Справа № 490/1160/17 18.07.2017 18.07.2017 18.07.2017
Номер провадження: 33/784/284/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18 " липня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови судді, 06.02.2017 року близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки "Ford Mondeo ", д.н.з. НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по вул. 2 Екіпажній біля буд. 92 з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

В присутності двох свідків погодився на огляд стану сп'яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер». Результат тесту склав 1,92 проміле алкоголю, що відноситься до середнього ступеню сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження.

Апелянт зазначає, що у вказаний у постанові час він транспортним засобом не керував, і не мав наміру керувати. Стверджує, що приїхав до бару на автомобілі, в барі вживав алкогольні напої, після чого сідати за кермо не збирався. Близько 21:50вийшов з бару та підійшов до автомобіля, саме тоді підійшли поліцейські та запросили пройти до відділу поліції, де було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» у присутності двох свідків, на що він вимушено погодився. Вказує, що зазначені свідки були лише свідками того, що він був у нетверезому стані, свідків того, що він керував автомобілем в нетверезому стані не було.

На думку апелянта, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який здійснювався під час складання матеріалів, не може слугувати доказом, оскільки здійснювався через великий проміжок часу після подій, що відбулися по вул. 2 Екіпажній, 92 в м. Миколаєві. Його пояснення, що він керував автомобілем є неналежними доказами, оскільки він знаходився в стані алкогольного сп'яніння, відчував тиск зі сторони працівників поліції. Жодної відеофіксації того, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, немає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідка ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №143707, ОСОБА_1 надано для продуття спеціальний прилад «Драгер», але під час перегляду відеозапису встановлено, що зазначений прилад ОСОБА_1 був наданий в м. Миколаєві, по вул. Декабристів, 8, тобто у Центральному відділі поліції ГУНП в Миколаївській області, тобто не на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно даним тесту за результатами проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, здійсненого 06.02.2017 р. о 23:31 в м. Миколаєві, вул. Декабристів, 8, з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alkotest», цифровий показник приладу становив 1,92 проміле.

З наданих до протоколу про адміністративне правопорушення пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 слідує, що 06.02.2017 р. о 23:30 по вул. Декабристів, 8 в м. Миколаєві кожен зі свідків були зупинені працівниками поліції та запрошені у якості свідка проведення огляду на стан сп'яніння.

В їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер», і після проведення тресту показники приладу становили 1,92 проміле.

Як слідує з письмових пояснень цих свідків, вони викладені з використанням заздалегідь складених бланків, які заповнені працівником поліції.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені свідки були опитані не на місці зупинки транспортного засобу, яке згідно протоколу про адміністративне правопорушення відбулося 06.02.2017 р. о 21:50 по вул. 2 Екіпажна, 92, а у відділі поліції в той же день, але в період часу з 23:30 до 23:40.

Крім того, зазначені свідки є друзями ОСОБА_1, які приїхали до відділу поліції не за запрошенням працівників поліції, а за викликом самого ОСОБА_1, що вбачається з пояснень останнього, а також показань свідка ОСОБА_3, допитаного апеляційним судом.

Свідок ОСОБА_3 також пояснив, що ОСОБА_1 примусово утримувався у відділенні поліції, що протокол про адміністративне правопорушення не складався на місці зупинки транспортного засобу, і ОСОБА_1, який стверджував, що не керував транспортним засобом, який належить іншому товаришу, фактично вимусили продути алкотестер «Драгер».

Ці пояснення свідка ОСОБА_3 повністю узгоджуються з матеріалами справи, з яких слідує, що на місці зупинки транспортного засобу протокол не складався, свідки надали пояснення у відділі поліції, і їх пояснення щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення викладені працівниками поліції невірно.

Відповідно до п.6 розділу I "Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - Інструкція).

Однак, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, як передбачено Інструкцією.

Матеріали справи не містять даних, чому огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння проводився у відділі поліції, а не на місці зупинки транспортного засобу, як це передбачено вищезазначеними вимогами Інструкції.

Водночас, протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 не складався, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 безпідставно доставлений до відділу поліції, де за поясненнями останнього утримувався примусово.

З пояснень ОСОБА_1 в суді слідує, що він не керував транспортним засобом. Аналогічні пояснення надані ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в яких ОСОБА_1 пояснив (дослівно), що патрульна поліція висловила вимогу до автомобіля, який не рухався.

Відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який фіксує перебіг подій, що відбуваються під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та дії працівників під час зупинки транспортного засобу, до суду не надано, в тому числі на запит апеляційного суду. Свідки на місці зупинки транспортного засобу не опитані.

Наданий до суду відеозапис відображає події, що відбувалися у відділу поліції, а, отже, з огляду на недотримання поліцейськими порядку проведення огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, цей доказ не є належним та допустимим.

Отже, доводи апелянта про те, що він ке керував транспортним засобом, під час судового розгляду не спростовані.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, всі сумніви щодо доведеності винуватості, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Розглянувши справу, суддя не перевірив пояснення ОСОБА_1, не надав оцінки доказам, які містяться у справі про адміністративне правопорушення, та не врахував вимог закону щодо порядку проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Враховуючи, що докази, на які послався суддя в обґрунтування рішення не спростовують твердження апелянта, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, і під час складання протоколу працівники поліції не дотрималися вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції щодо порядку огляду на стан сп'яніння, апеляційний суд вважає за необхідне провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Тому постанова судді підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2017 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова