тому висновок судді місцевого суду про закриття справи про адміністративне правопорушення та передачу матеріалів щодо ОСОБА_1 прокурору на підставі ст.253, ч.2 ст.284 КУпАП, є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам ст.253 КУпАП, оскільки данною нормою Закону не передбачено передачу матеріалів справи прокурору із одночасним закриттям адмінстративного провадження.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що в дія ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, а саме грубе порушення правил рибальства (вилов риби з гумового човна спінінгом з блешнею у забороненому для будь-якого рибальства місці та вилов риби-судак 63 штуки, щука 1 штука, лящ- 3 штуки, ). Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за вказаними у протоколі часі, місці та обставинах, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №000950 від 06 березня 2017 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1, який пояснив, що у зазначений в протоколі час здійснював ловлю риби спінінгом з гумово гочовна на р.Тетерів поблизу с. Пилява, та виловив 63 судака, 3 лящі та 1 щуку. Ці обставини він підтвердив і при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Отже, при розгляді справи судом була допущена неповнота з'ясування обставин справи, а викладені у постанові судді висновки, не відповідають фактичним обставинам справи.

За таких обставин, згідно ч.8 ст.294 КУпАП, постанову місцевого суду як незаконну слід скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 виним за ч.4 ст.85 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням вимог ст.ст.33-35 КУпАП, враховуючи характер вчиненного правопорушення, особу правопорушника, який має на утриманні двох дітей, його матеріальний стан, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП, у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення, яке відповідатиме меті адміністративного стягнення, передбаченій ст.23 КУпАП.

З пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 вбачається, що гумовий човен, на якому він здійснював ловлю риби йому не належить, інші докази, які спростували б ці твердження відсутні, тому вважаю, що конфіскації човен не підлягає.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягненнястягується судовийзбір у сумі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.4 ст.85 КУпАП у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. в дохід держави, з конфіскацією спінінга з катушкою «Bearings 12+1 lpb100»

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. в дохід держави.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Миколюк