Справа № 466/3110/17 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С
Провадження № 33/783/714/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю апелянта ОСОБА_2, його представника - адвоката ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4, його представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 18.05.2017 року відносно ОСОБА_2 ,

встановив :

Цією постановою ОСОБА_2, 24.06.1996 року

народження, громадянина України, який проживає за адресою:

вул. Величковського, 50/30, м.Львів,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнуто ОСОБА_2 в дохід держави 320 гривень судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що гр.ОСОБА_2 23.04.2017 р. близько 19.05 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автодорозі Львів - Івано-Франківськ с.Залісся не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, відповідно не відреагував на її зміну, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху України. Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2 . подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити адміністративне провадження відносно нього у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апелянт покликається на те, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи та винесена з порушенням норм законодавства через неповне дослідження обставин справи. Суддя суду першої інстанції в постанові зазначив, що адміністративне правопорушення вчинене «гр. ОСОБА_6Р.», але хто ця людина він не знає. Також в судовому засідання були відхилені клопотання подані його представником про направлення справи за підсудністю до Франківського районного суду м. Львова, а також відхилено клопотання про проведення судово-технічної експертизи обставин та механізму ДТП, чим позбавили його можливості подати відповідні докази.

Апелянт наголошує, що схема ДТП не відповідає обставинам справи, бо невірно зазначено що «удар стався коли а/м марки «HYUNDAI» д.н.з. ВК 7717ВА під керуванням ОСОБА_4 перебував на правій смузі руху». Відповідно до схеми зіткнення відбулося на смузі зустрічного руху. Крім того судом першої інстанції не було взято до уваги його пояснення про те, що обгін розпочався до перехрестя, а перебування автомобіля на перехресті в момент складання схеми ДТП пояснюється тим, що після зіткнення, автомобілі по інерції ще рухалися певний час до повної зупинки, що підтвердили учасники ДТП. Отже він не порушував правил дорожнього руху, оскільки обгін розпочався заздалегідь до перехрестя та водій мав можливість його завершити до перехрестя, а ДТП сталося внаслідок недотримання водієм а/м «HYUNDAI» вимог 10.1 ПДР.

На дану апеляцію подав заперечення водій ОСОБА_4, який зазначає, що в даній справі він є потерпілим внаслідок ДТП, яке сталося з вини водія ОСОБА_2 та було пошкоджено його автомобіль НОМЕР_2. Вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Щодо прізвища вказаного в мотивувальній частині «ОСОБА_6Р.» то дану технічну помилку було виправлено в постанові про виправлення описок від 02.06.2017 року на прізвище «ОСОБА_2Б.». Щодо клопотання про передачу справи до Франківського районного суду м. Львова, то розгляд справи було проведено Шевченківським районним судом м.Львова за місцем проживання ОСОБА_2 та місцем реєстрації транспортного засобу. Щодо призначення експертизи по справі то такої необхідності не було оскільки для визначення складу проступку у правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП потреби в спеціальних знаннях немає. Суд першої інстанції зробив висновки на підставі наявних в матеріалах справи документів, а ОСОБА_2 не надав жодних доказів на їх спростування і суду апеляційної інстанції. Тому потерпілий просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши міркування апелянта ОСОБА_2 та його представника, які підтримали апеляційні вимоги, думку ОСОБА_7 та його представника, які заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляції, суд вважає, що така не підлягає до задоволенню.

В постанові суду першої інстанції від 18.05.2017 року суддя підставно вказав, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України та вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 031092 складеним щодо ОСОБА_2 23.04.2017 року (а.с.1), схемою місця ДТП (а.с.2), з якої вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, власника автомобіля НОМЕР_3, поясненнями ОСОБА_2 від 23.04.2017 року (а.с.4) та ОСОБА_4 (а.с.5).

02.06.2017 року суддею першої інстанції винесена постанова про виправлення описки, допущеної у мотивувальній частині постанови від 18.05.2017 року, та замість прізвища «ОСОБА_6Р.» вважати правильним прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 (а.с. 23).

Покликання апелянта на те, що судом не враховано його клопотання, не беруться до уваги, оскільки судом першої інстанції були враховані всі обставини необхідні для прийняття рішення по суті.

Так, суд першої інстанції правильно встановив той факт, що правопорушник винний в порушенні Правил дорожнього руху України, оскільки спричинив зіткнення з транспортним засобом, що спричинило пошкодження автомобілів.

ОСОБА_2 своєї провини в скоєному не визнав та в суді апеляційної інстанції показав, що зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI», який раптово перед ним появився, відбулося на зустрічній смузі руху, і з метою уникнення зіткнення застосував екстрене гальмування. Однак для зясування всіх обставин по справі не була призначена відповідна експертиза, хоча відповідне клопотання заявлялося. Щодо виправлення описки прізвища в постанові то до сьогоднішнього дня про це не знав ні він ні його представник.

В суді апеляційної інстанції водій ОСОБА_4 показав, що їхав по головній дорозі, хотів повернути на ліво, включив поворот, машина, яка їхала позаду взяла вправо і почала обїжджати коли відчув удар в центральну, ближче до лівої задньої частини машини. Вважає, що ОСОБА_2, якби не перевищив швидкість, то мав би можливість здійснити маневр обїзду, як це зробив водій який їхав позаду нього. В даній справі достатньо доказів, а тому підстав для призначення експертизи в суді першої інстанції не було.

Оцінюючи в сукупності наведене, апеляційний суд вбачає, що в діях ОСОБА_2. є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду Львівської області від 18.05.2017 року, відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1