Провадження № 3/344/5737/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Руденко Д.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Ради адвокатів Івано-Франківської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого начальником Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від Ради адвокатів Івано-Франківської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності начальника Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ІФ № 0007 від 31 серпня 2017 року вбачається, що адвокат ОСОБА_2 звернувся з адвокатським запитом від 20 липня 2017 року в інтересах клієнта ОСОБА_3 до начальника Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 На запит адвоката ОСОБА_2 начальник лейтенант поліції ОСОБА_4 надав письмову відповідь, за змістом якої відмовив у наданні інформації з посиланням на пункт 15.4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, зазначивши, що у долученому адвокатом до запиту ордері серії ІФ № 004198 вказано представництво інтересів у судових інстанціях Івано-Франківської області, а оскільки Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську не є структурним чи підпорядкованим підрозділом судової системи, то дія даного договору на Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську не поширюється, чим вчинив дії, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні представник Ради адвокатів Івано-Франківської області просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, вказавши, що ордер, долучений до адвокатського запиту, не надавав право адвокату ОСОБА_2 представляти інтереси ОСОБА_3 в Управлінні патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Заслухавши пояснення представника Ради адвокатів Івано-Франківської області, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною пятою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що до відповідальності притягаються особи за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з положеннями частини першої-другої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських обєднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_2 звернувся з адвокатським запитом до начальника Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 До запиту було додано копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копія ордеру про надання правової допомоги.

Всупереч вимогам статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, копія даного ордеру до матеріалів справи не долучена.

Частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дає визначення поняття ордеру, згідно з якою ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським обєднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно пункту 3 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Ради адвокатів України №79 від 16 лютого 2013 року, із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Ради адвокатів України №187 від 27 липня 2013 року, ордер має типову форму.

Пунктом 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів визначено, що ордер містить наступні реквізити, зокрема, пункт 15.4. назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Матеріалами адміністративної справи підтверджено, зокрема листом відповіддю начальника патрульної поліції адвокату ОСОБА_2 та відсутністю заперечень самого адвоката ОСОБА_2, що при подачі адвокатського запиту від 20 липня 2017 року адвокат ОСОБА_2 додав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію ордеру серії ІФ № 004198, який дає повноваження адвокату ОСОБА_2 діяти від імені ОСОБА_3 виключно у судових інстанціях Івано-Франківської області.

Повноважень адвокату діяти від імені ОСОБА_3 при подачі запиту до Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ордером серії ІФ № 004198, доданого до адвокатського запиту, не надано.

Таким чином, ненадання адвокатом ОСОБА_2 разом з адвокатським запитом копії ордеру, який би підтверджував його повноваження про надання правової допомоги ОСОБА_3 при подачі запиту до Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську, є підставою для ненадання адвокату копій документів на запит.

Крім того, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення серії ІФ № 0007 від 31 серпня 2017 року Радою адвокатів Івано-Франківської області не були виконані вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Всупереч вказаним правовим нормам особа, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, не була присутня під час складання протоколу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» та у рішенні від 08 квітня 2010 року у справі «Гурепка проти України (N 2)» зазначив, що «принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом».

У відповідності до вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно пункту 7 розділу ІІІ «Оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» Порядку оформлення головою ради адвокатів ОСОБА_5 Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя або уповноваженим радою членом ради адвокатів матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджених у новій редакції рішенням № 238 Ради адвокатів України від 19 листопада 2013 року, зміст протоколу повинен відповідати вимогам, встановленим статтею 256 КУпАП, та оформляється згідно з додатком 1 до цього Порядку. Уповноважена особа зазначає у протоколі всю наявну інформацію, що ідентифікує особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення складається українською мовою у двох примірниках. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою щодо якої він складений.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ІФ № 0007 від 31 серпня 2017 року не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому склад адміністративного правопорушення слід формулювати у такий спосіб, щоб не було упущено жодну з істотних обставин вчинення адміністративного правопорушення і водночас без зазначення фактів, які не мають правового значення у справі та є зайвими подробицями.

Також особа, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, не була у встановленому законом порядку ознайомлена з протоколом про адміністративне правопорушення, їй не було розяснено процесуальних прав та обовязків, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положення статті 63 Конституції України, не відібрано пояснення по суті зазначеного у протоколі порушення.

Крім цього, до протоколу були внесені зміни в частині зазначення дати народження та місця проживання особи, стосовно якої складається протокол, що може свідчити про дописки та з врахуванням усіх вищенаведених обставин викликає обґрунтовані сумніви, які виключають можливість визнання цього протоколу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Інші будь-які належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, направляючи повторно матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 після виправлення недоліків, зазначених у постановах Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2017 року та від 25 вересня 2017 року, Рада адвокатів Івано-Франківської області зазначені постанови суду вилучила з матеріалів справи, що є неприпустимим.

Вказані обставини спростовують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки неправомірна відмова в наданні інформації у відповідь на адвокатський запит не підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, встановлюючи, у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 221, 245, п.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Д.М. Руденко