Провадження № 3/234/1946/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року

Суддя Краматорського міського суду Чернобай А.О. розглянувши матеріали, направлені із Управління патрульної поліції в м. Краматорська та Словянську ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого торгівельним представником ТОВ «Євромикс», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 130 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

В С Т А Н О В И В:

05.08.2017 року о 17 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 у с. Яцівка Лиманського району по вул. Анонина біля буд 1 керував транспортним засобом CITROEN CS, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (характерний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя). Від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування усунений, транспортний засіб припаркований без порушень. Здійснювалася відео фіксація. Таким чином діями водія ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав, вважає, що протокол складений з порушенням вимог закону. Наполягав на виклику та допиті в судовому засіданні свідків, зазначених у протоколі, оскільки в той день він не вживав спиртні напої та не був усунений від керування транспортним засобом, як зазначено у протоколі, що підтверджує те, що протокол відносно нього складено не правомірно.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки заповнений нерозбірливо, з тексту не можливо встановити суть адміністративного правопорушення. Поліцейськими було порушено Постанову КМУ від 17.12.2008 року № 1102 щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом. Оскільки правопорушнику було дозволено керувати далі транспортним засобом, в якому знаходилося 4 пасажира, в тому числі двомісячна дитина. Все це є доказом того, що в поліцейських не було підстав вважати ОСОБА_1 особою, яка знаходилася у стані алкогольного спяніння. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості стосовно того, що ОСОБА_1 взагалі пропонувалося на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд із застосуванням конкретного технічного засобу, про що б він відмовився. Поліцейський перевищив свої службові обовязки та потребував огляду на стан спяніння у медичному закладі. ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на місці. В протоколі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 пропонувалося на місці зупинки пройти огляд на стан спяніння. За таких підстав просить провадження по справі закрити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.130 ч.1 КУпАП адміністративне стягнення накладається за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану спяніння, а тому суд вважає, що не виконання такого обовязку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України. Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його субєктивним сприйняттям наявних факторів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд на вимогу працівника поліції, про що свідчать письмові пояснення свідків, які останні давали на місці події та які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Крім того, факт відмови від проходження медичного огляду підтверджується і поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що передбачений законом порядок проходження медичного огляду працівниками поліції було дотримано.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема такими, як протокол про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків.

Невизнання провини правопорушником ОСОБА_1, суд розцінює як спосіб захисту останнього і можливість уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Свідчення ОСОБА_1 у судовому засіданні, в яких він не визнає свою провину, суд вважає надуманими і неспроможними, оскільки вони суперечать даним, встановленим при судовому розгляді адміністративного правопорушення. Такі свідчення ОСОБА_1 надані з метою уникнути відповідальності за скоєне, у звязку з чим, ці свідчення судом не можуть бути прийняті до уваги.

Тому суд вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Разом з тим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 38 ч. 2 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. 3 цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення правопорушення мало місце 05.08.2017 року. Адміністративна справа надійшла до суду 08.08.2017 року.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні, призначеному на 19.09.2017 року та надав пояснення по суті та заявив клопотання про виклик свідків, у звязку з чим розгляд справи було перенесено на 04.10.2017 року. У судове засідання, призначене на 04.10.2017 року свідки не зявилися, крім того було подане до суду клопотання про відкладення розгляду справи від захисника ОСОБА_1І, у звязку з чим розгляд справи було відкладено на 20.10.2017 року в межах строку 3 місяців з дня вчинення правопорушення. Однак, судові засіданні, призначені на 20.10.2017 року, 31.10.2017 року не відбулися у звязку з перебуванням правопорушника ОСОБА_1 на лікарняному з 20.10.2017 року по 04.11.2017 року включно.

На час розгляду справи по суті - 10.11.2017 року строк накладення адміністративного стягнення закінчився - 05.11.2017 року.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За вказаних підстав та у відповідності зі ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП справу щодо ОСОБА_1, слід закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 130, 247 ч.1 п.7, 283, 284 ч. 1 п. 3, 289, 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: