Справа № 489/921/17 16.06.2017 16.06.2017 16.06.2017
Номер провадження: 33/784/174/17
Апеляційний суд Миколаївської області
Справа № 33/784/174/2017 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 173 КУпАП суддя Коновець М.С.
Суддя Апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря - Спанатій О.С.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника - ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року відносно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в РФ, мешкає в АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн.

За постановою судді, 02.01.2017 р., близько 22.30 год., ОСОБА_2 знаходячись в громадському місці у дворі загального користування домоволодіння № АДРЕСА_1 стукав у вікна та по автомобілю, чим порушив громадський порядок та спокій громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Ленінського районного суду від 31.03.2017 р. та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, посилаючись на те, що 02.01.2017 р. він разом із своєю сім'єю та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з їх грудною дитиною відпочивали у нього вдома за адресою АДРЕСА_1. Близько 22.10. год. він із ОСОБА_6 вийшли на вулицю для того, щоб поїхати до магазину придбати дитяче харчування та побачили три наряди поліції, які звинувачували їх у порушені громадського порядку, після чого намагались їх затримати, під час чого ОСОБА_6 було зламано руку.

Вказує на те, що до приїзду поліції, жодної сварки у нього з сусідами не було та жодних протиправних дій не вчинював, а подвір'я житлового будинку № 14 є спільною власністю, по якому він також має право пересуватись, не розбивав ніяких вікон і таке твердження нічим не підтверджується, не засипав вхідні двері сусідів снігом, оскільки снігу 02.01.2017 р. не було, а із пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вбачається, що саме він стукав по вікнам.

Зазначає, що його дружина 02.01.2017 р. телефонувала до поліції, через порушення ОСОБА_4 правил паркування транспортних засобів, оскільки останній своїм автомобілем перегородив в'їзд до двору загального користування, чим порушив право його сім'ї на користування власністю, про що свідчить лист Національної поліції в Інгульському районі Миколаївської області від 30.01.2017 р., проте працівниками поліції з невідомих причин не складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4

Вважає, що ділянка місцевості - подвір'я, яка знаходиться в спільному користуванні, не відноситься до громадських місць, а тому норми ст. 173 КУпАП неправомірно застосовані до нього.

Звертає увагу на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного протоколу або рапорту, який мав бути складений працівниками поліції, які виїжджали 2 та 8 січня 2017 року для нібито припинення його протиправних дій, що не відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, а тому вважає, висновки суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, помилковими.

Заслухавши особу, притягнуту до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами. В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.

Цих вимог закону, при винесенні постанови по даній справі, суддею дотримано не було.

Диспозицією ст. 173 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено такі порушення норм процесуального права, про які апелянт не зазначає, але ці порушення є визначальними для прийняття рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Так, згідно з вимогами ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 30.01.2017 р., відносно ОСОБА_2 зазначено, що 02.01.2017 р. близько 22.30 год. ОСОБА_2 знаходячись в громадському місці у дворі домоволодіння АДРЕСА_1 (який є двором загального користування) вчиняв дії (стукав у вікна, засипав вхідні двері снігом та стукав по автомобілю), чим порушив громадський порядок та спокій ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення та доданих до них матеріалів встановлено наступне.

Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що 02.01.2017 р. він разом із своєю сім'єю та сім'єю ОСОБА_6 з їх грудною дитиною відпочивали у нього вдома за адресою АДРЕСА_1. Близько 22.10. год. він із ОСОБА_6 виходили, щоб придбати дитяче харчування, повернувшись, побачили три наряди поліції, які звинувачували їх у порушені громадського порядку, після чого намагались їх затримати, під час чого працівники поліції зламали ОСОБА_6 руку, по вказаному факту проводиться розслідування. В подальшому, його та ОСОБА_6 доставили до відділу поліції. Близько 23.30 год. 02.01.2017 р. він побачив, що автомобіль, який належить ОСОБА_4, перекрив йому доступ до подвір'я, в якому він живе, у зв'язку з чим його дружина ОСОБА_8 викликала поліцію. Після приїзду поліції, він вказав на автомобіль ОСОБА_4 і поліцейський стукнув по колесу автомобіля, щоб спрацювала сигналізація. Після того як ОСОБА_4 вийшов на подвір'я, поліцейський указав останньому про недопустимість залишення автомобіля в такому місці, оскільки він заважає сусідам.

З пояснень ОСОБА_4 від 02.01.2017 р. вбачається, що ОСОБА_2 розбив плафон, пошкодив проводку, в належному йому автомобілі, який знаходиться біля його дому, спрацьовувала сигналізація.

Аналогічні пояснення надала ОСОБА_5

Наведене свідчить, що суть правопорушення, яке поставлено у провину ОСОБА_2 відповідно протоколу, залишилася невизначеною, оскільки згідно з диспозицією ст. 173 КУпАП, дрібним хуліганством є умисні дії, якими порушено громадський порядок та спокій громадян.

В протоколі зазначено про пошкодження певного майна та про те, що ОСОБА_2 стукав по машині, але якими діями ОСОБА_2 порушив громадський порядок та спокій громадян у протоколі немає.

Такими чином, протокол про адміністративне правопорушення у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніві, які відповідно до положень ст. 62 ч. 3 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_2

Зазначені недоліки протоколу залишилися поза увагою судді місцевого суду.

Скасування постанови судді з поверненням протоколу про адміністративне правопорушення для його належного оформлення органу, який склав протокол, не передбачено як вид рішення, яке відповідно до положень ч. 7ст. 294 КУпАП має право прийняти суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

З наведених мотивів та, враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю в діянні ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за наведених в цьому протоколі обставин.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Н.В. Чебанова-Губарєва