Справа № 308/9660/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали інспектора прикордонної служби 2-ї категорії дозиметри ста 1-го відділення інспекторів ВПС «Паладь-Комарівці» Чопського прикордонного загону про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний податковий номер платника податку в матеріалів справи відсутні, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №167125 від 30.09.2017 р. встановлено, що 30 вересня 2017 року близько 15 год. 30 хв. у пункті пропуску «Паладь-Комарівці», прикордонним нарядом, був виявлений та затриманий ОСОБА_1, який будучи громадянином України додаткового подав на паспортний контроль для вїзду в Україну тимчасовий паспорт громадянина ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1 №087241428, виданий 07.10.2016 року, чим порушив вимоги ст.23 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України», ст..2 Закону України «Про громадянство», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. ПКМУ №57 від 27.01.1995 року.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи, своєчасно і належним чином повідомлявся згідно наявної у справі заяви ОСОБА_3 просить розглядати справу без його участі.

Дослідивши адміністративні матеріали, суд приходить до наступного:

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

З матеріалів справи встановлено, що 30 вересня 2017 року близько 15 год. 30 хв. у пункті пропуску «Паладь-Комарівці», на напрямку «вїзд в Україну» громадянин України ОСОБА_1 подав на паспортний контроль, як підставу для перетину державного кордону, тимчасовий паспорт громадянина ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1 №087241428, виданий 07.10.2016 року

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в'їзд в Україну). Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. ПКМУ №57 від 27.01.1995 року, передбачено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу. У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в'їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

Згідно п.1 ч.1 статті 2 Закону України «Про громадянство» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Вказані в сукупності обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_3 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів. Дії ОСОБА_3 за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки останній намагався перетнути державний кордон України в пункті пропуску без відповідних документів, що дають право громадянину України перетнути державний кордон України, а саме предявив паспорт громадянина ОСОБА_2 для виїду за кордон.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №167125 від 30.09.2017 р., протоколом про адміністративне затримання від 30.09.2017 року, рапортами інспектора прикордонної служби 2-ї категорії дозиметри ста 1-го відділення інспекторів ВПС «Паладь-Комарівці» ОСОБА_4 від 30.01.2017 року.

При призначенні адміністративного стягнення суддя виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, а отже приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та з врахуванням вище перелічених обставин, доцільним буде обрати стягнення у вигляді штрафу.

Згідно положень ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII, з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 320,0 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 204-1, ст.ст.40-1, 245, 283, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави у розмірі 320,0 грн.

Вилучений у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1 №087241428, виданий 07.10.2016 року повернути особі якій виданий документ.

Реквізити для сплати судового збору за рішенням суду (постанови) про стягнення в дохід держави коштів: рахунок отримувача 0001, назва отримувача коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5