АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1473/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 635/4482/17 Назаренко О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - Бездітко В.М.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

захисника особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - Щербань С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 - адвоката Щербань Сергія Геннадійовичана постанову Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 27.07.2017 року складений протокол відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БД № 014022, 27.07.2017 року о 14-40 год. на вул. Автомобільній 8-Б (автостоянка «Уют») в смт. Пісочин, Харківського району, Харківської області ОСОБА_4 керував транспортним засобом Рено Преміум, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом KOGEL д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з рота, хода хитка, мова нерозбірлива) в присутності двох понятих - свідків, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.п. 2.5, 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Щербань С.Г., як захисник ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова районного суду необґрунтована, не відповідає фактичним обставинам справи. Судовий розгляд в суді першої інстанції був проведений однобічно, не були досліджені обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_4 не заперечує факту вживання алкогольних напоїв, але функції водія він не виконував, в період з 26 по 27 липня 2017 року знаходився на території автостоянки «Уют» у зв'язку з аварійним станом автомобіля.

Вважає, що справа підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, так як дії ОСОБА_4 не містили складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить постанову Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року скасувати, провадження по справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 - адвоката Щербаня С.Г., який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі за змістом - Інструкція).

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я.

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів .

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування, у присутності двох свідків; або лікарем закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох понятих складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп'яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Чинні нормативні правові акти містить два альтернативних способи огляду водіїв з метою виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме:

- проведення огляду на стан сп'яніння поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п. 6 розділу І Інструкції);

- у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу І Інструкції);

- у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я (п. 12 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до опису установлених обставин в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено «ОСОБА_4 в присутності двох понятих - свідків, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння» (а.с. 1).

Відповідно до пояснень гр. ОСОБА_6, наданих поліцейським при складанні протоколу, останній зазначив «на пропозицію працівників поліції пройти огляд у встановленому законом порядку медичного огляду, на що гр. ОСОБА_4 відмовився» (а.с. 4).

Гр. ОСОБА_7 в своїх поясненнях зазначив «ОСОБА_4 поліцейські запропонували пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому порядку. На цю пропозицію ОСОБА_4 відповів відмовою» (а.с. 5).

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні данні в якому саме встановленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився від огляду на стан сп'яніння.

В порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП поліцейським ОСОБА_8 в протоколі зазначено порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 2.5, 2.9 «а» ПДР України.

Вразі встановлення перебування водія в стані алкогольного сп'яніння його дії кваліфікуються за п. 2.9 «а» ПДР України, саме за наслідками проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я складається, відповідно, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4) до Інструкціі.

Матеріали справи не містять даних про виконання поліцейськими вимог п. 6, 7 розділу І Інструкції, ч.ч. 3, 4 ст. 266 КУпАП.

Крім того, п. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 7 розділу ІХ Інструкції 2, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

З матеріалів справи видно, що гр. ОСОБА_7 прибув на територію стоянки «Уют» за дзвінком свого знайомого водія власників ТОВ «Аметіст - транс» де також працює водієм ОСОБА_9 Гр. ОСОБА_7 в розписці зазначив, що автомобіль Рено д.н.з. НОМЕР_1 з причепом KOGEL д.н.з. НОМЕР_2 приймає на зберігання за згодою власника «Аметіст - транс» (а.с. 3-4).

Враховуючи вищевикладене, є підстави вважати, що поліцейськими гр. ОСОБА_7 залучений як упереджений свідок.

Крім того, відповідно до журналу реєстрації транспортних засобів автостоянки «Уют» автомобіль Рено д.н.з. НОМЕР_1 з 26 по 27липня 2017 року знаходився на території автостоянки «Уют», що підтверджує доводи апеляційної скарги про невиконання ОСОБА_4 функцій водія відповідно до вимог п. 1.10 ПДР України (а.с.18-21).

В супереч опису установлених обставин правопорушення, в описовій частині постанови районний суд зазначив «… в присутності понятих, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР Украйни» в той час, як в протоколі зазначено порушення ОСОБА_4 п.п. 2.5, 2.9 «а» ПДР України.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого,зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Перед Європейським судом з прав людини постала проблема доказів, похідних від незаконних, наслідком чого став розвиток теорії «плодів отруєного дерева».

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має не безпосередній, а лише опосередкований зв'язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від їх характеру і ступеня.

Зокрема, у справі «Gafgen vs Germany» (рішення від 1 червня 2010 року) ЄСПЛ застосовує вказану концепцію «плодів отруєного дерева», тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Разом з тим, ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен у подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому.

В супереч вимогам ст.ст. 251, 252, 278, 280, 283, 284 КУпАП, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», районний суд не врахував, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 014022 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, не відповідає вимогам, розділам ІІ, ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Належним чином, не встановив у відповідності з вимогами КУпАП чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не дослідив наявні в матеріалах справи докази і виніс постанову, яка не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

У зв'язку з викладеним, постанова Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_4 підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової постанови.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення про адміністративні правопорушення, яке відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки наявні обставин, що виключають провадження у справі постанова районного суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги у повному обсязі. Відповідно, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 278, 280, 283, 294, 295, 296 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - адвоката Щербань Сергія Геннадійовичазадовольнити частково.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко