Справа № 474/807/17
Провадження № 3/474/288/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.12.17 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянув справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від сектору з дорожнього нагляду Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, непрацюючого, місце проживання вул. Аграрна (Фрунзе), 96, смт. Врадіївка Миколаївської області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

10.10.2017р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 018987 від 27.09.2017р., згідно якого 26.09.2017р. біля 23.30 год. ОСОБА_1 по вул. Аграрній смт. Врадіївка, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння із згоди водія у встановленому законом порядку у Врадіївській ЦРЛ проводився, про що свідчить висновок № 40 від 27.09.2017р. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1, якому роз'яснені судом положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколі, не визнав, просив визнати його невинним та заперечив щодо закриття справи у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні 19.10.2017р. пояснив, що керував транспортним засобом та на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, від проходження якого він відмовився, проте погодився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, з результатами якого він не погодився, оскільки був тверезий.

Водночас, в судовому засіданні 28.12.2017р. ОСОБА_1 пояснив, що під час зупинки транспортного засобу він останнім не керував, а на той момент автомобіль стояв, працівників поліції він побачив пізніше, коли повернувся до автомобіля. По іншій версії пояснень ОСОБА_1 він керував автомобілем та відразу після зупинки автомобіля вийшовши з останнього і побачив автомобіль працівників поліції, який зупинився позаду його автомобіля. При чому з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що до місця зупинки автомобіля він приїхав на останньому не задовго до обставин, які стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_1 пояснив, що в лікарні він не погодився з результатами огляду та до моменту закінчення оформлення протоколу вимагав від працівників лікарні пройти додаткові медичні обстеження, однак як ОСОБА_1 так і його захисник ОСОБА_2 зазначили, що не можуть надати жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Захисник ОСОБА_2 зазначила про недійсність результатів медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у зв'язку з порушенням процедури його проведення, посилаючись на приписи п.п. 12 та 13 розділу 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015р.

Згідно показань інспектора з нагляду за дорожнім рухом Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3, який складав протокол про адміністративне правопорушення, вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1, у зв'язку з виявленням у нього запаху алкоголю з ротової порожнини, пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння, однак останній відмовився, після чого його було доставлено до закладу охорони здоров'я, де він пройшов огляд на стан сп'яніння, з результатами якого останній не погодився, а також ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу та надання будь-яких пояснень.

Згідно показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що останні були запрошенні для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу та надання пояснень. Також свідки зазначили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП, передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, слід зазначити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає.

Згідно п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктами 2 та 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція) визначено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоровя).

У відповідності до п. п. 6 та 7 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості, яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Розділом ІІІ Інструкції визначено порядок проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів.

Так, зокрема п.п. 4, 7, 9, 16-20 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове.

Використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоровя.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння зафіксованим протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 018987 від 27.09.2017р., від підпису якого останній відмовився, підтверджується актом огляду та висновком № 40 від 26.09.2017р., щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння Врадіївської центральної районної лікарні, в яких зазначено, що під час огляду 26.07.2017р. о 23 год. 50 хв. ОСОБА_1 перебуває у стані гострої алкогольної інтоксикації та результат огляду становить 0,95 % проміле, результат проведеного через 25 хв. повторного огляду становив 0,92 % проміле; свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/3275 від 12.06.2018р. газового аналізатора, який використовувався під час огляду на стан алкогольного сп'яніння в лікарні; відеозаписом обставин вчиненого адміністративного правопорушення наданого Врадіївським ВП ГУНП в Миколаївській області, з якого зокрема вбачається, що розмова працівників поліції з ОСОБА_1 та не відомими особами стосуються керування ОСОБА_1 транспортним засобом та здійснення маневру повороту за правилами ПДР, а не заперечення самого факту керування останнім транспортним засобом.

Згідно довідки № б/н від 07.10.2017р. старшого інспектора з дорожнього нагляду Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 вбачається, що згідно бази даних НАІС ДДАІ Адмінпрактика та АІС АРМОР гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має посвідчення водія серії НІА №118397 видане Первомайським МРЕО, та протягом 2016-2017 років за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався.

В свою чергу суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо обставин, які стали підставою складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки фактично останній надав суду пояснення втрьох варіантах, при чому пояснення змінювалися залежно від контексту досліджених доказів та поставлених до нього питань, як головуючим суддею так і захисником.

Слід також зазначити, що ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження своїх пояснень та не зазначив жодних свідків вказаних подій, однак з дослідженого відеозапису чітко вбачається, що при зупинці транспортного засобу ОСОБА_1 були присутні особи, які були свідками вказаних подій.

Поведінку ОСОБА_1 слід розцінювати як намагання вести суд в оману з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Пояснення захисника ОСОБА_2 щодо недійсності результатів огляду на стан алкогольного сп'яніння з посиланням на приписи п.п. 12, 13 розділу ІІІ Інструкції, слід оцінювати критично, з огляду на те, що з комплексного аналізу положень Інструкції вказаних вище по тексту постанови, слідує, що законодавець розмежовує поняття медичного огляду на стан сп'яніння та лабораторні дослідження, які можуть проводитися як в комплексі та і окремо, при чому лікарям при огляді на стан алкогольного сп'яніння дозволено використовувати під час лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Приписи п.п. 12, 13 розділу ІІІ Інструкції визначають предмети дослідження, а не безумовний обов'язок лікарів відбирати такі об'єкти дослідження та проводити їх дослідження у разі незгоди особи з результатами огляду.

В контексті вищевикладеного та тієї обставини, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження факту вимагання від лікарів проведення додаткових медичних досліджень, вважаю що твердження захисника про недійсність результатів медичного огляду є безпідставним та необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що не згода ОСОБА_7 з результатами огляду на стан сп'яніння не є підставою для обов'язкового проведення лікарями додаткових досліджень.

Водночас, слід зауважити, що згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 26.09.2017р., однак на час розгляду справи в суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ч. 2 ст. 38, ч. 1 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол