Справа № 587/2501/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Сумського ВП (м. Суми) ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 13 листопада 2016 року о 08 год. 40 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в смт. Низи з явними ознаками алкогольного спяніння - почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини; від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дана справа підлягає закриттю з наступних підстав.

У відповідності з диспозицією статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність водіїв за цією нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Приписами ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Стаття 251 із змінами, внесеними згідно з Указами ПВР N 1369-12 від 29.07.91, N 1818-12 від 15.11.91; Законом N 586-VI ( 586-17 )від 24.09.2008.

При розгляді справи суду не були надані беззаперечні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 було вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечував, пояснивши, що він не керував даним автомобілем, інспектор Горбатенко О.М. під час складання протоколу про адміністративне правопорушення автомобіль не зупиняв, до нього не підходив, жодних питань не задавав.

Судом встановлено, що в той же день та час 13 листопада 2016 року відповідач склав відносно позивача ще й іншу постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП, згідно якої 13 листопада 2016 року близько 08-40 год. в смт. Низи Сумського району ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЗАЗ Ланос, державний знак НОМЕР_2, не предявив водійського посвідчення працівникам поліції, від підпису в постанові відмовився в присутності свідків. У звязку з допущеним позивачем адміністративним правопорушенням працівником органу Національної поліції була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 425 гривень.

Зазначені обставини підтверджуються копією постанови про адміністративне правопорушення від 13.11.2016 року, яку ОСОБА_1 оскаржив в судовому порядку.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 23 грудня 2016 року скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №750780, винесену 13 листопада 2016 року інспектором Сумської патрульної поліції ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 13 листопада 2016 року о 840 год. (як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення)) не керував автомобілем.

Сам ОСОБА_1 пояснив суду, що в той день вони з вирішили зібратися з однокласниками, щоб зібрати гроші на поховання товариша. З цією метою він на автомобілі під керуванням свого брата ОСОБА_3 поїхали в район мосту в с. Низи Сумського району, де вони домовилися зустрітися. Залишивши автомобіль на узбіччі, вони вийшли з автомобіля і почали чекати. Через деякий час підїхали працівники поліції, які спитали хто є власником автомобіля, а коли він сказав, що власником є саме він, то предявив технічний паспорт на автомобіль. Права керування автомобілем він не дав, оскільки транспортним засобом не керував.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 13 листопада 2016 року вранці він їхав велосипедом з лісу. Проїжджаючи в районі мосту він зустрів ОСОБА_1 з братом ОСОБА_3, які стояли на трасі і пояснили, що чекають однокласників, щоб здати гроші на поховання товариша. Автомобіль ОСОБА_1 ЗАЗ Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 стояв на іншій стороні дороги. Під час розмови підїхала машина поліції, поліцейські спитали чи машина ЗАЗ Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_1 відповів, що його, після чого він поїхав по своїх справах і продовження іншої розмови не чув.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 13 листопада 2016 році вони з братом ОСОБА_1 , приїхавши на автомобілі ЗАЗ Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в район мосту в с. Низи, чекали однокласників. Коли підїхала машина поліції, то їхній автомобіль знаходився в нерухомому стані на узбіччі дороги, то до того ж в той день саме він був за кермом автомобіля, а не ОСОБА_1, який на вимогу працівників поліції предявив технічний паспорт на автомобіль. Після цього він( ОСОБА_3С,) предявив працівникам поліції водійське посвідчення, бо саме він в той день був за кермом, однак, не дивлячись на це, працівники поліції почали оформлювати протокол, який ОСОБА_1 відмовився підписати.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 13 листопада 2016 року вранці до нього додому заїхали на автомобілі його син ОСОБА_1, та ОСОБА_3, який був за кермом. Вони забрали технічний паспорт і поїхали. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_3 і попросив підїхати. Коли він приїхав, то побачив автомобіль ОСОБА_1, який стояв на узбіччі, а також ОСОБА_1, який розмовляв з поліцейськими і які писали протокол.

Отже, судом було встановлено, що ОСОБА_1 13 листопада 2016 року о 840 год. ( як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення)) не керував автомобілем, а керував його брат ОСОБА_3, який був присутнім під час складання протоколу і про що поставив до відома працівників поліції.

Будь-яких обєктивних доказів, в тому числі і відеозапису вчиненого правопорушення, які б свідчили б про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суду не надано.

В той же час, виходячи з змісту диспозиції ст. 130 КпАП України нести відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення може лише особа, яка керувала транспортним засобом.

Не дивлячись на це, відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, хоча ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, що було встановлено постановою Сумського районного суду Сумської області від 23 грудня 2016 року, якою скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №750780, винесену 13 листопада 2016 року інспектором Сумської патрульної поліції ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, тому справа підлягає закриттю.

Керуючись ст.130 ч.1, ст.247 п. 1 , п.3 ч.1 ст.284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя