АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/5843/17 Головуючий суддя І інстанції Золотарьова Л. І.
Провадження № 33/790/1584/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2017 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. вирішуючи питання щодо можливості призначення до розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2017року,-

в с т а н о в и в :

Згідно цієї постанови

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Харкова, -

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. З позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На вказану судову постанову лише 20.11.2017 року захисником ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій просить судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, ОСОБА_2 просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження цієї постанови, посилаючись на те, що він був ознайомлений з матеріалами справи тільки 26.10.2017 року, до цієї дати копію судової постанови ані він, ані ОСОБА_1 не отримували, а про існування цієї постанови не знали, оскільки участі в судовому засіданні ОСОБА_1 не приймав, оскільки не був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_2 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судової постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон повязує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення з датою ухвалення судового рішення.

Постанова суду винесена 29 травня 2017 року, тобто строк апеляційного оскарження спливає 9 червня 2017 року.

Захисник ОСОБА_2 уклав договір про надання правової допомоги із ОСОБА_1 20.09.2017 року (а.с.18), тобто після внесення судом першої інстанції оскаржуваної постанови, а з апеляційною скаргою звернувся лише 20.11.2017 року.

Згідно матеріалів справи, захисник ОСОБА_2 отримав копію судової постанови вперше 26.10.2017 року, а ОСОБА_1 її зовсім не отримував.

З апеляційною скаргою захисник ОСОБА_2 звернувся (а.с.35) лише 20.11.2017 року.

Проте, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що справа відносно нього розглядається Київським районним судом Харківської області про що свідчить поштові повідомлення ( а.с. 11, 12) про отримання ним судових повісток.

Більш того, згідно цих повідомлень вбачається, що ОСОБА_1 був заздалегідь повідомлений про те, що судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбудеться 29 травня 2017 року.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Більш того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про дане провадження апелянт без сумніву знала, а тому вказані причини пропуску строку не можна однозначно вважати як поважні.

Хоча в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 і не приймав участі, однак він достовірно знав, що саме 29 травня 2017 року відбуватиметься судове засідання.

Між тим, матеріали справи не містять даних про те, що впродовж майже чотирьох місяців від дня винесення судової постанови ОСОБА_1 цікавився результатом розгляду справи, а лише 18.10.2017 року захисник ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції за для отримання копії постанови.

Таким чином нехтування ОСОБА_1 протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги обєктивними причинами не обумовлено, і в клопотанні дані про наявність таких причин відсутні.

За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення адвокату ОСОБА_2 пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після спливу встановленого строку, повертається судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити адвокату ОСОБА_2 в поновлені процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути адвокату ОСОБА_2 через суд першої інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_4