П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три місяці.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 06 квітня 2017 року в 14 год. 50 хв. год., будучи особою, яка протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, в порушення п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) повторно керував автомобілем «ДАФ», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Донецькій в м. Кремінна Луганської області, на якому були встановлені додаткові фари, кількість, тип, колір, розміщення світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, він працює водієм в ФОП «ОСОБА_3.», відтак на момент вчинення правопорушення він перебував у службовому відрядженні на зазначеному автомобілі, який було випущено на маршрут саме ОСОБА_3 з даними технічними несправностями.

ОСОБА_2 зазначає, що оскільки власником автомобіля було дозволено випуск автомобіля на маршрут після проведення передбачених технічних оглядів, про що свідчить дорожній лист вантажного автомобіля, правопорушення невірно кваліфіковано за ч 4. ст. 121 КУпАП замість ст. 128 КУпАП, відповідно до якої передбачена відповідальність саме за випуск на лінію транспортних засобів, технічний стан яких не відповідає вимогам правил і стандартів.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не врахував акт - висновок діагностики транспортного засобу від 03 квітня 2017 року, відповідно до якого на даху сідлового тягача встановлені додаткові фари не перебувають в робочому режимі.

ОСОБА_2 зазначає, що інспектор, складаючи протокол, прийшов до висновку щодо повторності вчиненого правопорушення, за відсутності таких даних про вчинення протягом року правопорушення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є мотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, довідку інспектора патрульної поліції, акт - висновок діагностики транспортного засобу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП, відповідальність за вказаною номрою закону настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 березня 2017 року постановою інспектором патрульної поліції у м. Рівне ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення 31 березня 2017 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 2).

06 квітня 2017 року щодо ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення ним п. 31.4.3 ПДР України, відповідно до якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей, зокрема кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів, а тому будучи вже притягнутим до адміністративної відповідальності повторно протягом року за вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 - 3 ст. 121 КУпАП, дії правопорушника правильно кваліфіковані за ч. 4 ст.121 КУпАП.

Таким чином твердження апелянта про те, що в його діях немає ознаки повторності не відповідає дійсності.

За доводами ОСОБА_2, винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення є саме ОСОБА_3, оскільки останній є власником автомобіля та ним було випущено автомобіль на маршрут з даними технічними несправностями, чим порушено вимоги ПДР України.

Він вважає, що в його діях будь - яких порушень ПДР України немає.

На думку апеляційного суду, такі доводи не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

Статтею 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності.

Відповідно до постанови суду, встановлено, що саме ОСОБА_2 був водієм автомобіля «ДАФ», на даху якого були встановлені додаткові фари, що фактично не оспорює апелянт. Тому він і повинен нести відповідальність за ст. 121 КУпАП. Оскільки судом розглядається протокол, складений щодо ОСОБА_2, давати оцінку діям інших осіб на предмет наявності в їх діях складу адміністративного правопорушення, суд такого права позбавлений.

Не може судом бути прийнятий як доказ невинуватості у вчиненні даного правопорушення акт - висновок діагностики транспортного засобу від 03 квітня 2017 року, оскільки він проведений до складання протоколу, хоча ОСОБА_2 заявляє, що він звернувся до відповідного сервісного центру після складання протоколу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини, а саме, що ОСОБА_2 повторно керував автомобілем «ДАФ», на якому були встановлені додаткові фари, кількість, тип, колір, розміщення світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун