Справа № 487/2426/17 04.07.2017 04.07.2017 04.07.2017
Номер провадження: 33/784/264/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/264/17 Головуючий у місцевому суді: Корнешова Т.В.
Категорія: ч. 2 ст. 172-7 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Гулий В.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гулого В.П.,

за участю:

секретаря Жовтоногої М.Є.,

прокурора Кременцова А.В.,

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

4 липня 2017 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 червня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Козирка, Очаківського району, Миколаївської області, який працює старшим інспектором ДП «Адміністрація морських портів України», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, в цій частині провадження в справі закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Провадження в справі в частині притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

в с т а н о в и в:

Постановою судді місцевого суду встановлено, що ОСОБА_3, працюючи на посаді старшого інспектора сектору контролю економічної та внутрішньої безпеки служби економічної та внутрішньої безпеки державного підприємства «Адміністрація морських портів України», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, уповноваженою на участь у проведені перевірок та розслідувань за фактами, які загрожують економічній безпеці відокремленого підрозділу ДП «АМПУ», всупереч вимогам п. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 7 та 14 грудня 2016 року вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: витребував у Миколаївської філії ДП «АМПУ» для перевірки документи, за якими відділом філії з питань корупції зроблений висновок від 23 листопада 2016 року про нанесення адміністрації порту збитків від неотримання плати за послуги за договором із ТОВ «ТрансСпецАвто» та вину в цьому фахівця комплексу автотранспортного забезпечення ОСОБА_5, яка є його рідною сестрою.

Провадження в справі щодо неповідомлення ОСОБА_3 про наявність реального конфлікту інтересів в установленому законом випадку та порядку (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП) закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 просить скасувати постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 червня 2017 року в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та прийняти в цій частині нову постанову про закриття провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Стверджує, що при складанні старшим оперуповноваженим УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, не дотримано вимоги Закону, а саме, не зазначено: момент виникнення у нього реального конфлікту інтересів; в чому полягає цей реальний конфлікт інтересів, виходячи з нормативного визначення реального конфлікту інтересів; коли саме та які конкретно дії були вчинені ним або прийняті рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Вказує, що при винесені оскарженої постанови суд не прийняв до уваги і не надав належної оцінки зазначеним порушенням, допущеним при складанні протоколу.

Більше того, на переконання апелянта, суд при ухваленні постанови вийшов за межі пред'явленого обвинувачення, зазначивши конкретні дати та суть вчинених дій.

Стверджує, що сам факт знаходження його в родинних стосунках з ОСОБА_5 не створює об'єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Зазначає, що під час складання протоколу не були роз'яснені положення ст. 55, 56, 59 Конституції України.

Вважає, що висновок суду про те, що він займаючи посаду старшого інспектора, був посадовою особою публічного права, є помилковим та нічим не підтвердженим.

Заслухавши доповідь судді про зміст оскаржуваного постанови, доводи, викладені в апеляційний скарзі, пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора Кременцова А.В., який вважав постанову судді місцевого суду обґрунтованою, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, адміністративним правопорушенням є вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

За такого, відповідно до положень ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, за вказаною правовою кваліфікацією, з урахуванням положень примітки 2 до вказаної статті, має бути зазначено місце, час, вчинена дія (дії) чи прийняте рішення, а також дані, які б свідчили про їх вчинення в умовах реального конфлікту: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв, або вплив на вчинену дію та/або прийняте рішення; наявність повноважень на прийняте рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим інтересом на об'єктивність та неупередженість рішення.

Не зазначення цього в протоколі про адміністративне правопорушення позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з'ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вину особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення № 54 від 28 квітня 2017 року, ОСОБА_3, згідно наказу № 261-к від 19 липня 2016 року, займаючи посаду старшого інспектора сектору контролю економічної та внутрішньої безпеки служби економічної та внутрішньої безпеки ДП «Адміністрація морських портів України», створеного відповідно до розпорядження Міністерства інфраструктури України № 133-р від 4 березня 2013 року, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, в грудні 2016 року, прикриваючись начебто проведенням всебічної та неупередженої перевірки, використовуючи своє посадове становище, вимагав надати оригінали документів, які підтверджують вчинення протиправних дій ОСОБА_5, яка є його рідною сестрою, та скасувати наказ про притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності за невиконання посадових обов'язків щодо складання актів виконаних робіт за укладеними договорами Адміністрації Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України», в силу чого було нанесено збитки на суму 56796 грн.

Наведене вище свідчить, що, в порушення положень ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП , не зазначено суть цього адміністративного правопорушення, а саме, не зазначено про наявність у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності повноважень щодо проведення перевірки та скасування наказу про притягнення співробітників підприємства до дисциплінарної відповідальності, не зазначено дані щодо наявності факту суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями, зокрема, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв, або вплив на вчинену дію та/або прийняте рішення, а також не зазначені дані про наявность факту реального впливу суперечності між приватним та службовим інтересом на об'єктивність та неупередженість рішення.

Тобто вимоги Закону залишилися поза увагою співробітника поліції при складанні даного протоколу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя місцевого суду також не звернула уваги на вказані порушення закону.

Наведене свідчить, що протокол в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, складено старшим оперуповноваженим УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_6 без додержання вимог ст. 256 КУпАП. У такому вигляді він не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_3

Скасування постанови судді з поверненням протоколу про адміністративне правопорушення для його належного оформлення органу, який склав протокол, не передбачено, як вид рішень, які відповідно до положень ч. 8 ст. 294 КУпАП, має право прийняти суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

З наведених мотивів та, враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, постанова судді в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172 - 7 КУпАП підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови в цій частині, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_3 з мотивів наведених у даній постанові підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Інші доводи, зазначені в апеляційній, скарзі судом апеляційної інстанції не перевіряються в силу скасування постанови судді місцевого суду з процесуальних підстав.

Закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_3 не оспорювалось в апеляційному порядку, а тому, судом апеляційної інстанції не перевірялися обставини в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 червня 2017 року у відношенні ОСОБА_3 в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_3 з мотивів, наведених у даній постанові, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя