Спарва№ 308/7509/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Монич О.В., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 215464 від 28.07.2017 року, ОСОБА_1 28.07.2017 року близько 19.15 год. в м. Ужгороді, по вул. Берчені, керував транспортним засобом автомобілем марки «Ford Fiesta», д/н NRC 712 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою алкотестеру марки «Drager» в присутності двох свідків, з результатом 0,73 проміле.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2 пояснив, що автомобілем він не керував а 28.07.2017 близько 18:00 розпочав святкування у колі друзів свій день народження у будинку за адресою м.Ужгород, вул. Берчені, 104, де він постійно проживає. Після короткого «застілля», вийшовши на подвіря, вирішив забрати цигарки зі свого автомобіля марки Ford Fiesta, н.з. NRC712, який був припаркований біля воріт будинку. В цей час по вулиці йшов сусід ОСОБА_3, з яким ОСОБА_1 привітався, та пішов у напрямку воріт до свого автомобіля. Коли відчинив його, щоб дістати з салону цигарки підїхала поліція, з претензіями щодо порушення ним правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2, приходжу до наступного висновку.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до розяснень, що міститься в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Як вбачається з пояснень наданих в судовому засіданні представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 28.07.2017 близько 18:00 ОСОБА_1 розпочав святкування у колі друзів свій день народження у будинку за адресою м.Ужгород, вул..Берчені, 104, де він постійно проживає. Після короткого «застілля», вийшовши на подвіря, вирішив забрати цигарки з свого автомобіля марки Ford Fiesta, н.з. NRC712, який був припаркований біля воріт будинку.

В цей час по вулиці йшов сусід ОСОБА_3, з яким ОСОБА_1 привітався, та пішов у напрямку воріт до свого автомобіля. Коли відчинив його, щоб дістати з салону цигарки підїхала поліція, з претензіями щодо порушення ним правил дорожнього руху.

Та обставина, що ОСОБА_1В не керував транспортним засобом підтверджується також письмовими поясненнями сусіда - ОСОБА_3 які додані до матеріалів справи, який був свідком обставин складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 і підтвердив, що останній нікуди за цей проміжок часу (з 18:30 по 19:40) за кермом свого автомобіля не відїжджав! Крім того, після складення протоколу, в присутності поліції, він ОСОБА_3 відігнав автомобіль ОСОБА_1 у двір його будинку.

Будь-яких доказів/фактів керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом поліцейськими не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення, визнається вчинено умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, слід дійти висновку, що складення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП є сумнівним, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вказані судові висновки ЄРПЛ відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються під час розгляду справ, як джерело права.

Виходячи з вищенаведеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 не був причетним до керування транспортним засобом, що, також підтверджується письмовим поясненням свідка ОСОБА_3, в звязку з відсутністю в діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП України, провадження відносно ОСОБА_1В підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України.

Керуючись ст.62 КонституціїУкраїни, ст.ст.9, 130, 245, 251, 252, 266, 283-284, 247 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4