П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2017 Справа №607/6344/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунцьо С.В.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

захисника адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №212546 від 27 березня 2017 року, громадянин ОСОБА_3 27 березня 2017 року о 02.42 год. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Січових Стрільців, в м. Тернополі, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння на місці, із застосуванням технічного пристрою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» та огляду в ОСОБА_4 водій категорично відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, чим ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок провадження у справах про адміністративні порушення визначається законодавством України про адміністративні правопорушення, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженою наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженою наказом МВС України № від 1395 від 07.11.2015 року та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що 27 березня 2017 року о 02.42 год. автомобілем «Mercedes-Benz Vito 109», який належить йому, він не керував, а перебував у ньому на момент зупинки поліцейськими в якості пасажира. Транспортним засобом керувала ОСОБА_7, про, що остання неодноразово повідомляла працівникам поліції, однак вони не брали до уваги її показів. Окрім цього на задньому сидінні автомобілі знаходилась ОСОБА_8 Також вказує на те, що огляд на визначення стану алкогольного спяніння працівник поліції йому запропонував пройти близько 05.30 год., в той час як в протоколі про адміністративне правопорушення час вчинення так би мовити адміністративного правопорушення зазначено 02.42 год., тобто вважає, що інспекторами порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння, так, як згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, такий огляд може бути проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Також інспекторами поліції не було складено акту за результатами огляду на стан спяніння, тому просить закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних міркувань.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор роти №3 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_9 пояснив суду, що він 27 березня 2017 року здійснював патрулювання у центрі міста Тернополя. Близько 01.30 год. на лінію «102» надійшло повідомлення, що автомобіль марки «Мерседес Віто» синього кольору із вул. Довженка направляється в сторону вул. Л.Українки, та його водій перебуває у стані алкогольного спяніння, вказаний виклик був адресований іншому екіпажу. На «Східному масиві» в м. Тернополі вказаного транспортного засобу не було виявлено, та приблизно через одну годину його викликав заступник командира батальйону ОСОБА_10 на вул. Січових Стрільців в м. Тернополі для проведення огляду на стан алкогольного спяніння водія автомобіля «Мерседес Віто», оскільки він зупинив зазначений транспортний засіб за порушення вимог дорожніх знаків на вул. ОСОБА_11. Коли він приїхав на місце зупинки транспортного засобу, ОСОБА_3 вже на місці не було, та як було встановлено він вийшов через бокові двері автомобіля. В подальшому приблизно через 30-40 хвилин вони виявили ОСОБА_3 на вул. Шептицького, де він сідав в таксі із двома дівчатами, йому було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці та в закладі охорони здоровя, від чого ОСОБА_3 категорично відмовився, та вказував на те, що не керував автомобілем марки «Мерседес Віто», тому на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, крім того зазначив, що акт за результатами огляду на стан спяніння не складався оскільки ОСОБА_3 не проходив огляду у встановленому порядку. Окрім цього вказав що пропозицію ОСОБА_3 пройти огляд на стан спяніння на місці його виявлення та в закладі охорони здоровя за участю понятих дійсно ним було вчинено лише за 2 години 30 хвилин, оскільки останній не хотів виходити з автомобіля таксі. Окрім цього на запитання, чому таку вимогу ним не було здійснено раніше, а саме в межах 2 годинного строку, коли ОСОБА_3 перебував в автомобілі таксі, інспектор вказав, що в даному випадку він виконував вказівки свого безпосереднього керівника.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що в ніч з 26 на 27 березня 2017 року близько 02.30 год. вона керувала автомобілем марки «Мерседес Віто», номерний знак НОМЕР_2. Окрім неї в автомобілі перебували ОСОБА_12, яка сиділа на задньому сидінні автомобіля та ОСОБА_3, який перебував на передньому сидінні призначеного для пасажирів. В цей час вони направлялись із м. Збараж в м. Тернопіль на вул. Шептицького. Проїжджаючи по вул. І.Франка, в дзеркалі заднього виду вона побачила автомобіль патрульних, який прямував за ними без звукових сигналів. Вона зупинила автомобіль, та як вияснилось в подальшому, вони поїхали під знак 3.2. «Рух механічних транспортних засобів заборонено». Оскільки вона не є власником транспортного засобу «Мерседес Віто», тому, налякавшись відповідальності, вирішила попросити ОСОБА_3 пересісти на місце водія та вийти до інспекторів поліції щоб поговорити з ними, а сама пересіла на переднє сидіння пасажира, що дозволяли габарити керованого нею мінівену. Після цього ОСОБА_3, пересівши на місце водія, через двері водія вийшов до працівників поліції, однак через декілька хвилин поспілкувавшись із ними повернувся в автомобіль, а ще через декілька хвилин нічого їм не повідомляючи знову вийшов з автомобіля та пішов в сторону вул. Шептицького. Через деякий час вона разом із ОСОБА_8 вийшли із автомобіля, закрили його на ключ, зателефонували до ОСОБА_3, та всі разом пішли до неї додому випити кави. Після цього ОСОБА_8 викликала таксі, та вони із ОСОБА_3 поїхали, однак за короткий період часу їй зателефонувала ОСОБА_8 і повідомила, що автомобіль таксі зупинили працівники поліції. Коли вона прибула на місце зупинки таксі, у ньому сидів ОСОБА_3, біля нього стояли працівники поліції, яким вона пізніше пояснювала, що ОСОБА_3 не керував вказаним автомобілем, а за кермом перебувала особисто вона, однак інспектори не звертали увагу на її пояснення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що 27 березня 2017 року вони разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_3 прямували автомобілем марки «Мерседес Віто» із м. Збараж в сторону вул. Шептицького в м. Тернополі, за кермом якого перебувала ОСОБА_7, а ОСОБА_3 знаходився на передньому сидінні пасажира. В подальшому їх зупинили працівники поліції, однак ОСОБА_7 налякавшись, не захотіла до них виходити із автомобіля, тому остання пересіла на переднє сидіння пасажира, а до інспекторів вийшов ОСОБА_3 Поспілкувавшись із ними останній повернувся до автомобіля, однак через деякий час знову вийшов та пішов у невідомому їй напрямку. Пізніше вона разом із ОСОБА_7 вийшли із транспортного засобу, закрили його та направлялися до останньої додому, яка проживає на вул. Шептицького, перед цим вони зателефонували до ОСОБА_3, який також пішов із ними. Після цього, перебуваючи певний період часу у ОСОБА_7 вдома, вона викликала таксі, та разом із ОСОБА_3 сіли у вказаний автомобіль і поїхали у напрямку вул. Січових Стрільців, однак прямуючи до місця призначення, автомобіль таксі зупинили працівники поліції, які почали витягувати ОСОБА_3 із автомобіля, у звязку із чим вона зателефонувала до ОСОБА_7 Прибувши на місце ОСОБА_7 пояснювала працівникам патрульної поліції, що саме вона керувала автомобілем марки «Мерседес Віто», однак вони не хотіли брати до уваги її пояснень та незаконно склали на ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено серед іншого відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються, особою яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан спяніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Згідно п.9 зазначеної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, чого поліцейським не було здійснено.

