П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2017 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Леміш О.М , розглянувши матеріали, які надійшли відУПП в м. Ужгороді та м. Мукачеві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Ужгород, вул. Декабоистів , 35/135

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Ужгородського міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1В за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 459110 від 18.12.2016 року вбачається, що 18.12.2016 року о 00 год. 10 хв. водій ОСОБА_1В рухаючись по атодорозі Київ- Чоп м06 км 800+800 м., керуючи т/з Ренаулт днз. 277-86 РЕ в стані алкогольного сп"яніння , чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1В вину у вчиненому не визнав, зазначив, що акт огляду на стан сп"яніння він підписав як факт того, що він з ним ознайомлений, що не свідчить про те, що він з ним погоджується . Разом з тим, при проведені перевірки він просив працівника поліції надати йому відповідний сертифікат на прилад вимірювання, що останнім не було зроблено та призвело допорушення його прав, оскільки він вважає що прилад був несправним, так як він алкоголю не вживав, є добропорядним громадянином, чоловіком та батьком, на утриманні має двох дітей, жінку та маму 4 роки яка є важко хворою, за місцем роботи зарактеризується виключно позитивно.

Дане правопорушення стверджено протоколом серії АП1 № 459110 від 18.12.2016 року, Актом огляду на стан сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів , розпискою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1В , дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (ст.9 КУпАП) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознакискладу адміністративного правопорушення об'єднаються у чотири групи (елементи): об'єкт адміністративного правопорушення, об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб'єкт адміністративного правопорушення та суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов'язковими. Суб'єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб'єктивної сторони.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за № 1408/27853 затвердженої МЮ України від 10 листопада 2015 р. та вимог норм КУпАП.

Відповідно до ст. 266 КУпАП для проведення огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я може бути лише дві підстави:

- у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів;

-у разі незгоди водія з результатами огляду проведеного працівником міліції.

Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» за № 1413/27858 від11 листопада 2015 р., затверджена Наказом МВС України. МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом Інструкція) - визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 та п.3 Інструкції, - огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану є:

-запах алкоголю з порожнини рота;

-порушення координації рухів;

-порушення мови;

-виражене тремтіння пальців рук;

-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

-поведінка, що не відповідає обстановці.

Проте, у протоколі серії АП1 № 459110 від 18.12.2016 р. сладеному відносно ОСОБА_1В не зазначено жодної з цих ознак.

Згідно п 6. Інструкції - Огляд на стан спяніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом ІІ Інструкції, визначено порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів, згідно з яким:

1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

2. Огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

5. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

6. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення загалом, відсутні жодні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1В керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, зокрема:

У протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським не зазначено, які саме ознаки стану спяніння, дали йому визначити, що водій перебуває у стані саме «алкогольного спяніння», а не іншому стані.

Разом з тим, в протоколі серії АП2 № 528394 від 24.02.2017 р. зазначено свідків, які згідно акту огляду , були свідками огляду на стан алкогольного сп"яніння , а не свідками безпосереднього перебування особи у стані алкогольного спяніння, що є різними поняттями та не відображено ні в акті ні в протоколі про адміністративне правопорушення , а тому такі не можуть слугувати належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1В за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як встановлено в судовому засіданні, поліцейським при складанні протоколу відносно ОСОБА_1В за ч.1 ст.130 КупАП, не було дотримано вимог Розділу ІІ Інструкції, чим допущено порушення прав особи та вимог нормативного акту, а докази у результаті такого порушення не можуть вважатися допустимими та належними.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст.251 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно ст.18 Закону Поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Це повністю узгоджується з вимогами ст.19 Конституції України.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вини особи, відносно якої складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи встановлене в судовому засіданні, суддя вважає, що зазначині в протоколі обставини події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не знаходять свого підтвердження матеріалами про адміністративне правопорушення, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1В підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на яку посилаються в протоколі поліцейський.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія серії ВХТ 861661 від 23.11.2016 року , повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Леміш О.М