АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/480/176 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2017 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко В.Д., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «Агро-Овен», що мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Кадрова,85, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 28.02.2017 року о 12:15 год. ОСОБА_3, керував транспортним засобом «MANL 2000», номерний знак НОМЕР_1, по обїзній дорогі на Кривий Ріг, біля магазину «Сільпо», в стані наркотичного спяніння, під впливом опія. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2017 року і прийняти нове рішення, яким оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду є необґрунтованою, оскільки в ході судового розгляду була допущена неповнота, докази досліджено односторонньо, з наданням оцінки з перевагою до винності особи.

Посилається, що судом взято до уваги, тільки медичне заключення «Криворізького психоневрологічного диспансеру» та навпаки відхилені результати, які проведені ним у КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради», який після ретельної перевірки підтвердив відсутність у ОСОБА_3 наявність ознак наркотичного спяніння. Вказує, що суд першої інстанції зазначив, що експертизу необхідно було провести не пізніше двох годин з моменту зупинки поліцейським. Проте, ОСОБА_3 звертає увагу, що цей факт, на його думку, стосується лише алкогольного спяніння, а наркотичні засоби знаходяться у крові та організмі людини від 12 до 90 діб, тому він вважає попереднє заключення хибним. Крім того вказує, що він працює водієм, ставиться до своєї роботи з повагою, характеризується як трудолюбива людина та позбавлення його права керувати транспортними засобами лишає можливості до заробітку та улюбленої роботи, а наркотичні засоби ніколи не вживає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Перевіркою наданих матеріалів встановлено, що всупереч цьому, судом не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для зясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зясовано належним чином обставини провадження, не перевірено наведені доводи ОСОБА_3 внаслідок цього було прийнято невірне рішення.

Як вбачається з п. 7, 9 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В наданих матеріалах міститься рапорт поліцейського ПП КВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 відповідно до якого ОСОБА_3 пройшов обстеження у КЗ «Криворізькому психоневрологічному диспансері», за результатами якого було встановлено, що він перебуває у стані гострої інтоксикації опіоїдами. При цьому, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, вже через 10 хвилин після зупинення автомобіля, яким керував ОСОБА_3, було внесено відомості, що він знаходиться в стані наркотичного спяніння, що викликає сумнів в обєктивності такого швидкого встановлення такого діагнозу.

ОСОБА_3 в апеляційному суді пояснив, що протокол відносно нього було складено безпідставно, працівники поліції спішно поспілкувалися з лікарем і той швидко заявив про знаходження ОСОБА_3 у стані наркотичного спяніння. ОСОБА_3 вимагав повторно зробити аналізи, але йому було відмовлено з тієї підстави, що не має для цього препаратів. Тоді він поїхав до м. Дніпро, пройшов обстеження і за висновками лікаря він не знаходився ні в стані алкогольного, ні наркотичного спяніння.

Крім цього, в апеляційному суді, свідок ОСОБА_5 пояснив, що 28.02.2017 року вдень та після обіду, він особисто бачив ОСОБА_3 і останній був тверезий. Характеризував його лише з позитивної сторони.

ОСОБА_3 в апеляційному суді пояснив, що з даним результатом він не погодився і того ж дня він поїхав самостійно проходити тестування у КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», де відповідно до висновку від 28.03.2017 року отриманого о 23.30 годині встановлено, що у ОСОБА_3 не виявлено ознак наркотичного спяніння. Будь яких підстав не довіряти правильності даних, викладених в довідці лікаря від 28.03.2017 року, не вбачається.

В зв'язку з цим, вважаю неправильним висновки суду, що ОСОБА_3 28.02.2017 року перебував у стані наркотичного спяніння.

Таким чином, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та перевіривши належним чином всі докази в справі та доводи ОСОБА_3, суд першої інстанції невірно прийшов до висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного прихожу до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відповідно до довідки лікаря нарколога Дніпропетровського обласного наркодиспансеру, у ОСОБА_3 при обстеженні вмісту наркотичних засобів в аналізах не виявлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду є такою, що підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, скасувати.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, провадження по даній справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2