АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/4118/17-пГоловуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 33/789/182/17 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І. розглянувши адміністративну справу з участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності,-ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, такого, що тимчасово не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду від 11 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 320 грн.

Як вбачається із змісту даної постанови, 20 березня 2017 р. о 17 год 02 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки ОСОБА_1 керував автомобілем ОСОБА_3 124 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зміна кольору шкіри обличчя, надмірно звужені зіниці. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в ОСОБА_4 /комунальній установі Тернопільської обласної ради Тернопільський обласний наркодиспансер/ категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, постановити нове рішення, яким справу провадженням закрити.

Зазначає, що працівниками поліції його автомобіль був зупинений безпричинно: правил дорожнього руху він не порушував, як наслідок, відмовився проходити огляд на стан спяніння.

Працівникам поліції пояснив, що поспішав відвезти брата ОСОБА_5- в лікарню, наркотиків ніколи не вживав і не вживає. Пізніше сам заїхав до Тернопільського обласного наркологічного диспансеру, де здав аналізи на предмет вживання наркотичних засобів.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1та його представника ОСОБА_2, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прихожу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, 20 березня 2017 р. о 17 год 02 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки ОСОБА_1 керував автомобілем ОСОБА_3 124 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зміна кольору шкіри обличчя, надмірно звужені зіниці. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в ОСОБА_4 категорично відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону, в тому числі, як в даному конкретному випадку, п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України 07 листопада 2015 р. №1395 з подальшими змінами, згідно якої до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.4 ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Як вбачається з матеріалів справи, 20 березня 2017 р. інспектором роти №1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП щодо ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 589603, згідно якої останній, керуючи автомобілем НОМЕР_2, 20 березня 2017 р. в 17 год 02 хв. в м. Тернополі по вул. Збаразькій здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, а саме: поєднання жовтого та червоного сигналів світлофора, чим порушив п.8.7.3.є) та при зміні напрямку руху не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2.б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_2 заперечили проти зазначеної постанови і заявили в судовому засіданні Апеляційного суду, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху, відповідно зупинений був працівниками поліції безпідставно і заявили клопотання про перегляд долученого до матеріалів справи відео. Дане клопотання було задоволене. При перегляді відео було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив зазначені у постанові Правила дорожнього руху.

Таким чином вважаю, що транспортний засіб ОСОБА_6 працівниками поліції був зупинений законно, а тому твердження правопорушника в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції діяли без достатніх на то підстав, є необгрунтованим.

Згідно зазначеної постанови, яку він не оскаржував, ОСОБА_1 за вищевказані порушення Правил дорожнього руху був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 425 грн.

В процесі складання даної постанови у водія ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного спяніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зміна кольору шкіри обличчя, надмірно звужені зіниці, тобто ті, які зазначені у п. 4 Інструкції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в ОСОБА_4 ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, і матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, допитав особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також дослідив відеоматеріали з нагрудних камер працівників патрульної поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, з яких вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан спяніння, та інші матеріали справи у їх сукупності.

Так, відповідно до наданих пояснень суду першої інстанції, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень, зазначених у протоколах про притягнення його до адміністративної відповідальності, не визнав. Пояснив, що 20 березня 2017 р. о 17 год 02 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки автомобілем ОСОБА_3 124 д.н.з. НОМЕР_1 віз брата в лікарню. Правил дорожнього руху не порушував і саме через безпідставне, на його думку, зупинення його працівниками поліції відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Разом з тим з письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_1 в їхній присутності категорично відмовився проходити огляд на стан наркотичного спяніння в ОСОБА_4.

Ця ж обставина підтверджується і рапортом інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_9, в якому зазначено, що транспорт водія ОСОБА_1 було зупинено в звязку з порушенням Правил дорожнього руху. Під час оформлення матеріалів про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення у водія були виявлені ознаки наркотичного спяніння та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного спяніння, від чого останній відмовився, що тягне відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта, що наркотики він не вживає і ніколи не вживав, про що свідчить долучена до скарги довідка, згідно якої в процесі лабораторних обстежень біологічного матеріалу ОСОБА_1 наркотичних речовин не виявлено, - не заслуговують на увагу, оскільки протокол про відмову пройти огляд на стан наркотичного спяніння щодо ОСОБА_1 було складено 20 березня 2017 р., а огляд на стан наркотичного спяніння він пройшов 22 травня 2017 р., тобто більш ніж через два місяці.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Таким чином навіть у випадку своєчасного проходження огляду на стан наркотичного чи іншого спяніння дана довідка не могла б бути визнаною доказом невинуватості особи, оскільки отримана в порушення вимог діючого законодавства.

Крім того на ОСОБА_1 протокол працівниками поліції був складений не за керування транспортним засобом в стані наркотичного спяніння, а за відмову пройти огляд з зазначених підстав.

Тому, на думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про винуватість у вчиненні ОСОБА_1 правопорушень є обгрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків, так із матеріалами справи.

Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції, та спростовані під час судового розгляду.

За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайсуду від 11 травня 2017 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 11 травня 2017 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_10