Статтею 7 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Вищевикладене свідчить про те, що відмова водія від огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП України, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. І лише відмова водія від огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КпАП України та притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані вище обставини фіксуються в акті огляду на стан спяніння, який складається згідно вказаного вище Порядку.

Однак, як зясовано у судовому засіданні, та як вбачається з відеозапису доданого до матеріалів справи УПП в м. Тернополі ДПП в якості доказу та пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 27 березня 2017 року, поліцейський патрульної поліції запропонував пройти ОСОБА_3 огляд на визначення стану спяніння на місці зупинки через час, який перевищує дві години, а саме близько 05.25 год., коли в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений час встановлення підстав для проведення огляду - 02.42 год., що є значним порушенням ст.266 КУпАП, та вищевказаної Інструкції, в яких чітко передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Окрім цього суд вважає, що в інспектора патрульної поліції ОСОБА_9, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_13 за ч.1 ст. 130 КУпАП, було достатньо часу для належного виконання вимог ст. 266 КУпАП в частині предявлення останньому вимоги пройти огляд на стан спяніння протягом двох годин, оскільки як вбачається із протоколу про адміністративне затримання АА №017606 від 27 березня 2017 року, до ОСОБА_3 вищевказаний захід адміністративного примусу (адміністративне затримання) був застосований ще о 03.40 год. 27 березня 2017 року.

Відповідно до ст. 266 КУпАП - направлення особи для огляду на стан алкогольного сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, а огляд особи на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відтак, огляд на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя, якщо з моменту виявлення поліцейським підстав для проведення такого огляду пройшло більше ніж 2 години, висновки такого огляду та процедура проведення такого огляду - будуть недійсні. Відповідно відмова ОСОБА_3 від проходження огляду на стан спяніння більше ніж через дві години після спілкування з поліцейським може вважатись обґрунтованою, і така особа не може бути притягнена до адміністративної відповідальності.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду - тягне за собою порушення порядку складення протоколу і як наслідок вказує на відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Крім того показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю підтверджуються безпосередньо оглянутим відео з камер патрульних поліцейських. Судом встановлено, що він містить відеозапис зупинки транспортного засобу, дій ОСОБА_3, оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, а також на ньому міститься факт порушення працівником правоохоронного органу уповноваженого на складення протоколу про адміністративне правопорушення порядку визначеного в статті 266 КУпАП в частині часу заявлення інспектором поліції вимоги щодо проведення огляду на стан спяніння, що таким чином позбавляє протокол про адміністративне правопорушення серії БР №212546 від 27.03.2017 року, як такий що складений безпідставно, доказової сили, а тому підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, таким чином враховуючи викладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, а тому провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід закрити в зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_3 Івановичаза ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяОСОБА_14