Номер провадження: 33/785/793/17
Номер справи місцевого суду: 494/308/17
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Стояновій Л.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Косцова В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Березівського районного суду Одеської області від 11.04.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Березівського районного суду Одеської області від 11.04.2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого головою Березівської районної державної адміністрації Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень, а також стягнуто судовий збір в сумі 320 гривень.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він, будучи головою Березівської районної державної адміністрації Одеської області, у порушення вимог ч.6 ст.5 та ч.1 ст.37 Закону України «Про державну таємницю» й п.п. 3, 5, 35, 42(8), 42(15), 50, 116, 208, 216, 228, 349, 353, 434-436, 714-732, 737, 749, «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18 грудня 2013 року, п.п.3.4, 3.5 Державних будівельних норм ДБН В.2.2-14-2004 «Будинки і споруди. Приміщення для зберігання секретних документів і роботи з ними», не склав річний план заходів з охорони державної таємниці на 2017 рік, а також не складав аналогічні річні плани у 2015 та 2016 роках, не розробляв та не погоджував з відповідними комісіями та установами номенклатуру секретних справ райдержадміністрації на 2017 рік, а також на 2015 та 2016 роки, не здійснював належним чином облік сховищ матеріальних носіїв секретної інформації, ігнорував вимоги чинного законодавства щодо забезпечення режиму секретності під час здійснення міжнародного співробітництва, не переглядав та не оновлював з часу призначення на посаду розроблені внутрішні документи щодо дій, спрямованих на забезпечення режиму секретності, збереження секретних документів та запобігання витоку секретної інформації у випадку настання надзвичайних подій або правового режиму надзвичайного стану чи особливого періоду, які не містять усіх положень, визначених п.п.228,737 цього Порядку №939, та, у зв'язку з чим, не можуть бути застосовані при настанні зазначених критичних ситуацій, не розробив та не направив на погодження до УСБУ в Одеській області номенклатуру посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, не забезпечив повною мірою відповідність технічних засобів обмеження та контролю доступу до режимних приміщень вимогам, встановленим щодо них нормативно-правовими документами, не здійснив постійний облік та аналіз наявних порушень вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, не організував та не здійснював навчання співробітників, діяльність яких пов'язана з державною таємницею та незаконно надав доступ до секретних документів (в тому числі мобілізаційного характеру) сторонній особі, чим створив передумови до витоку секретної інформації.

Будь-яких заходів реагування, спрямованих на усунення вказаних порушень, притягнення до відповідальності винних осіб щодо невжитті певних заходів з охорони державної таємниці протягом вересня 2015 року - березня 2017 року ОСОБА_2 не вживалося.

Внаслідок виявлених порушень режиму секретності та загрози витоку секретної інформації Управлінням СБ України в Одеській області відповідно до вимог п.п. 6,15,23,26 названого Порядку №939 30 березня 2017 року зупинено дію спеціального дозволу Березівської РДА на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, що передбачає заборону відправлення й приймання секретних документів та, відповідно, обмежує можливість виконання Березівською РДА покладених на неї функціональних завдань.

Наведені обставини свідчать про систематичне ігнорування ОСОБА_2 своїх обов'язків щодо забезпечення охорони державної таємниці та здійснення контролю за охороною державної таємниці у підпорядкованій йому установі, зокрема, про те, що останнім впродовж вересня 2015 року - березня 2017 року, у порушення вимог ч.6 ст.5, ч.1 ст.37 Закону України «Про державну таємницю» та п.п.3,35,749 Порядку №939, не було вжито заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечено контроль за охороною державної таємниці у Березівській РДА. Крім того, ОСОБА_2 порушено письмове зобов'язання громадянина України у зв'язку із допуском до державної таємниці (у частині неухильного виконання вимог режиму секретності та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю), а також, п.116 Порядку №939, яким визначено обов'язки громадянина-секретоносія.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи зобов'язаним бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці із станом справ у структурних підрозділах установи своєчасно вживати заходів для забезпечення режиму секретності, здійснювати постійний контроль за охороною державної таємниці в установі, не організувавши та не забезпечивши виконання в установі вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, своїми діями не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить поновити вказаний строк, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 вказує, що копія постанови не була вручена та направлена йому у передбачений ст.385 КУпАП триденний строк, а була направлена йому лише 25.04.2017 року, а отримана ним лише 26.04.2017 року, у зв'язку з чим строк на апеляційне оскарження був пропущений ним з поважних причин.

В обґрунтування своїх вимог щодо скасування постанови ОСОБА_2 вказує, що вона була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а судовий розгляд був проведений неповно і однобічно.

