АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 205/1361/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173, ст. 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 173, 185 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 25.02.2017 року о 00:10 годин водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки «ZAZ Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1, в районі будинку №14 по вул. Авіаційна у м. Дніпрі з явними ознаками алкогольного спяніння (млява мова, нестійка хода, зіниці очей не реагують на світло, запах алкоголю з ротової порожнини), і на вимогу інспектора патрульної поліції від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Крім того, в цей же день, тобто 25.02.2017 року, близько 00:18 годин, ОСОБА_3, знаходячись у громадському місці, а саме біля будинку №17 по вул. Авіаційна у м. Дніпрі, з ознаками алкогольного спяніння, виражався нецензурною лайкою на адресу мешканців вказаного будинку та працівників поліції, на вимоги останніх не реагував, чим порушував громадський порядок і спокій громадян.

Продовжуючи вчиняти адміністративні правопорушення, ОСОБА_3, у вказаний день, тобто 25.02.2017 року, близько 00:35 годин, знаходячись поруч із будинком №14, що розташований по вул. Авіаційній у м. Дніпрі, на законні вимоги працівників патрульної поліції щодо необхідності предявлення документів, які посвідчують особу, а також щодо проведення поверхневого огляду не реагував, а також неодноразово відмовляв у їх виконанні, чим проявив злісну непокору законним вимогам поліцейського.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її та закрити справу у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що при розгляді адміністративної справи не був присутній, копію оскаржуваної постанови отримав 26 травня 2017 року, у звязку з чим був позбавлений можливості своєчасно оскаржити постанову. Вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є поважними.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на допущені процесуальні порушення судом першої інстанції. Не погоджується з тим, що скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Зазначає, що в при складанні протоколу в своїх поясненнях від 25.02.2017 року спочатку посилався на те, що не має сенсу проходити огляд на стан спяніння, оскільки він не керував автомобілем під час звернення до нього працівників поліції, але через нетривалий час погодився на його проходження. Однак після приїзду ще однієї патрульної машини до нього була незаконно застосована фізична сила та кайданки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови, доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги, доводи апелянта, який підтримав вимоги його апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга ОСОБА_3 подана 02 червня 2017 року з порушенням встановленого ст. 294 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови судді. При цьому, дана справа судом першої інстанції була розглянута за відсутності правопорушника та докази направлення на його адресу копії постанови судді в триденний строк, визначений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи відсутні. Згідно наявної в матеріалах справи письмової розписки копію оскаржуваної постанови апелянт отримав 26.05.2017 року.

З таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважає необхідним задовольнити клопотання, поновивши строк на оскарження постанови та розглянувши подану апеляційну скаргу по суті.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт пояснив, що дійсно за кермом їхав, а від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, оскільки був тверезим. Вказує на те, що від керування працівниками поліції був відсторонений, посвідчення водія вилучено.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, за обставин, вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення, апелянтом не оскаржується, а т ому апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 101124 від 25.02.2017 року; рапортом поліцейського 7 роти 3 батальйону УПП в м. Дніпрі ОСОБА_5, де викладені обставини скоєння ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що в їх присутності водій ОСОБА_4 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп'яніння, що є підтвердженням обєктивної сторони скоєного ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Посилання ОСОБА_4 на відмову від проходження огляду на стан спяніння через його тверезість не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, згідно з п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виразилася у відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є необґрунтованими, у звязку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.ст. 173, 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1