Справа № 489/1700/17 07.07.2017 07.07.2017 07.07.2017
Номер провадження: 33/784/272/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Разумовського О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.06.2017 року якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.
Згідно постанови суду, 04.04.2017 р. близько 05 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Форд Мондео, д/н НОМЕР_1 по вул. Південній в м. Миколаєві, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, був зупинений працівниками поліції і, в присутності двох свідків, на місці зупинки пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер», показники якого склали 0,91‰ алкоголю. Водій погодився з таким показником, але наполіг на тому щоб пройти медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі. За висновком медичного огляду № № 463 від 04.04.2017 р. ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями останній порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України.
_____________________________________________________________________________
Провадження № 33/784/272/17 Головуючий у 1-й інстанції: Коновець М.С.
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що суд першої інстанції невірно прийшов до висновку про наявність в його діях вини та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом в стані сп`яніння.
Так, 04.04.2017 р. він зі своїм знайомим ОСОБА_2 під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , за кермом знаходився ОСОБА_2 . Біля під`їзду вони зустріли своїх приятелів, і поки ОСОБА_2 ходив до себе в квартиру, він з ними дійсно вживав спиртні напої. А потім сів до машини, щоб гучніше увімкнути музику. Саме в цей час під`їхала машина з патрульними, які запропонували йому надати документи, а потім продути алкотестер «Драгер», що він і зробив. В протоколі він написав, що погоджується, але мав на увазі при цьому, що він погоджується з результатами алкотестеру, бо дійсно вживав алкоголь, а не з тим, що керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що досліджений в суді першої інстанції відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського підтверджує, що він не керував автомобілем, а тільки перебував на водійському сидінні даного транспортного засобу в нетверезому стані. Також вважає, що судом першої інстанції розгляд справи проведено з явною неповнотою, поверхнево досліджено обставини справи, безпідставно відмовлено в задоволенні його клопотань про допит свідків, внаслідок чого винесена постанова є необґрунтованою та невмотивованою.
Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського не безперервний, що є порушенням « Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції». А також не можуть вважатись дійсними висновки щодо результатів його огляду на стан сп`яніння, оскільки у Національної поліції відсутні нормативно правові акти щодо затвердження переліку технічних засобів, що використовуються для виявлення та фіксування порушень ПДР України, а у МОНД на даний час сплив термін свідоцтва про державну реєстрацію приладу «Alcotest 6810».
Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.3) складеному у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
ОСОБА_1 власноруч підписав протокол, зазначив в ньому що згоден з протоколом.
Пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції та в скарзі на те, що він мав на увазі, що згоден з результатами алкотестеру, а не з тим, що керував автомобілем в нетверезому стані є безпідставними. З огляду на те, що у нього при підписанні протоколу була можливість зазначити з чим саме він не згоден.
З пояснень, наданих ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вбачається, що він підтверджує обставини стосовно проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі, та не заперечує проти їх результатів.
Але стверджує, що він 04.04.2017 р. не керував транспортним засобом, а за кермом знаходився ОСОБА_2 , вони з ним під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 потім піднявся до себе в квартиру. Коли під`їхав патрульний автомобіль, він знаходився на сидінні водія, бо слухав музику. На той час не заперечував патрульним, що це він керував автомобілем, бо розгубився.
Дані твердження ОСОБА_1 є неспроможними так, як вони спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , показаннями свідка поліцейського 3 роти 1 батальйону УПП у м. Миколаєві ОСОБА_6 та відеозаписом реєстратору, дослідженим апеляційним судом.
Так, свідок ОСОБА_6 показав, що їх екіпаж чергуючи 04.04.2017 р. приблизно в 2 год. ночі зупинився біля автомобілю Форд Мондео, д/н НОМЕР_1 , який був неправильно припаркований. На той час за кермом знаходився ОСОБА_2 , який був в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час вони знову помітили даний автомобіль, але за кермом вже був ОСОБА_1 , вони їхали за ним. Він завернув в двір по вул. Південній, не включивши при цьому лівий покажчик повороту. Коли вони під`їхали до автомобілю, ОСОБА_1 знаходився за кермом, на сидінні водія. На прохання надати документи довго їх шукав, потім надав. На вимогу пройти огляд на стан сп`яніння погодився. Пройшов огляд спочатку на місці, за допомогою газоаналізатора, показники якого склали 0,91‰, а потім в медичному закладі. При складанні протоколу ОСОБА_1 не заперечував. Також пояснив, що запис відео реєстратора не безперервний в зв`язку з тим, що закінчувався заряд акумулятора камери і не було можливості її підзарядити, тому відео регістратор сам автоматично виключався.
З досліджених апеляційним судом відеозаписів з нагрудних реєстраторів патрульних поліцейських, чітко вбачається, що ОСОБА_1 на момент бесіди з патрульними поліцейськими не заперечує факт свого керування транспортним засобом Форд Мондео, д/н НОМЕР_2 на питання поліцейського, чому він не користується сигналом повороту, останній відповідає, що не включив його тільки при повороті в двір будинку АДРЕСА_2 , що спростовує доводи апелянта, щодо того, що він не керував автомобілем, а тільки сидів в ньому. Крім того, не заперечує ОСОБА_1 і про наявність у нього ключів від автомобілю. А напроти говорить про їх наявність спочатку події.
Зважаючи на вищезазначені докази та покази свідків апеляційний суд ставиться критично до твердження водія ОСОБА_1 про те, що це не він керував автомобілем, а його знайомий ОСОБА_2 як до твердження наданого з метою ухилення від адміністративної відповідальності.
До показів свідка ОСОБА_2 апеляційний суд відноситься критично, з огляду на те, що в показаннях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 містяться суттєві протиріччя, крім того, останні є друзями, що вони самі підтвердили в судовому засіданні, тобто ОСОБА_2 зацікавлений в уникненні ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Отже, з урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Та обставина, що у МОНД на даний час сплив термін свідоцтва про державну реєстрацію приладу «Alcotest 6810», сама по собі не спростовує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані сп`яніння. Крім того, він пройшов огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та погодився з його результатами, що він підтвердив і в судовому засіданні.
Зазначене в доповненнях апелянта твердження, що не можуть вважатись дійсними висновки щодо результатів його огляду на стан сп`яніння, оскільки у Національної поліції відсутні нормативно правові акти щодо затвердження переліку технічних засобів є безпідставним, з огляду на надану поліцейським 3 роти 1батальону ОСОБА_6 копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. З якого вбачається, що газоаналізатор «Alcotest 6810» АRCC - 0221, яким був протестований ОСОБА_1 пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам МПУ 066/05- 2013, свідоцтво чинне до 15.07.2017 року.
Крім того, суду, надані роз`яснення Державного підприємства « Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», згідно яких газоаналізатори «Alcotest 6810» можуть експлуатуватись за умови їх своєчасної повірки.
З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Стягнення за адміністративні правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 та ст. 36 КУпАП. При цьому суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень.
З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП , апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.06.2017 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.
Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Апеляційного суду
Миколаївської області М.П. Міняйло