м. Лиман Справа № 236/2906/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Лиманського відділення поліції Словянського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Красний Лиман Донецької області, громадянина України, який працює сторожем ОК «Шахтер», є інвалідом ІІІ групи, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації та фактичного проживання: вул. Пасічна (Пролетарська), буд. 48, м. Лиман, Донецька область,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, (справу розглянуто в присутності правопорушника, якому розяснено зміст ст.63 Конституції України,ст. 268 КУпАП, будь-яких клопотань та заяв від правопорушника не надійшло),

ВСТАНОВИЛА:

05 жовтня 2017 року о 08 годині 30 хвилин на автошляху Святогірськ-Новоселівка біля залізничного переїзду громадянин ОСОБА_2 керував скутером "Навігатор" без державного номерного знаку, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (млява мова, тремтіння пальців рук, неприродня блідість). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому Законом порядку відмовився у присутності свідків. Від керування скутером був усунений. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді адміністративного протоколу ОСОБА_2 винним себе не визнав, зазначивши, що під впливом наркотичних засобів не перебував, проте визнав, що дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, оскільки це зайняло б багато часу, якого він не мав, оскільки поспішав на роботу.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відмови ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 017541 від 05.10.2017 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, викладеними на окремих аркушах.

Приймаю, як належний та допустимий доказ протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він складений уповноваженою особою інспектором Лиманського ВП Словянського ВП ГУНП в Донецькій області, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП, враховую характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника: вік та соціальне положення, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення.

Тому, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, за умов відсутності негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у вигляді штрафу, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до встановлених правил дорожнього руху, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Разом з тим ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів і інших осіб, що управляли транспортними засобами у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засоби та має посвідчення водія.

Однак, з огляду на те, що ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував, стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом до ОСОБА_2 не підлягає застосуванню.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Керуючись ст.ст. 23, 33, ч.1 ст.130, ст. ст. 283-284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень (десять тисяч двісті грн.00 коп.) (рахунок: 0001, одержувач: Донецьке Ук/Дон. області, код платежу 21081300, ОКПО: 38033949, МФО: 834016, банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області).

Встановити ОСОБА_2 для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_2 в доход держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 20400,00 (двадцять тисяч чотириста грн.00 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави (рахунок одержувача: 0564, , МФО: 834016, одержувач: Краснолиманський УК/отг у м. Красний Лиман/22030101, Банк одержувача: ГУДКСУ у Донецькій області; код бюджетної класифікації доходів: 22030101 "Судовий збір (Державна судова адміністрація, 050)") судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять ) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя -