Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, за участі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 25 лютого 2017 року о 04 год. 30 хв. по вул. Повстанців, що в смт. Володимирець, Рівненської області, керував автомобілем марки «ВАЗ-2106», д.н.з. к3836ХМ з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду як незаконну і закрити провадження у справі в звязку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апеляційної скарги та доповненнях до неї доводить, що огляд на стан спяніння проводився з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Крім того, звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення при ньому не складався, будь-яких свідків на місці зупинки автомобіля не було, а про те що на нього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП йому стало відомо лише після того як отримав повістку про виклик до суду.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були, оскільки не було зясовано чи дійсно саме ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення та не досліджено докази винуватості останнього.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння, відповідальність за що передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.6 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п.7 розділу цієї інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 показав, що дійсно того дня був зупинений працівниками поліції та на нього було складено протокол щодо керування ним транспортним засобом без посвідчення водія. Будь-яких вимог щодо проходження огляду на стан його спяніння працівниками поліції не заявлялось, протокол при ньому за ч.1 ст.130КУпАП не складався та зазначених в протоколі свідків, при ньому поліцейські не зупиняли.

Такі показання підтверджуються як письмовими так і даними під час апеляційного розгляду поясненнями свідка ОСОБА_4, з яких вбачається, що 25 лютого 2017 року о 04 год. 30 хв. був дома. Про факт зупинки автомобіля марки «ВАЗ-2106», д.н.з. К3836ХМ та відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння йому нічого не відомо. Ніяких протоколів не підписував, підпис в протоколі БР № 185683 не його.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті достатні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 25 лютого 2017 року керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння є безпідставними.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області: ОСОБА_1