Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/741/17 Головуючий в 1-й інстанції - Герасименко С.Г.
Єдиний унікальний № 333/4892/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.187 ч.2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Веклича О.О. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_3, в якій також порушується питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у виді 1 місяця виправних робіт, з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_3, знаходячись під адміністративним наглядом, порушив його правила, а саме: не з'явився на реєстрацію до Комунарського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області 07.06.2017 року, 05.07.2017 року, 02.08.2017 року.

В апеляційній скарзі заступник керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Веклич О.О., не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, вважає постанову районного суду незаконною в частині призначеного судом стягнення. Так, встановлено, що правопорушник ОСОБА_3, на час вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи судом, офіційно не працевлаштований, у зв'язку з чим, відповідно до положень ст. 31 та ч. 2 ст. 322 КУпАП до нього не може бути застосовано адміністративне стягнення у виді виправних робіт. Також зазначає, що вказана постанова надійшла для виконання до Комунарського РС Запорізького МРВ з питань пробації лише 25.09.2017 року, під час прокурорської перевірки виявлена 27.09.2017 року.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду від 21.08.2017 року, скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП Кодекс України про адміністративні правопорушення прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

На переконання суду, стягнення у вигляді виправних робіт відноситься до заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, тому апеляційна скарга прокурора підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Веклича О.О. підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку оскарження постанови, суд враховує вимоги ст. 289 КУпАП, відповідно до якої, в разі пропуску строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення з поважних причин, цей строк за заявою особи поновлюється апеляційним судом.

Про ухвалення постанови суду, яка не відповідає вимогам закону прокурору стало відомо 25.09.2017 року, за результатами проведення перевірки дотримання закону. Вважаю визнати причину пропуску строку на оскарження поважною та поновити апелянту строк на оскарження постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2017 року.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Зазначених вимог суд не дотримався, тому постанова суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 31 КУпАП, виправні роботи застосовуються на строк до двох місяців з відбуванням їх за місцем постійної роботи особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і з відрахуванням до двадцяти процентів її заробітку в доход держави.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_3 не має постійного місця роботи. Суд, в порушення вищевказаних положень закону, наклав на ОСОБА_3 стягнення у виді громадських робіт, через що визнати постанову суду законною не можна.

У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову і прийняти нову.

Розглядаючи апеляційну скаргу, вивчивши надані докази, суд встановив, що апелянт фактично не оспорює обставини вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, тобто факту трьох епізодів порушення правил адміністративного нагляду.

Факт порушення правил адміністративного нагляду підтверджено матеріалами справи і поясненнями самого ОСОБА_3 Останній не оскаржив постанову суду в установленому законом порядку.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КУпАП. Санкція ч. 2 ст. 187 КУпАП передбачає альтернативні види стягнення - штраф або виправні роботи, а в разі, якщо за обставинами справи, з урахуванням особи порушника, застосування цих заходів буде визнано недостатнім, - адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

З огляду на порушення вимог матеріального закону при призначенні стягнення ОСОБА_3 апелянт просив накласти на останнього стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб.

Разом з тим, застосування зазначеного стягнення можливо лише в тому разі, якщо застосування інших альтернативних стягнень буде визнано недостатнім. Обставин, які вказували на те, що застосування щодо ОСОБА_3 стягнення у вигляді штрафу є недостатнім, прокурор в апеляційній скарзі не навів. Сам по собі факт відсутності постійного місця роботи у правопорушника не свідчить про неможливість застосування щодо нього стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно положень ч. 9 ст. 294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено. Стягнення у вигляді адміністративного арешту є найсуворішим, тому воно не може бути призначено ОСОБА_3, відтак, останньому слід призначити стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

поновити заступнику керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Векличу О.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2017 року.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді 1 місяця виправних робіт, з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 гривень 00 копійок.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін