Справа № 751/2292/17 Головуючий у 1 інстанції Косач І.А.
Провадження № 33/795/270/2017
Категорія - ч.4 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.10.2016 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Місцевим судом встановлено, що 17 квітня 2017 року, о 09.20 год., ОСОБА_1, по вул. Текстильників, 24 у м. Чернігові, у порушення п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України, вживав алкоголь після зупинки на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, посилаючись на незаконність рішення. Зазначив, що не був у встановленому порядку повідомлений місцевим судом про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. А тому, місцевим судом було порушено його право на захист, оскільки він не був присутнім у судовому засіданні та був позбавлений можливості давати пояснення.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не зявився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обовязковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.4 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №248704, 17 квітня 2017 року, о 09.20 год., ОСОБА_1, по вул. Текстильників, 24 у м. Чернігові, у порушення п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України, вживав алкоголь після зупинки на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння (а.с.3).

Згідно власноруч написаних пояснень, ОСОБА_1 не заперечував обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.6).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

За змістом пункту 2.10 «є» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після зупинки працівником поліції, окрім письмових пояснень самого ОСОБА_1, також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2В та ОСОБА_3, згідно яких 17 квітня 2017 року водій ОСОБА_1, в їх присутності, підтвердив, що вживав спиртні напої після зупинки на вимогу поліцейського (а.с.5, 7).

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, повністю доведена, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Посилання апелянта на порушення процесуальних прав, через неповідомлення місцевим судом його, у встановленому законом порядку, про час, місце та результати розгляду справи, а також розгляд справи без його участі, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

У матеріалах справи наявні поштові конверти із судовими повістками та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду, у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с.14, 19), що може свідчити про умисне ухилення ОСОБА_1 від отримання судової повістки, з метою подальшого затягування розгляду справи.

Крім того, частиною 2 ст.268 КУпАП передбачено вичерпний перелік статей Кодексу, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

З аналізу вказаної норми закону слідує, що участь особи під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП не є обовязковою.

У звязку з цим, доводи апелянта про розгляд справи без його участі та відсутності, є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеним. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.4 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4