Провадження № 3/537/768/2017
Справа № 537/1153/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2017 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Держпраці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, розлучений, працює директором ПП «ВІКОМ МЕД-2», зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 кв.59,-

за ст.41 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 працюючи директором ПП «ВІКОМ МЕД-2», порушив вимоги ч.5 ст.79 КЗпП України, а саме відсутні письмові повідомлення працівників про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну, зокрема, згідно графіку щорічних відпусток на 2017 рік лікарю ЛОР ОСОБА_3 передбачено надання відпустки у січні 2017 року, наказом № 2 від 03.01.2017 року ОСОБА_3 надано частину щорічної основної відпустки з 08.01.2017 року по 16.01.2017 рік, письмове повідомлення працівнику про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну взагалі не надано, підтвердження відсутнє; порушив вимоги ч.5 ст.80 КЗпП України в частині ненадання щорічної відпустки повної тривалості працівнику протягом двох років підряд, а саме лікар акушер - гінеколог ОСОБА_4 працює на підприємстві з 01.09.2012 року (наказ про прийом на роботу № 8 від 01.09.2012 р.), при цьому згідно особової картки Типова форма П-2 працівнику взагалі не надавалася щорічна відпустка протягом 2012-2016 років. Дане порушення має місце по відношенню і до лікаря терапевта ОСОБА_5; порушив вимоги ч.1, 2 ст. 115 КЗпП України та ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме не проводив виплату заробітної плати не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, зокрема виплату заробітної плати окремим працівникам за жовтень, листопад та грудень 2016 року проведено один раз на місяць: за жовтень 2016 року - 6 працівникам 14.11.2016 року на суму 5142,24 грн., за листопад 2016 року - 6 працівникам - 14.12.2016 року на суму 4097,38 грн., за грудень 2016 р. - 4 працівникам - 10.01.2017 року на суму 2888,13 грн.; порушив вимоги ч.4 ст. 115 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про відпустки», а саме не проводилась виплата заробітної плати за весь час щорічної відпустки, не пізніше ніж за три дні до початку відпустки, зокрема, наказом № 21 від 06.10.2016 року ОСОБА_6 надано щорічну основну відпустку з 07.10.2016 р. по 31.10.2016 р. терміном на 24 календарних днів, виплату нарахованої заробітної плати за три дні до початку щорічної відпустки працівнику не проведено, оплату в сумі 1675,91 грн. проведено лише 14.11.2016 року. Дане порушення має місце по відношенню і до ОСОБА_7 при виплаті заробітної плати за час щорічної відпустки з 07.10.2016 р.; порушив вимоги ч.1 ст. 166 КЗпП України, а саме не проводив в день звільнення працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, зокрема, наказом № 2 від 03.01.2017 р. звільнено з роботи з посади лікаря - ендокринолога ОСОБА_8 за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України з 03.01.2017 р., виплату належних працівнику коштів при звільненні -15,57 грн. проведено 08.02.2017 р., Дане порушення має місце по відношенню і до реєстратора медичного ОСОБА_9 при звільненні з 03.01.2017 року; порушив вимоги п.2 розділу ІІ постанови Кабінету Міністрів України № 100 "Порядок обчислення середньої заробітної плати", щодо обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористану відпустку працівникові, який пропрацював на підприємстві менше року, проводиться не виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто не з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому виплачується компенсація за невикористану відпустку. Так, ОСОБА_10 був прийнятий на роботу на посаду лікаря - кардіолога з 21.03.2016 р. (наказ № 5 від 17.03.2016 р.). При розрахунку компенсації за невикористану відпустку при звільненні 23.08.2016 р. (наказ № 17 від 22.08.2016 р.) в розрахунок взято місяць (серпень 2016 р.) - не до першого числа місяця, в якому виплачується компенсація за невикористану відпустку, тим самим ОСОБА_2 вчинив правопорушення передбачене ст.41 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення визнав.

Крім визнання вини ОСОБА_2, його вина у вчиненні правопорушення також повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 28.02.2017 року (а.с.1-2), актом перевірки ПП «ВІКОМ МЕД-2» №16-03-207/214 (а.с.3-14) та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обираючи вид стягнення правопорушнику, суддя обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не вбачає.

Враховуючи викладене, особу правопорушника, ступінь вини, необхідно застосувати відносно ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що з правопорушника необхідно стягнути на користь держави 320 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 41, 283 , 284 КУпАП , ст.4 Закону України Про судовий збір, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП і накласти стягнення у вигляді адміністративного штрафу в дохід держави в сумі 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) держави 320 грн. судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_2, що відповідно до вимог ст. ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги апеляційним судом Полтавської області, постанова якого набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя : Сергій Іванович Сьоря