Єдиний унікальний номер 725/1790/17
Номер провадження 3/725/1601/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Іщенко І. В., розглянувши адміністративну справу, яка надiйшла вiд Чернівецької митницi ДФС, про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2/13, за cт.472 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про порушення митних правил запровадженої відносно гр.. ОСОБА_2 вбачається, що даний громадянин, водій вантажного автомобілю марки «Мерседес» д.н. АК9086-7 з напівпричепом марки «Koegel» д.н. А1934А7, 13.03.2017 року, прямуючи в зону митного контролю з території Румунії, не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості в поданих до митного контролю товаросупровідних документах (наявність, найменуваня або назва, кількість тощо) про товар «Тюль, іноземного виробництва, різних кольорів, у рулонах» в кількості 482шт., 139 вантажних місць, та відповідно підлягали обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України на умовах конвенції МДП.

Дії ОСОБА_2 митним органом кваліфіковані за cт.472 Митного Кодексу України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 за ст. cт.472 МК України підлягає закриттю у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Відповідно до ст. 191 МК України передбачено, що перевізники зобов'язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Відповідно до ч. 2 ст. 460 Митного кодексу України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (ст. cт.472 МК України), виключно у разі, якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, останнім були виконані вимоги ч. 2 ст. 460 МК України, а саме: для здійснення митних формальностей, до органу фіскальної служби було подано товаросупровідні документи, які йому надані саме фірмою відправником.

Відповідно до правової позицію Верховного Суду України, що для притягнення до відповідальності за порушення ст. 352 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме, що не можна розглядати як контрабанду дії особи, яка, здійснюючи транзитне перевезення товарів через територію України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України. Про це указано в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил «(Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 2008-р.).

Відповідно до положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Суб'єктивна сторона правопорушення, що передбачене статтею 472 МК України передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно ст. 8 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів від 19.05.1956 року, до якого Україна приєдналась в серпні 2006 року, значиться, що приймаючи вантаж, перевізник перевіряє: a) віртість записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць; b) зовнішній стан вантажу і його упаковки. Якщо перевізник не має достатньої можливості перевірити вірність записів, зазначених у підпункті a) пункту 1 цієї статті, він повинен зробити обґрунтовані застереження у вантажній накладній. Він повинен також мотивувати всі зроблені ним застереження щодо зовнішнього стану вантажу і його упаковки. Ці застереження не мають обов'язкової сили для відправника, якщо останній не погодився бути зобов'язаним ними і не зробив про це запис у вантажній накладній.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об'єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів про наявність у діях гр. ОСОБА_2 умислу на порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, оскільки товар був завантажений, запакований та опломбований відправником і тому справа по факту вчинення адміністративного правопорушення в подібних випадках закривається.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що переміщуваний товар водієм ОСОБА_2 є транзитним, тобто на нього розповсюджуються вимоги по переміщенню товару транзитом.

П. 206.6 ст. 206 розділу V Податкового кодексу України передбачає, що до операцій із ввезенням товарів у митному режимі транзиту застосовується умовне повне звільнення від оподаткування за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 17 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Отже, приймаючи до уваги вищевказане, бюджет України не втратив обов'язкових митних платежів у вигляді мита та податку на додану вартість.

Частина 1 ст. 472 МКУ передбачає - Недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України є наявність в діях правопорушника вини.

У розумінні ст.ст. 8, 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Митного кодексу України, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених ст. 284 КУпАП, ст. 527 МК України.

Враховуючи наведені судом висновки щодо недоведеності наявності в діянні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознак складу правопорушення, передбаченого ст.472МК України, провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 483, ч. 2 ст. 522, 526, п. 1, 3 ч. 1 ст. 527, 528, 529 Митного кодексу України, ст. ст. 289, 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Вилучений товар, згідно з протоколом про порушення митних правил №0419/40800/17 від 18.03.2017 року - повернути власнику товару .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб, з дня винесення постанови до Апеляційного суду Чернівецької області, через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко