Справа № 175/4986/16-п
Провадження № 3/175/1527/16
Постанова

Іменем України

13 березня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці Я.С.,

адвоката ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2,

представника потерпілої ОСОБА_3,

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого клієнт-менеджером в ПАТ «ПриватБанк»,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

15 грудня 2016 року о 18 годині 20 хвилин на 186 км автодороги Знамянка-Луганськ-Ізварино водій ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_1, в порушенні вимог п. 12.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, при виникненні перешкоди на смузі свого руху не прийняв заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного обїзду перешкоди, в наслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Пежо 207» державний номерний знак НОМЕР_2, який стояв водій ОСОБА_2, після чого в некерованому стані зїхав на праве узбіччя та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_3, який також стояв водій ОСОБА_5 В наслідок ДТП постраждалих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим водій ОСОБА_4 скоїв правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину заперечував, вважає що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, викладений у протоколі .

Провина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_2, яка в суді показала, що 15.12.2016 року о 18.10 годині рухалася по дорозі Знамянка-Луганськ-Ізварино на автомобілі «Пежо» зі швидкістю близько 60 км/г, на слизькому участку проїзної частини дороги її автомобіль занесло та їй здалося, що вона дзеркалом зачепила автомобіль «Даф» з напівпричепом, та вона різко повернула кермо, після чого її автомобіль розвернуло і він зупинився в лівій смузі проїзної частини, коли зрозуміла що сталося, вона ввімкнула аварійний сигнал на автомобілі та вийшла з нього. Через невеликий проміжок часу автомобіль «Джилі», який рухався в попутному напрямку, скоїв наїзд на її автомобіль, який стояв, потім виїхав на праве узбіччя та скоїв наїзд на автомобіль «Део», який стояв.

Показами свідка ОСОБА_6, який у судовому засіданні показав, що він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 рухалися по автодорозі Знамянка-Луганськ-Ізварино на автомобілі «Део», під час руху на лівій смузі проїзної частини з ввімкненим ближнім світлом фар та аварійним сигналом побачив автомобіль «Пежо», коли вони зупинилися для зясування, чи потрібна комусь допомога, він підійшов до автомобіля «Пежо» та допоміг дівчині водію вийти з нього, відійшовши за автомобіль в нього образу на швидкості приблизно 80 км/г вїхав автомобіль «Джилі», який в свою чергу, від удару вїхав в автомобіль «Део», який стояв на узбіччі дороги.

Аналогічними показами свідка ОСОБА_7 наданими ним в судовому засіданні.

Показами свідка ОСОБА_5, який у суді показав, що 15.12.2016 року близько 18.10 години він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 рухалися по автодорозі Знамянка-Луганськ-Ізварино на автомобілі «Део», в дорозі в напрямку його руху в лівій смузі проїзної частини з ввімкненим ближнім світлом фар та аварійним сигналом побачив автомобіль «Пежо», після чого він зупинився з правої сторони проїзної частини на узбіччі. Через деякий час побачив автомобіль «Джилі», який рухався в попутному напрямку та скоїв наїзд на автомобіль «Пежо», який стояв, а потім на його автомобіль «Део», який відкинуло в кювет. Пасажирів чи потерпілих в автомобілі «Джилі» не бачив.

Показами свідка ОСОБА_8, який у суді показав, що він інспектор ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, що 15.12.2016 року з напарником виїхали на місце ДТП на автодорозі Знамянка-Луганськ-Ізварино за участю автомобілів «Део Ланос», «Жилі FE2» та «Пежо 207», де на проїзній частині дороги зліва побачив автомобіль «Пежо», на узбіччі на відстані 60-70 метрів стояв автомобіль «ДаФ». Зясувавши обстановку, йому стало відомо, що автомобіль «Пежо» дзеркалом зачепив автомобіль «Даф» та автомобіль «Пежо» на слизькій дорозі розвернуло, після чого в останній вїхав автомобіль «Джилі», а автомобіль «Джилі» в свою чергу, в автомобіль «Део», який стояв на узбіччі дороги. Ним на місці ДТП була складена схема місця ДТП із зазначенням всіх обставин, він не вніс дані до схеми про автомобіль «Даф», оскільки претензій у водія автомобіля «Даф» до водія автомобіля «Пежо» не було. На місці ДПТ його напарником ОСОБА_9 були відібрані пояснення він ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ОСОБА_4 відмовився від надання письмових доказів на місці ДТП, пояснивши тим, що йому потрібно проконсультуватися з юристом. Останній, письмові пояснення надавав на наступний день.

Аналогічними показами свідка ОСОБА_9 наданими ним в судовому засіданні.

Провина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 306499 від 16.12.2016 року, схемою та фото-таблицею до нього від 15.12.2016 року, письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_2О від 15.12.2016 року та ОСОБА_5 від 15.12.2016 року, висновком експертного дослідження № 7/10.1-9 від 01.03.2017 року.

Заслухавши порушника, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить висновку, що ОСОБА_4 надаючи пояснення про обставини адміністративного правопорушення та заперечуючи провину, в такий спосіб намагається уникнути відповідальності.

Доводи ОСОБА_4 про свою невинуватість, викладені ним у письмових поясненнях і під час судового засідання, не спростовують зазначені докази, які у своїй сукупності свідчать про недотримання ним вимог п. п. 12.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у прямому причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Будь-яких даних, які б свідчили про необєктивність чи заінтересованість свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суду не надано, а тому їх показання суд вважає обєктивними.

Показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, висновок експертного авто технічного дослідження № 01/17 від 16.01.2017 року на підтвердження доводів ОСОБА_4, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються наведеними доказами, й зокрема висновком експертного дослідження № 7/10.1-9 від 01.03.2017 року, який узгоджується з встановленими обставинами ДТП та показами осіб, які безпосередньо були присутні на місці ДТП та були його очевидцями.

Враховуючи характер та наслідки вчиненого правопорушення, а також особу ОСОБА_4, відносно якого відсутні відомості щодо притягнення до адміністративної відповідальності за інші правопорушення на транспорті, вважаю необхідним піддати його мірі адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.ст.23,30,33,124,268,276,277,283-285 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 грн.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_4 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 680 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 320 грн. 00 коп. судового збору.

Після сплати штрафу та судового збору повернути ОСОБА_4 посвідчення водія серії ЯАА № 018949.

Копію постанови вручити ОСОБА_4 та для відома направити до Дніпровського ВП (м. Дніпро) ГУНП, а у разі несплати штрафу чи судового збору - для примусового виконання начальнику Дніпропетровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Суддя О.Л. Воздвиженський