Справа № 161/4745/17 Провадження №33/773/521/17 Суддя в 1 інстанції: Ющук О.С.
Категорія: ч.1 ст. 139 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.139 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01.03.2017 близько 16.00 год. в м. Львові по вул. Городецькій, 128А, керуючи транспортним засобом «DAF 95 XF 430, д.н.з.НОМЕР_1 із автопричепом марки «KOGEL», д.н.з.НОМЕР_2, здійснив наїзд на тротуар, внаслідок чого відбулося його провалювання та пошкодження, чим завдав матеріальних збитків Залізничній районній Адміністрації Львівської міської ради, чим порушив пункти 1.5, 11.13 Правил дорожнього руху.

У поданій 09.06.2017 апеляційній скарзі та заяві ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, а також скасувати постанову судді, повернувши матеріали на новий розгляд до Луцького міськрайонного суду. Посилається на те, що він не брав участі у розгляді справи, а копію оскаржуваної постанови його довірена особа отримала поштою 07.06.2017, в той час коли він перебував у відрядженні. Крім того, просить врахувати, що він, доставляючи товар, попереджав керівництво - отримувача вантажу про те, що при заїзді на їх територію можуть виникнути проблеми, оскільки вулиця дуже вузька та звивиста. Однак його запевнили, що всю відповідальність вони візьмуть на себе. Зазначені обставини свідчать про те, що він діяв у стані крайньої необхідності, при цьому не оспорюючи фактичні обставини справи. Також просить врахувати, що жодних майнових претензій до нього як до водія автомобіля або до власника транспортного засобу ніхто не має.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримував свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, оскільки ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи та копію оскаржуваної постанови судді його довірена особа отримала поштою 07.06.2017, що стверджується додатком до апеляційної скарги.

Висновок судді про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП, ґрунтується на матеріалах справи і є правильним.

Факт пошкодження ОСОБА_1 тротуару за обставин, зазначених у постанові судді, не оспорюється й самим апелянтом.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суддя при накладенні адміністративного стягнення не в повній мірі дотрималась вимог ст.33 КУпАП, відповідно до вимог якої, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і пояснив, що він попереджав замовника вантажу, що можуть виникнути проблеми при доставці вантажу.

При цьому зазначив, що на даний час підприємство - отримувач вантажу відшкодувало збитки за пошкоджений тротуар. А тому жодних претензій майнового характеру до нього пред'явлено не було.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

ОСОБА_1 за місцем роботи характеризується виключно позитивно. За час роботи на підприємстві з 2003 року порушень правил дорожнього руху не допускав, завжди відповідально підходить до вирішення поставлених завдань. У порушенні трудової дисципліни помічений не був, доган і стягнень не має. Нагороджений подякою.

До обставин, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1, апеляційний суд відносить повне визнання своєї провини, щире розкаяння.

Обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд не знаходить. З врахуванням наведених обставин, зокрема характеру вчиненого адміністративного правопорушення, особи порушника, ступені його вини, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам і вважає за можливе звільнити порушника від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.139 КУпАП та обмежитися усним зауваженням на підставі ст.22 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2017 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2017 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.139 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов