Справа № 525/595/17
Провадження №3/525/182/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2017 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов від Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого в ТОВ «Білагро» с. Огирівка, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер суду невідомий, до адміністративної відповідальності на протязі року не притягувався, -

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

06 червня 2017 року о 04 год. 25 хв. по вулиці Центральна в с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом «Дельта», без державного номерного знаку в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння ОСОБА_1 проводився в установленому законом порядку у Великобагачанській ЦРЛ, що підтверджується висновком №25 від 06.06.2017 року, тобто, водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав частково і суду пояснив, що у вечірній час 05.06.2017 року він вживав спиртне у невеликій кількості, оскільки був вдома, мав вихідний день і наміру зранку 06.06.2017 року транспортним засобом кудись їхати не мав. Однак, його терміново було викликано на роботу і зранку 06.06.2017 року він хотів поїхати велосипедом, однак той зламався, тому він був змушений взяв мопед «Дельта» і їхав на роботу, однак був зупинений працівниками поліції Великобагачанського відділу поліції. Вказав, що працівники поліції його зупинили безпідставно, оскільки під час руху він правил дорожнього руху не порушував, після зупинки працівниками поліції, він занервувався, дістав з пляшки квас і почав його пити. Також посилався на те, що він підписував протокол медичного огляду у Великобагачанській ЦРЛ, однак вважає, що результати його не можуть бути достовірними, оскільки муштук на алкотестер був вже розпакований. Просив призначити йому стягнення у вигляді попередження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 06.06.2017 року серія БР №040612, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вказано, що 06 червня 2017 року о 04 год. 25 хв. по вулиці Центральна в с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом «Дельта», без державного номерного знака в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння ОСОБА_1 проводився в установленому законом порядку у Великобагачанській ЦРЛ, що підтверджується висновком №25 від 06.06.2017 року (а.с.2).

-Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №25 від 06.06.2017, та копією повного акта даного Висновку, які вказують на те, що у ОСОБА_1 станом на дату медичного освідування 05 год. 10 хв. 06.06.2017 року виявлено стан алкогольного спяніння; також вбачається, що даний Висновок підписаний уповноваженим лікарем Великобагачанської ЦРЛ ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без будь-яких зауважень чи застережень (а.с.а.с.3,15-18).

-Показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків інспекторів Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які, будучи попередженими судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, підтвердили відомості, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 06.06.2017 року відносно ОСОБА_1; також вказали, що після зупинки мопеда «Дельта» під керуванням ОСОБА_1, від останнього було чути різкий запах алкоголю, була млява мова, водій повідомляв, що напередодні увечері вживав спиртні напої. В подальшому ОСОБА_1 було доставлено до Великобагачанської ЦРЛ для проведення медичного освідування, де було у даного водія виявлено ознаки алкогольного спяніння; вказали, що протокол медичного освідування ОСОБА_1 підписав у присутності лікаря та в їх присутності без зауважень.

-Показаннями свідка лікаря-анастазіолога Великобагачанської ЦРЛ ОСОБА_2 про те, що зранку 06.06.2017 року він перебував на чергуванні і був викликаний до приймального відділення ЦРЛ, оскільки туди був доставлений для медичного огляду ОСОБА_1 ОСОБА_1 мав зовнішні ознаки алкогольного спяніння, пояснював, що напередодні увечері вживав спиртне і після продуття алкотестера було виявлено стан його алкогольного спяніння. Даний свідок вказав, що в його присутності ОСОБА_1 підписав висновок про стан спяніння без заперечень, він, як лікар, також підписував медичний висновок щодо стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 Категорично заперечив посилання ОСОБА_1 про те, що нібито муштук без не запечатаний, оскільки така обставина виключається абсолютно, при цьому, він особисто бачив, що муштук, який передавався ОСОБА_1, був запечатаний у належний спосіб.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Суд приймає до уваги показання свідків працівників Національної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо обставин та підстав складення 06.06.2017 року адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1, оскільки дані особи хоч і є працівниками поліції, однак вони судом у встановленому порядку як свідки попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України і дані ними показання не суперечать обєктивним даним, в т.ч. і даним медичного висновку №25 про стан спяніння, про те, що водій ОСОБА_1 станом на ранок 06.06.2017 року мав ознаки алкогольного спяніння.

В сукупності досліджених доказів у справі, а також з урахуванням вищевикладених обставин, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо обставин події, яка мала місце 06.06.2017 року, суд оцінює як спосіб захисту і намагання у такий спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Також, посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 на ту обставину, що протокол відносно нього від 06.06.2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП складений безпідставно, виходячи з сукупності досліджених та встановлених судом обставин справи, у їх взаємозвязку, не заслуговують на увагу, оскільки дані, що викладені у протоколі стосуються вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке мало місце 06.06.2017 року (саме щодо порушення п.2.9а Правил дорожнього руху України) і стосується саме правопорушення у сфері транспорту, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 06.06.2017 року, знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового розгляду вказаного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1, враховуючи також і те, що висновок на стан спяніння №25 від 06.06.2017 року підписаний ОСОБА_1 без будь-яких застережень чи зауважень та даний висновок повністю підтверджений в судовому засіданні допитаним в якості свідка лікарем Великобагачанської ЦРЛ ОСОБА_2

Суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на порушення порядку проведення медичного освідування в приміщенні Великобагачанської ЦРЛ, оскільки будь-яких доказів з цього приводу ним суду не надано; крім цього, ним підписано висновок №25 від 06.06.2017 року про стан його алкогольного спяніння без зауважень.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Також, приймаючи рішення щодо накладення стягнення на особу, суд враховує наступне. Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, наявності обставини, що помякшує його відповідальність вчинення правопорушення вперше, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, але є реальним, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 320 грн. 00 коп. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В.Хоролець