Провадження №33/784/172/17
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Алексишинця М.П.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2016 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- якою, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 275,60грн.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 05.11.2016р. близько 22:10 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки "Opel Vectra 2.0", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по пр. Центральному в районі буд №259 у стані алкогольного сп'яніння згідно результатів тестування на приладі "Драгер" із показником 1,88%. Чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП , керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить скасувати постанову суду а провадження у справі закрити.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини (Рішення у справах «Надточій проти України», «Гурепка проти України», Лучанінова проти України»), вважає, що суд позбавив його можливості реалізувати в суді свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Зауважує, що мотивувальна частина постанови повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, проте мотивувальна частина постанови відповідає лише змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що він не керував автомобілем, а лише був його пасажиром, автомобілем керував ОСОБА_3, свідків, які нібито підтвердили його керування, насправді не було.

Крім того, апелянт, вказує, що дійсно проходив огляд на стан спяніння, проте з результатами тесту не погоджується, так як алкоголю не вживав та автомобілем не керував, усі документи підписував бо боявся, що заберуть машину, яка належить іншому власнику ОСОБА_4 На підтвердження цього, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 може підтвердити, що він не керував автомобілем.

Зазначає, що його клопотання про витребування від поліцейських належно завірених копій свідоцтва про державну реєстрацію спеціального технічного засобу «Драгер», інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу «Драгер» із інструкцією щодо фіксації результатів на паперових носіях поліцейські відхилили без наведення будь-яких аргументів.

Вважає недоведеними, належними та допустимими доказами наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зауважує, що всупереч вимогам ст. 33 КУпАП, у справі відсутні дані, що характеризують особу правопорушника, помякшуючі та обтяжуючі обставини. При цьому, звертає увагу, що у нього на утриманні знаходяться дві малолітні дитини, а позбавлення його права керування транспортними засобами поставить його сімю у скрутне становище.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі, зясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду 05.11.2016р. близько 22:10 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки "Opel Vectra 2.0", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по пр. Центральному в районі буд №259 у стані алкогольного сп'яніння згідно результатів тестування на приладі "Драгер" із показником 1,88%. Чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП , керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину не визнав, підтвердив обставини зупинення автомобіля інспектором поліції, проходження ним медичного огляду на стан спяніння, проте суду пояснив, що за кермом був не від а ОСОБА_3

Проте, такі твердження апелянта спростовуються доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 №132286 від 05.11.2016р., поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, результатами тестування на приладі «Драгер» тест №1551 із показником 1,88 % проміле алкоголю та актом огляду до нього.

А також показами інспектора патрульної поліції ОСОБА_7, який в судовому засіданні апеляційної інстанції показав, що 5 листопада 2016 року близько 22-00 години в районі будинку № 259 по пр. Центральному в м. Миколаєві був помічений автомобіль «Опель-Вектра», який з порушенням Правил дорожнього руху, а саме вїзд на заборонений знак, заїхав на паркову, розташовану біля магазину «Південний Буг». Він на патрульному автомобілі, разом з іншими інспекторами поліції, прослідували за автомобілем. Коли автомобіль зупинився, вони виявили, що водій автомобіля, а саме ОСОБА_1, має явні ознаки алкогольного спяніння запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Водій погодився пройти медичний огляд на стан спяніння на місці зупинки, під час якого було встановлено наявність алкоголю в організмі водія 1,88 проміле. В звязку з чим було складено стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Стверджував, що водій в автомобілі знаходився сам, інших осіб в автомобілі не було.

Таким чином, наведені докази спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем , а за кермом автомобіля, під час зупинки інспектором поліції, була інша особа.

Апеляційний суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_4 про те, що за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_8 Оскільки, вказаний свідок є близьким родичем ОСОБА_1 а тому є зацікавленою особою. Крім того, покази свідка ОСОБА_9 в цій частині спростовуються поясненнями інспектора поліції ОСОБА_7, який апеляційному суду показав, що інших осіб, крім водія ОСОБА_1 в салоні автомобіля під час його зупинки не було.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 05.11.2016р., які підтвердили дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водія на стан спяніння на місці зупинки, передбаченої п.2.4 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015р. № 1452/735. Огляд на стан спяніння проводився на місті зупинки транспортного засобу у звязку з виявленими у водія ознаками спяніння - запах з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, показники якого склали 1,88% проміле алкоголю. З даними показниками алкотесту ОСОБА_1 погодився та підписав тест №1551.

Зазначені, обставини також підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 132286.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги на підтвердження винуватості ОСОБА_1 результати тесту на алкоголь №1551 від 05.11.2017р., акт огляду водія на стан алкогольного спяніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі та не суперечать їм.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд осіб, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або, у разі незгоди водія на проведення такого огляду, у закладі охорони здоров'я.

З матеріалів провадження, протоколу про адміністративне правопорушення, результатів тестування на алкоголь, акту огляду на стан алкогольного спяніння, показань свідків вбачається, що водій ОСОБА_1 добровільно погодився пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків.

Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. З результатів тестування на алкоголь (а.с.1) вбачається, що дана квитанція містить всі необхідні складові: час та місце проведення тесту, дані про осіб учасників тестування інспектора та особу, що тестується, підписи останніх, результат тесту 1,88 ‰. Цей показник свідчить про концентрацію алкоголю в крові ОСОБА_1 Згідно даної квитанції, тест № 1551 був здійснений за допомогою Alcotest 6810, прилад № ARAM-2264, принтер № ARAM-5601.

Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський має поінформувати особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За відсутності такої вимоги з боку ОСОБА_1, інспектор патрульної служби не зобовязаний був в обовязковому порядку надавати документи про повірку алкотестеру.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він клопотав про витребування у поліцейських належно завірених копій свідоцтва про державну реєстрацію спеціального технічного засобу «Драгер» є безпідставними та матеріалами справи не підтверджені.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки істотних порушень вимог матеріального та процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом першої інстанції не допущено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, повністю доведена.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, яке є грубим порушення правил дорожнього руху та даних про особу правопорушника, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підстав для закриття провадження по справі, як того просить апелянт, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_10