Номер провадження: 33/785/666/17
Номер справи місцевого суду: 520/336/17
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Стояновій Л.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2017 року про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 30.12.2016 року о 01 год. 30 хв., керував автомобілем "Volkswagen Touareg", д/н НОМЕР_1, по вул. Ак. Корольова, 58, в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння: порушення мови та різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, та закрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови ОСОБА_2 вказує, що працівниками поліції не було йому запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, а в присутності свідків, коли йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, то запитання прозвучало швидко та невиразно, що змусило ОСОБА_3 не надати значення цьому запитанню, та відповісти так. Крім того, зазначає що в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду в закладі охорони здоров'я, а визначено загальною фразою. Також зазначає, в протоколі вказано що ознакою алкогольного сп'яніння є порушення мови та різкий запах алкогольного сп'яніння з ротової порожнини, однак як видно з відеозапису з місця події мова порушена не була, а поведінка була чемною та в нього не було запаху з ротової порожнини оскільки поліцейські не повідомили його, що в нього є ознаки алкогольного сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Згідно пояснень апелянта ОСОБА_3, останній 30.12.2016 року керував автомобілем "Volkswagen Touareg", д/н НОМЕР_1, по вул. Ак. Корольова, 58, в м. Одесі. Його зупинили працівники поліції та повідомили, що у нього явні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: порушення мови та різкий запах алкоголю з ротової порожнини, в зв'язку з чим запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 відмовився проходити на місці зупинки тест на стан алкогольного сп'яніння та запропонував пройти огляд в медичному закладі. Однак, працівники поліції відмовили йому, потім поліцейськими було зупинено автомобіль та особам, які там знаходились запропоновано бути свідками оформлення матеріалів адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, працівники поліції повідомили свідкам, що він відмовляється від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 знову повідомив працівникам поліції, в присутності свідків, що він бажає пройти огляд в медичному закладі, однак, працівники поліції вдруге йому відмовили. Також, працівники поліції в присутності свідків запитали у ОСОБА_3 чи відмовляється він від проходження огляду на Воробйова, однак вказане запитання було проговорено так швидко та нерозбірливо, що ОСОБА_2 не зрозумів, що конкретно йому пропонують, тому й відмовився проїхати на вказану вулицю.

Апеляційний суд Одеської області, з метою перевірки викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_3 доводів та пояснень самого ОСОБА_3, допитав свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 пояснила, що вона була запрошена працівниками поліції в якості свідка під час оформлення відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення за фактом керування ним в стані алкогольного сп'яніння автомобілем. При цьому, свідок зазначила, що особисто вона не бачила у ОСОБА_3 будь-яких ознак алкогольного сп'яніння, водій був повністю адекватним, на її думку. Весь час, з моменту зупинки автомобіля, в якому вона знаходилась, до моменту підписання пояснень, наданих їй працівниками поліції, вона знаходилась в автомобілі. При цьому, ОСОБА_4 повідомила, що вона особисто пояснення не писала, наданий працівниками поліції документ не читала. Свідок зазначила, що не чула, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_3 пройти тест на стан алкогольного сп'яніння. Також свідок ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_2 в її присутності пропонував працівникам поліції проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак працівники поліції відмовили йому.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 пояснив, що 30.12.2016 року його автомобіль було зупинено працівниками поліції та йому було запропоновано бути свідком під час оформлення відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення за фактом керування ним в стані алкогольного сп'яніння автомобілем. При цьому, свідок зазначив, що особисто на його думку, ОСОБА_2 був в тверезому стані, будь-яких ознак алкогольного сп'яніння останній не проявляв. Також свідок ОСОБА_5 зазначив, що працівники поліції в його присутності запитали у ОСОБА_3 чи він відмовляється від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння на місці, на що ОСОБА_2 надав позитивну відповідь. Потім працівники поліції запитали у ОСОБА_3 чи він відмовляється проїхати з ними на вулицю, назву якої свідок не розчув, але йому здалось, що працівники поліції пропонують водію проїхати у відділ поліції, на що ОСОБА_2 також надав позитивну відповідь. Крім цього, свідок ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_2, знаходячись біля його автомобіля, повідомляв, що він пропонував працівникам поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі. Також, ОСОБА_5 зазначив, що пояснення він особисто не писав, а лише підписав ті пояснення, які йому надали працівники поліції, при цьому, їх зміст свідок не читав.

Крім цього, апеляційним судом неодноразово викликався в судові засідання інспектор 1 роти 2 батальйону УПП в м. Одесі лейтенант поліції ОСОБА_6, який склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3, однак, останній в судові засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

Також, апеляційним судом на адресу УПП в м. Одесі ДПП направлявся лист щодо надання в судове засідання відеозапису, відзнятий з моменту прибуття поліції на місце події 30.12.2016 року до оформлення адміністративного протоколу відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, для дослідження в судовому засіданні, однак, вищевказаний відеозапис апеляційному суду надано не було.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р., огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Однак, згідно пояснень ОСОБА_2, а також пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, наданих останніми в апеляційному провадженні, в порушення вимог вказаної Інструкції, поліцейський відмовив ОСОБА_3 в проходженні медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров'я, чим порушено вимоги Інструкції.

Вказане свідчить про те, що в судовому засіданні апеляційного суду не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння автомобілем та факт його відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про недоведеність вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно допущених судом першої інстанції порушень вимог матеріального і процесуального права, які апеляційний суд вбачає в допущених судом першої інстанції неповноті та однобічності судового розгляду, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Вищевикладені порушення, на думку апеляційного суду, є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Провадження у справі закрити в зв'язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб