АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Чорний О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, напостанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ :

25.09.2016 року відносно ОСОБА_2 складено протокол серії АП2 № 037115 про адміністративне правопорушення, оскільки останній, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, 25.09.2016 року о 00 год. 50 хв. по вул. Заболотного, 86, в м. Києві, керував автомобілем «Міцубісі Оутлендер», д.н.з НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності свідків відмовився.

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду, як незаконну. Також просить поновити строки апеляційного оскарження постанови районного суду.

В якості обґрунтування апеляційної скарги, вказує на те, що складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення є безпідставним та незаконним, так як працівниками поліції порушено вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме не достовірно встановлено особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, для встановлення особи використано базу «Армор», яка не містить фото осіб, персональні дані яких встановлюються.

Вважає, що суд першої інстанції не об'єктивно та поверхово розглянув справу, не надав належної оцінки обставинам справи, так як він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що як наслідок призвело до постановлення незаконного судового рішення та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження постанови районного суду підлягає задоволенню, апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Положеннями ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суд першої інстанції не дотримався та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з представлених матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 25.09.2016 року о 00 год. 50 хв. по вул. Заболотного, 86, в м. Києві, керував автомобілем «Міцубісі Оутлендер», д.н.з НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності свідків відмовився.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що жодного адміністративного правопорушення не вчиняв, більш того про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП дізнався випадково.

Інспектор патрульної поліції ШатирьонокВ.В. у суді апеляційної інстанції пояснив, що у вересні 2016 року, здійснюючи патрулювання, ними був зупинений автомобіль «Міцубісі», який рухався по вул. Заболотного, в м. Києві та оскільки водій перебував з ознаками алкогольного сп'яніння, склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно громадянина за ч.1 ст. 130 КК України, проте чи був це саме ОСОБА_2 з достовірністю сказати не може. Зазначив, що особа була в стані алкогольного сп'яніння, на вимогу інспектора надати документи, які посвідчують його особу відмовився, а тому особу визначали за базою «Армор».

На неодноразові виклики та судові повістки в судове засідання свідки - не з'явилися. Згідно зворотніх повідомлень, свідки були обізнаними про кожне перенесення розгляду справи та про необхідність їхньої присутності в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки представлені матеріали адміністративної справи свідчать про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, що саме ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, що також не може підтвердити або спростувати інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, а також не з'явлення свідків, що ставить під сумнів законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції при постановлені рішення не було дотримано положень ст. 245 КУпАП, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.М. Чорний

Справа №33/796/1232/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції: Антонова Н.В.

Доповідач: Чорний О.М.