Так, апелянт вказує, що у Березівській РДА наявна посада головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції, взаємодії з правоохоронними органами, оборонної та мобілізаційної роботи Березівської РДА, який має доступ до державної таємниці та на якого посадовою інструкцією покладено обов'язки із забезпечення виконання вимог нормативно-правових документів з питань режиму секретності.

Суд першої інстанції обмежився лише дослідженням висновків, викладених в акті перевірки УСБУ в Одеській області, які є неконкретними.

На підставі викладеного ОСОБА_2 вважає, що наявність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена.

Апелянт в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час, дату та місце розгляду був сповіщений належним чином, а тому вважаю за можливе розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був присутнім при розгляді справи судом першої інстанції, разом з цим, в порушення вимог ст.285 КУпАП, після розгляду справи копія оскаржуваної постанови не була вручена чи направлена ОСОБА_2 в передбачений законом строк.

Згідно супровідного листа Березівського районного суду Одеської області (а. с. 67) копія вказаної постанови направлена ОСОБА_2 лише 25.04.2017 року, у зв'язку з чим апеляційний суд визнає поважними причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за необхідне цей строк поновити.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Так, суд розглянув справу згідно з вимогами КУпАП, дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, винність ОСОБА_2 підтверджується долученими до матеріалів справи матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №18 від 03.04.2017 року, актом перевірки стану охорони державної таємниці у Березівській районній державній адміністрації Одеської області від 30.03.2017 року, поясненнями свідка ОСОБА_4 та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскільки ОСОБА_2 приймав участь в розгляді справи, в судовому засіданні пояснив, що дійсно у Березівській РДА мали місце порушення законодавства про державну таємницю, суд на підставі вищевказаних пояснень та інших матеріалів, що містяться у справі, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його винуватості у вчиненні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо наявності в Березівській районній державній адміністрації посади головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції, взаємодії з правоохоронними органами, оборонної та мобілізаційної роботи апарату Березівської районної державної адміністрації, який має доступ до державної таємниці у обсязі необхідному для виконання вимог нормативно-правових актів з питань забезпечення охорони державної таємниці, апеляційний суд визнає необґрунтованими, виходячи з такого.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 01.10.2015 року був обізнаний та підписав Зобов'язання громадянина України у зв'язку з допуском до державної таємниці, де передбачено взяття ним на себе серед іншого зобов'язання виконувати вимоги режиму секретності; повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 Закону України «Про державну таємницю», або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також про свій виїзд з України; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Крім цього, згідно ст. 5 Закону України «Про державну таємницю» передбачено, що забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, діяльність яких пов'язана з державною таємницею, покладається на керівників зазначених органів, підприємств, установ і організацій.

Статтею 37 вказаного Закону передбачено, що керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій зобов'язані здійснювати постійний контроль за забезпеченням охорони державної таємниці.

Відповідно до п. 3 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» забезпечення охорони державної таємниці на підприємстві, в установі, організації покладається на їх керівників.

Керівник підприємства, установи, організації зобов'язаний бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці, із станом справ у структурних підрозділах підприємства, установи, організації, своєчасно вживати заходів для забезпечення режиму секретності, здійснювати постійний контроль за охороною державної таємниці на підприємстві, в установі, організації.

Пунктом 35 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» передбачено, що режимно-секретний орган підпорядковується безпосередньо керівнику підприємства, установи, організації, який організовую та контролює його діяльність.

Згідно п. п. 2 п. 749 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» встановлено, що відповідно до законодавства контроль за забезпеченням охорони державної таємниці здійснюють керівники підприємств, установ, організацій - на підприємствах, в установах, організаціях, які вони очолюють, та підприємствах, установах, організаціях, діяльність яких координується та спрямовується або до сфери управління чи відання яких належить підприємство, установа, організація.

Крім цього, згідно акту перевірки стану охорони державної таємниці у Березівській районній державній адміністрації Одеської області №65/11/1754дск від 30.03.2017 року зазначено, що відповідальними особами за виявлені порушення є голова РДА та уповноважений РСО (а. с. 23-26).

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2, будучи головою Березівської районної державної адміністрації, відповідно до наказу №699/2015-рп від 10.09.2015 (а.с. 29), є відповідальною особою за забезпеченням охорони державної таємниці, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апелянта щодо незаконності рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доводів, які свідчили би про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови, апеляційному суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв'язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Березівського районного суду Одеської області від 11.04.2017 року - задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 11.04.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень, а також стягнуто судовий збір в сумі 320 гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб