Справа № 219/5904/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Баканової А.В.

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, водія тролейбуса Комунального підприємства «Бахмутелектротранс», зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 30 травня 2017 року о 09 годині 30 хвилин в місті Бахмут на перехресті вулиць Горбатова та Миру водій ОСОБА_2, керуючи тролейбусом ЮМЗ Т-2П, здійснила дорожньо-транспортну пригоду (зіткнення з ВАЗ 21043, реєстраційний номер 01814ЕН) та з міста пригоди зникла, залишивши місто пригоди.

Цими діями згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Особу ОСОБА_2 встановлено на підставі паспорта громадянина України серії ВВ № 879854, виданого Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області 04 серпня 1999 року, їй розяснені її права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що 30 травня 2017 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, керувала тролейбусом «К 93101», реєстраційний номер 201, та їхала маршрутом № 6. Рухаючись по вулиці Горбатова на перехресті з вулицею Миру, намагаючись здійснити поворот праворуч, побачила, що зліва на сусідній смузі знаходився транспортний засіб «ВАЗ 21043». Враховуючи, що на іншій смузі руху знаходилась линівка та виконувались дорожні роботи, здійснюючи поворот вправо, вона була вимушена взяти більший радіус для здійснення вказаного маневру. Здійснивши поворот, ОСОБА_2 поїхала далі, зупинившись на наступній зупинці «Лікарня», яка знаходиться неподалеку від зазначеного перехрестя, по вулиці Миру. В подальшому вона також зупиняла тролейбус на кожній зупинці. Під час руху по вулиці Леваневського їй зателефонувала диспетчер, яка повідомила, що на перехресті вулиць Горбатова та Миру водій ОСОБА_2 задньою частиною тролейбусу зачепила транспортний засіб ВАЗ 21043, після чого вона зупинила транспортний засіб з метою огляду задньої частини тролейбусу, під час чого виявила пошкодження заднього бамперу зліва, після чого повернулась на місце дорожньо-транспортної пригоди, де вже були працівники дорожнього нагляду, які склали відносно неї два протоколи про адміністративні правопорушення за фактами скоєння дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. Додатково зазначила, що під час дорожньо-транспортної пригоди вона не відчула ні ударів, ні поштовхів, які б, в свою чергу, супроводжувались характерними звуками, також ні кондуктор тролейбусу, ні пасажири, яких вона перевозила, не повідомляли її про те, що відбулась дорожньо-транспортна пригода, з чого можна зробити висновок про те, що останні також не знали про скоєння дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на викладене, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки вона не вчиняла дій (умисних чи з необережності), спрямованих на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Захисник ОСОБА_1 також підтримав доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та просив провадження у справі закрити у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122- КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 30 травня 2017 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 21043, їхав в місті Бахмут Донецької області по вулиці Горбатова в напрямку з вулиці Незалежності, маючи намір повертати вліво на вулицю Миру, зупинив транспортний засіб на перехресті вулиці Горбатова та Миру на лівому ряді правої смуги руху, оскільки на світлофорі було ввімкнено забороняючий сигнал, ввімкнувши заздалегідь лівий світловий сигнал повороту. Під час очікування ввімкнення зеленого кольору світлофора, побачив, що по правому ряду його ж смуги руху рухається тролейбус, який на перехресті при здійсненні повороту вправо, зачепив своєю задньою частиною заднє праве крило та праві передні і задні двері автомобіля, на якому він рухався, після чого тролейбус поїхав далі. Додатково зазначив, що після того, як відбулась дорожньо-транспортна пригода, ним подавався звуковий сигнал з метою привернення уваги водія тролейбуса, однак є вірогідність, що водій не почув звуковий сигнал через те, що він не гучний та ледве чутний, після чого ОСОБА_3 викликав працівників дорожнього нагляду, яким повідомив номер тролейбусу, та які в подальшому зателефонували до тролейбусного депо. Також він помітив, що тролейбус зупинявся на наступній зупинці, однак водій з тролейбусу не виходив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 30 травня 2017 року вона працювала контролером тролейбусу за маршрутом № 6 під керуванням водія ОСОБА_2 Про те, що відбулась дорожньо-транспортна пригода їй стало відомо від диспетчера, яка зателефонувала спочатку їй, а потім ОСОБА_2, та повідомила про те, що на перехресті вулиць Горбатова та Миру тролейбус під керуванням ОСОБА_2 зачепив інший транспортний засіб. Під час руху вона не чула ніяких звуків, характерних для зіткнення транспортних засобів, оскільки в салоні тролейбуса встановлені телевізори, які дуже гучно працюють, та була велика кількість пасажирів, які перевозились. Ніхто з пасажирів їй не повідомляв про те, що відбулась дорожньо-транспортна пригода, та не просив зупинити тролейбус з цього приводу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Згідно ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 64 Конституції України, Конституційні права і свободи, людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог статті 1 КУпАП, завданням кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Так, стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що дорожньо-транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до ст. 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В свою чергу, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Суду не надано належних доказів, які б свідчили про той факт, що ОСОБА_2 умисно або з необережності залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна, тобто вчинила дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, оскільки на момент скоєння адміністративного правопорушення вона не знала, що причетна до дорожньо-транспортної пригоди, у звязку з чим суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, внаслідок чого провадження по справі підлягає закриттю, оскільки суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керуючись ст. 122-4, п. 1ст. 247, ч. 3 ст. 268, ч. 2 ст. 277, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 а за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Конопленко