АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1108/17 Головуючий у І-й інстанції - Бровченко В.В.
Справа № 175/2718/17 Головуючий в ІІ інстанції - Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнаний винуватим за те, що він 17 липня 2017 року о 06 годин 30 хвилин по вул. Донецьке шосе у м.Дніпрі та на території стоянки поблизу ТРЦ «Караван» у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України керував автомобілем НОМЕР_1. Згідно тестування на алкоголь до протоколу у ОСОБА_1 виявлено 0,45 % проміле алкоголю,за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає про те, що суд в своїй постанові посилається на відеозапис із нагрудних камер поліцейських, який доводить скоєне ним правопорушення, однак на відеозаписі зафіксовано саме факт надання ним пояснень, а не керування транспортним засобом. Вважає, що матеріали справи не містять жодного доказу в підтвердження саме керування ним транспортного засобу в стані алкогольного сп'яніння. Зазначає, що в момент звернення поліцейських до нього, його транспортний засіб знаходився на стоянці з вимкненим двигуном та взагалі не рухався і даний факт був залишений поза увагою суду та не був врахований при винесенні постанови. Вважає, що суд не всебічно, не повно та не об'єктивно дослідив обставини події на підставі представлених доказів, а також необґрунтовано погодивася з поясненнями свідка ОСОБА_2, яка, на його думку, є упередженою у даній справі. У зв'язку з чим вважає, що постанова суду підлягає скасуванню.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, надав пояснення аналогічні доводам скарги та з підстав, викладених в апеляційні скарзі, просив її задовольнити, а постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

Вислухавши думку ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 109187 від 17 липня 2017 року; поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, згідно яких ОСОБА_1 погодився в їх присутності пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР», результатами тесту якого показав 0,45% проміле алкоголю, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений за участю двох свідків, поясненнями ОСОБА_1, відповідно до яких останній пояснив, що перебував на стоянці знаходячись в автомобілі відкоркував пляшку пива, після чого до нього під'їхала патрульна поліція у зв'язку з порушенням ним правил дорожнього руху раніше.

На переконання апеляційного суду, те що ОСОБА_1 вжив пляшку пива, перебуваючи на стоянці в автомобілі, який знаходився в нерухомому стані, не виключає факт керування автомобілем, оскільки згідно пояснень свідка ОСОБА_2, наданих в судовому засіданні в суді першої інстанції, близько 06 години був помічений автомобіль «ВАЗ-21063», який спочатку рухався заднім ходом, а потім розвернувся та по зустрічній смузі руху направився на територію стоянки поблизу ТРЦ «Караван», у зв'язку з чим екіпажем було прийнято рішення прослідувати за даним транспортним засобом та прибувши на стоянку, вони під'їхали до вказаного автомобіля, з якого вийшов ОСОБА_1, який підтвердив факт вживання пива. Крім того, вказані обставини частково підтверджені відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, які слідували за вказаним транспортним засобом.

Також, судами першої та апеляційної інстанції був досліджений відеозапис із нагрудних камер поліцейських, яким підтверджується проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу у присутності понятих, та на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкоголю та порушення правил дорожнього руху до того, як він приїхав на стоянку. Крім того, даний факт було підтверджено самим ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду, який пояснив, що дійсно приблизно за 20 хвилин до того, як він приїхав на стоянку, порушив правила дорожнього руху, а потім до нього приїхали працівники поліції.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків та достовірність викладених обставин в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Зазначений висновок, узгоджується і з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, де в п. 27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Та, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, враховуючи всі наявні докази у справі, в тому числі долучений та досліджений відеозапис події, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які в даному конкретному випадку були б підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим та накладено стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун