Справа № 196/1029/17
№ провадження 3/196/439/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017 смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Гудим О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2017 року до Царичанського районно суду Дніпропетровської області надійшов адмінматеріал у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, а саме за те, що він 29 вересня 2017 року, близько 22 год. 20 хв., був відсутній за постійним місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, чим порушив умови адміністративного нагляду, встановлені постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області, а саме: не залишати постійне місце проживання з 22.00 до 06.00 год.

Відповідно до статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, імя, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В ході підготовки матеріалів до розгляду було встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №672187 від 30.09.2017 року не зазначена суть адміністративного правопорушення.

Так, відповідальність за статтею 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення виникає у разі порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

При цьому, дане діяння кваліфіковано за частиною 2 статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто дії, передбачені частиною 1 цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, проте в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тобто у матеріалах справи немає належних та допустимих доказів про повторність даного діяння. При цьому, при викладенні складу адміністративного правопорушення в протоколі навіть не зазначено характерну ознаку обєктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.187 КУпАП, як повторність вчинення протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Також слід зазначити, що враховуючи ту обставину, що гр.ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та надання пояснень в присутності двох понятих, які засвідчили даний факт відмови лише особистими підписами в протоколі. При цьому, поліцейським не відібрано в понятих і особистих пояснень з обставин, які вони засвідчили в протоколі своїми підписами.

Крім цього, до протоколу як докази долучені лише рапорт поліцейського та пояснення особи, процесуальний статус якої в даній справі поліцейським не вказаний.

За таких обставин, суддя позбавлений можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Окрім цього, згідно положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють обєктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року (зі змінами та доповненнями) визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Отже, з метою повного, всебічного та неупередженого судового розгляду, обєктивного та справедливого вирішення справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення адміністративних матеріалів до Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області для належного оформлення відповідно до вимог КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256, 278 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний матеріал складений у відношенні ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, повернути до Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.ГУДИМ