АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/6152/17 Суддя 1 інстанції: Сорока О.П.
Провадження: 33/790/1383/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

29 листопада 2017 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притянутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюЧервонозаводського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 13 серпня 2017 року о 06 годині 30 хвилин у м. Харків по пров. Банний, 1, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом Volkswagen, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився за допомогою приладу «Драгеру» та в закладі охорони здоров'я.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуЧервонозаводського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що у день зупинки його автомобіля працівниками поліції алкогольних напоїв не вживав, знаходився у тверезому стані, про що і повідомив поліцейських в усній формі. Однак, не зважаючи на усі доводи затриманого стосовно необхідності ретельного вивчення всіх обставин справи, інспектори патрульної поліції формально підійшли до виконання своїх обов»язків, що, на думку апелянта, було фактичної провокацією з їх боку, а тому ОСОБА_2 не вважав за необхідне виконувати подальші вимоги поліцейських через їх незаконність. Заявник звертає свою увагу на те, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння, а лише намагався з»ясувати законність вказаних вимог інспектора патрульної поліції. Крім того, вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ним було заявлено ряд клопотань для підтвердження зазначених фактів, зокрема, витребувати записи відеокамер, викликати та допитати свідків, проте, жодне із наведених клопотань судом не було задоволено. Також, на думку апелянта, районним судом було порушено вимоги ст. 33 КУпАП, а саме не враховано особу правопорушника, його майновий стан, наявність пом»якшуючих обставин тощо, оскільки матеріали справи не містять даних щодо місця роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан та ін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, та просив її задовольнити, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 242762 від 13.08.2017 р. (а.с.1), поясненнями свідка ОСОБА_5., наданими суду першої інстанції, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.3), рапортом поліцейського роти №9 батальйону №2 УПП у м. Харків ДПП сержанта поліції Ігошина С.О. (а.с.7)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов»язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп*яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 1.3. Інструкції ознаками сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений з порушенням вимог КУпАП та інших нормативно - правових актів, а працівниками поліції взагалі не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, є неспроможними, оскільки протокол складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. В ньому наявні прізвища, адреси та підписи понятих, якими засвідчений факт відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 фактично не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння, а просто не вважав за необхідне виконувати вимоги поліцейських через їх незаконність. Викладене спростовується матеріалами справи, зокрема, письмовими поясненнями свідків, які засвідчили факт такої відмови. Даних щодо оскарження дій працівників поліції матеріали справи також не містять.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, зокрема, відмовлено у задоволенні ряду його клопотань, є безпідставними. Матеріали справи свідчать про те, що судом вживалися заходи щодо виклику свідків та витребування відеофіксації вказаного правопорушення. (а.с. 10, 11)

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, ОСОБА_2 не надав, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіЧервонозаводського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року, є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева