Справа № 308/2822/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П. розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 25.04.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, тимчасово непрацюючого.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 18.03.2017 року о 20:30 годині в с. Тисаашвань по вул. Петефі, 79 керував автомобілем марки "ВАЗ 2105", дорожній номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. ( десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 320,00 грн. ( триста двадцять гривень 00 копійок).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 25.04.2017 року, вказану постанову просить скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує на порушення судом його права на захист, оскільки 25.04.2017 року захисником ОСОБА_1 - адвокатом Штефаняком І.І. подано клопотання про виклик свідків та відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що він перебував на іншому судовому засіданні, а ОСОБА_1 перебував на лікуванні й не міг особисто бути присутнім у судовому засіданні. Вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод та положення Постанови Верховного Суду України від 03.03.2014 року у справі № 5 - 49к13, знехтувавши правом особи на захист. Звертає увагу на те, що того ж дня щодо нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення з накладенням стягнення у виді трафу в розмірі 153,00 гривні. На думку апелянта в даному випадку суд також порушив норми ч.2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Вказує на те, що копію постанови отримав від свого захисника лише 18.05.2017 року, який того ж дня отримав її в канцелярії Ужгородського міськрайонного суду про що є відповідна розписка у матеріалах справи на останньому аркуші, а тому просить поновити строк для оскарження постанови.

У судове засідання захисник Штефаняк І.І. та особа , щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 не з'явилися. Апеляційним судом неодноразово відкладалося слухання справи за заявою як захисника так і особи правопорушника, однак, на адресу суду не було надано належних доказів поважності неявки у судові засідання. Таким чином, апеляційний суд вважає , що учасники провадження не з'явилися у судове засідання без поважних причин, що зумовлює розгляд справи у їх відсутності на підставі матеріалів справи.

Суд, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до переконання про слушність доводів апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на оскарження постанови.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Штефаняк І.І. присутніми в судовому засіданні під час розгляду справи не були.

Копію постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 апелянту надіслано не було, чим порушено вимоги ст. 285 КпАп України, згідно якої копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з Ужгородського міськрайонного суду копію постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 відправлено лише 16.05.2017 року, а адвокат Штефаняк І.І. отримав копію постанови 18.05.2017 року, про що свідчить розписка адвоката на останньому аркуші справи.

З врахуванням наведеного, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 вважаю поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суд першої інстанції при розгляді справи вірно прийшов до висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року ( далі "Інструкція"), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Вказані вимоги законодавства поліцейськими дотримано в повному обсязі про що свідчить акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідно до даного акту огляд громадянина проведений у зв'язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода та незв'язна мова. Огляд проведено за допомогою приладу "Драгер" 6820, в результаті чого виявлено позитивну пробу - 2.13% проміле. Огляд проведено в присутності свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4. З результатами проведеного огляду громадянин ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту огляду ( а. с. 2 ).

Огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 проведений працівниками патрульної поліції з дотриманням вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", жодних порушень при проведенні огляду не встановлено.

Таким чином, з установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_1 18.03.2017 року о 20:30 годині в с. Тисаашвань по вул. Петефі, 79 керував автомобілем марки "ВАЗ 2105", дорожній номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Отже, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки така підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 246215 від 18.03.2017 року, підписаним громадянином ОСОБА_1; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, складеним інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві лейтенантом поліції ОСОБА_5; роздруківкою результату проведеного тестування на приладі "Drager Alcotest 6820", підписаними як інспектором так ОСОБА_1; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 18.03.2017 року, які підтвердили обставини, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліції, якими зафіксовано обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необхідність застосування апеляційним судом щодо ОСОБА_1 вимог ч.2 ст. 36 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Матеріали справи не містять жодних даних про те, що судом першої інстанції справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 були об'єднані, а тому апеляційний суд не може розглядати доводи апеляційної скарги на рішення суду, яке постановлено за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення в межах іншого провадження.

Порушень вимог процесуального закону, які б тягнули за собою зміну чи скасування постанови суду не встановлено.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 25.04.2017 року щодо ОСОБА_1 - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду від 25.04.2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: