Справа № 462/1497/17 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 33/783/645/17 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., з участю правопорушника ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2 в судовому засіданні в м. Львові розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року,

встановив:

даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 320 грн. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1 27.03.2017 р. о 00:45 год. у м. Львові по вул. Шевченка, 180 керував автомобілем марки «Honda Accord» з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження в установленому законом порядку медичного огляду відмовився у присутності свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу правопорушення. В обґрунтуванні вимог апеляційної скарги зазначає, що працівники патрульної поліції , незважаючи на законність клопотання ОСОБА_4 провести огляд на стан спяніння саме в закладі охорони здоровя відповідними фахівцями відмовили йому в такій доставці, покликаючись на те, що в такому випадку спливе дві години в межах яких такий стан можна встановити. При цьому, з метою складення завідомо недостовірних матеріалів про адміністративне правопорушення, працівники поліції надиктували свідкам текст пояснення, який різниться своїм змістом. Також зазначає, що суд першої інстанції при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення вдався до поверхневого дослідження обставин справи, не перевірив доводів ОСОБА_1 щодо того, що йому відмовили в доставці до закладу охорони здоровя для проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відповідними лікарями, а не приладом «Drager» судом не було витребовано відео з нагрудних камер патрульних поліцейських для підтвердження чи спростування цих доводів, не було також викликано свідків, які написали письмові пояснення для перевірки цих обставин.

05.07.2017р. в судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подав клопотання в якому просить скасувати постанову Залізничного районного суду м. Львова від 16.05.2017р. та закрити провадження у справі за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення, оскільки висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 27 березня 2017 року (а.с.1);

-відеозаписом нагрудної камери інспектора поліції дослідженого в суді апеляційної інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою апарату «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився Крім того зазначив, що ОСОБА_1 просив провести огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі.

Свідок ОСОБА_6 також пояснив, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою апарату «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився. Крім цього зазначив, що не чув про те, що ОСОБА_1 клопотав про проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі.

З оглянутого в судовому засіданні апеляційної інстанції відеозапису нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою апарату «Драгер» сказав, що такому не довіряє, везіть мене на вул. Наукову (файл MOV 01.00.24 хв.), проте в подальшому на пропозицію працівника поліції в присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою апарату «Драгер» та пропозицію пройти огляд в медичному закладі категорично відмовився ( файл MOV - 01.08.34 хв.).

На підставі наведеного покликання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_3 про те, що працівниками поліції було відмовлено ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння в медичному не заслуговують на увагу та спростовуються відеозаписом нагрудної камери інспектора поліції.

Щодо клопотання адвоката ОСОБА_3 про закриття провадження у справі у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст..38 КУпАП то таке є безпідставним.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 27.03.2017р. серії БР №117949, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 27.03.2017 року, а адміністративне стягнення судом першої інстанції на нього було накладено 16.05.2017р., тобто в межах строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. накладене на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 - без задоволення.

Суддя М.Ф. Романюк