Справа № 482/1583/17 22.11.2017 22.11.2017 22.11.2017
Номер провадження: 33/784/471/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 9 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований по АДРЕСА_2,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови судді, 15 вересня 2017 року об 11:10 годині на автомобільній дорозі Р-06 Ульянівка-Миколаїв на 174 км, ОСОБА_1, у порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом МАЗ 5440 08, державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння.

Показник концентрації алкоголю у крові, що встановлений на місці із застосуванням приладу «Alcotest 6810», склав 2,03 проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, суддя неповно з'ясував всі фактичні обставини справи, а зібрані та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Рішення недостатньо мотивував, ухвалив його на припущеннях, а також допустив неправильність при застосуванні норм права.

Зазначає, що судом не приділено належної уваги обставинам викладеним у протоколі, а саме його поясненням, що він перебував в стані сп'яніння, проте не керував транспортним засобом. Також вказує на те, що його автомобіль знаходився на березі річки Південний Буг, а не на 174 км автодороги Ульянівка-Миколаїв, як це зазначено в протоколі. Він відпочивав в кабіні транспортного засобу, бо втомився.

Апелянт вважає, що працівники поліції сфабрикували протокол про адміністративне правопорушення відносно нього.

Зазначає, що мав намір брати участь в судовому засіданні, проте з'явитись до суду чи повідомити про свою неявку він не міг через хворобу. Крім того, через свою правову необізнаність він вважав, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися по суті тільки після прийняття рішення по його заяві стосовно направлення справи за підсудністю, оскільки вважав, що вона повинна розглядатися за місцем проживання водія.

Стверджує, що в результаті розгляду справи за його відсутності, він був позбавлений прав, зазначених в ст. 268 КУпАП та можливості належним чином здійснювати свій захист, зокрема: скористатися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання про виклик свідка ОСОБА_3, надати суду дані, що характеризують його особу.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є правильними та ґрунтуються на доказах, досліджені суддею, а також апеляційним судом.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук.

Наведені у протоколі обставини підтвердив під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 - інспектор з дорожнього нагляду СП Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області, який пояснив, що ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, який був встановлений за допомогою алкотестеру у присутності двох свідків.

Перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння підтверджено результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння, здійсненого 15.09.2017 р. о 12:56 годині, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціального технічного засобу - алкотестеру «Drager 6810», № тесту 467, згідно яким цифровий показник приладу становив 2,03 проміле (при дозволених не більше 0,2 проміле), що підтверджує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що у своїх поясненнях ОСОБА_1 не заперечував, що вжив спиртні напої, але стверджував, що не керував транспортним засобом. Також пояснив, що автомобіль стояв у полі, де він відпочивав.

Проте, ці пояснення ОСОБА_1 спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких вбачається, що в їх присутності, на автомобільній дорозі Р-06 Ульянівка-Миколаїв на 174 км, ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер», з результатами тестування погодився та відмовився їхати до медичного закладу для встановлення факту вживання алкогольних напоїв.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсно були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, і що вони є синами підприємця, у якого він на той час працював, та приїхали, щоб забрати автомобіль.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, також спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, відповідно яким ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом МАЗ, ледве їх не збив. Коли вдалося зупинити автомобіль, ОСОБА_1,будучи нетверезим, впав з кабіни автомобілю. Тому вони викликали працівників поліції.

Окрім того, свідок ОСОБА_4 пояснив, що коли наряд поліції приїхав за викликом зазначених свідків, виявилося, що ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Проте, ОСОБА_1 намагався уїхати з місця події, але працівники поліції цьому завадили.

Відсутні підстави вважати пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такими, що не відповідають дійсності, оскільки їх пояснення про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння узгоджуються між собою, а також підтверджені результатами проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру.

Суддя повно дослідив докази, які надані до протоколу про адміністративне правопорушення, та надав їм належну оцінку, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Під час апеляційного розгляду допитано за клопотанням ОСОБА_1 в якості свідка ОСОБА_3, який пояснив, що він спільно вживав спиртні напої з ОСОБА_1 вже після зупинки транспортного засобу за 200-300 м від автодороги.

Однак, ці пояснення свідка ОСОБА_3 є такими, що не відповідають обставинам справи, оскільки спростовуються матеріалами справи, відповідно яким не зафіксовано факту перебування цього свідка на місці зупинки транспортного засобу, а також поясненнями самого свідка, згідно яким він нібито втік, і не був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши докази у справі, апеляційний суд вважає правильними висновки судді у доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення за вчинене адміністративне правопорушення призначено з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 9 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя