Справа № 353/298/17
Провадження № 33/779/278/2017
Категорія ч. 2 ст. 172-7 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лущак Н. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, за участю прокурора Сапожнікової Ю.О.,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_2 на постанову судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2017 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки вул. Тиха, 35, с. Підвербці Тлумацького району Івано-Франківської області, одруженої, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючої, ІНФОРМАЦІЯ_2, депутата Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрито за спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Цією ж постановою вирішено питання щодо судового збору.

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що 06 квітня 2016 року ОСОБА_3, будучи депутатом Підвербцівської сільської ради VІ демократичного скликання, відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являється суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушила вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: не повідомила сесію Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області та публічно не оголосила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в голосуванні за позитивне прийняття рішення щодо близької особи, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Адміністративні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Відповідно до рішення четвертої сесії VI демократичного скликання Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 05.11.2015 року ОСОБА_3 обрано депутатом Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області.

Відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є депутати місцевих рад. ОСОБА_3, будучи депутатом Підвербцівської сільської ради VІ демократичного скликання, є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, зазначеним у підпункті «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ст.ст. 11, 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» ОСОБА_3, як депутат Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, наділена владними повноваженнями, а саме правом у межах своєї компетенції предявляти вимоги, а також приймати рішення, обовязкові для виконання фізичними та юридичними особами.

Статтею 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Частиною 1 статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

ОСОБА_4, який є сином депутата Підвербцівської сільської ради Тлумамацького району Івано-Франківської області ОСОБА_3, звернувся з заявою в сільську раду про виділення йому земельної ділянки в урочищі «Сторожна» під будівництво житлового будинку та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

ОСОБА_3, будучи депутатом Підвебцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, достовірно знаючи, що заява її сина ОСОБА_4 буде розглядатись на четвертій сесії VІ демократичного скликання сільської ради, на якій ОСОБА_3 голосуватиме, всупереч ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила сесію сільської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а 06 квітня 2016 року приймала участь у проведенні четвертої сесії VІ демократичного скликання Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, на якій голосувала особисто за позитивний розгляд заяви свого сина ОСОБА_4

Рішенням четвертої сесії Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області VІ демократичного скликання від 06 квітня 2016 року № 83/4-2016 ОСОБА_4 виділено земельну ділянку в урочищі «Сторожна» під будівництво житлового будинку в розмірі 0,18 га та надано дозвіл на виготовлення технічної документації.

В порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 не вжила заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, а саме: не повідомила сесію Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області та публічно не оголосила на сесії, на якій розглядалась заява її сина, про наявність суперечностей між її особистими інтересами та її службовими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй повноважень. Натомість ОСОБА_3 особисто приймала участь у прийнятті сесією рішень стосовно розгляду заяви її сина та голосувала за позитивне вирішення питання своєї близької особи на четвертій сесії VІ демократичного скликання Підвербцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області.

Таким чином ОСОБА_3, порушила вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила корупційні адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Не погодившись з постановою судді прокурор подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Частина 2 ст. 250 КУпАП України містить імперативну норму щодо обовязковості участі прокурора при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-7 названого Кодексу.

Оскільки участь прокурора у розгляді справи вказаної категорії є обовязковою, вважаю, що він, як учасник у провадженні у справах про адміністративні корупційні правопорушення, має право на оскарження постанови судді саме по цієї категорії справ як особа, що бере у ньому безпосередню обовязкову участь, з метою забезпечення законності.

В поданій на вказане рішення судді апеляційній скарзі прокурор просить оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Мотивує свою позицію тим, що не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_3, вважає дану постанову незаконною. Звертає увагу, що провадження у вказаній справі закрито виходячи зі змісту ст. 38 КУпАП, відповідно до якої у такому випадку адміністративне стягнення може бути накладено протягом трьох місяців дня його виявлення, але не пізніш двох років з дня його вчинення. При цьому, суд вірно визначив момент вчинення правопорушень 06 квітня 2016 року, однак хибно встановив момент їх виявлення. Зазначає, що суд встановив, що адміністративні правопорушення були виявлені органами, на які у відповідності до вимог законодавства України покладені обовязки по боротьбі з корупцією, 02 лютого 2017 року, що підтверджено листом Підвербцівської сільської ради, адресованому прокуратурі. Одночасно встановлено, що протокол відносно ОСОБА_3 складено 08 квітня 2017 року оперуповноваженим УЗЕ в Івано-Франківській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 Вказує, що згідно вказаного протоколу датою виявлення правопорушень є 08 квітня 2017 року, що не спростовано судом. Стверджує, що сам лист сільської ради без інших доказів не може свідчити про вчинення правопорушень зі всіма її складовими, а отже правопорушення не можуть вважатися виявленими. Зазначає, що моментом виявлення правопорушення є дата, коли особа, яка вправі складати протокол, оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку про наявність чи відсутність складу правопорушення. У даному випадку це 08 квітня 2017 року. Підсумовує, що таким чином особа визнана винною у вчиненні корупційних правопорушень, але не піддана адміністративному стягненню.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, не зявилася, про час та місце апеляційного розгляду була повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Прокурор вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у її відсутність. Тому, оскільки згідно ст. 294 КУпАП її неявка не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги, вважаю за можливе переглянути справу за її відсутності.

Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді відносно ОСОБА_3 скасувати і прийняти нову постанову, якою визнати її винною за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

Заслухавши прокурора, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор не заперечує ні доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ні правильність кваліфікації її дій.

Прокурор фактично оспорює правильність висновків судді відносно дати виявлення адміністративних правопорушень та, відповідно, постанову судді в частині закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, тому перевіряю оскаржувану постанову судді в цій частині.

Так, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, за змістом ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено. Тому в разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі має бути закрито, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважаю, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Дійсно, протокол № 23-24 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією (а.с. 4-7) складено 08 квітня 2017 року, дата виявлення правопорушення вказана у протоколі теж 08 квітня 2017 року.

До вказаного протоколу долучені матеріали, що стали підставою для його складення.

Ці матеріали отримані з Тисменицької місцевої прокуратури. Зокрема, вони були долучені до листа № 01-386вих17 від 06 лютого 2017 року заступнику прокурора Івано-Франківської області Вахінову Р.Ф. (а.с. 8-9), які після отримання 07 лютого 2017 року, скеровано в територіальне управління захисту економіки НП України з метою складення щодо ОСОБА_3 протоколу про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, на що було наголошено і в змісті самого листа.

Управління захисту економіки в Івано-Франківській області отримало вищезазначений лист з додатками 13 лютого 2017 року за вх. № 339 (а.с. 22).

Після його отримання працівниками Управління захисту економіки в Івано-Франківській області не витребувано та, відповідно, не отримано жодних доказів, щоб стосувалися суті адміністративних правопорушень, які скоєно ОСОБА_3, (витребовувані докази стосується її виключно як особи), не проведено інших відповідних дій, які б свідчили про збирання доказів, окрім відібрання пояснень у свідка ОСОБА_6 06 березня 2017 року.

При цьому, за його підписом - ОСОБА_6, що є в.о. сільського голови, Підвербцівська сільська рада повідомила 02 лютого 2017 року про те, що депутат сільської ради ОСОБА_3 не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, підставою для складання протоколу у особи, яка вправі складати протокол, були відомості, які вбачалися з доказів, долучених до листа, що надійшов від Тисменицької місцевої прокуратури.

Прокурор в апеляційній скарзі наголошує, що моментом виявлення правопорушення є дата, коли особа, яка вправі складати протокол, оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку про наявність чи відсутність складу правопорушення.

Вважаю, що лист прокуратури та долучені до нього документи містили достатні дані, які вказували на вчинення особою адміністративних корупційних правопорушень.

Ці обставини підтверджують, що датою виявлення правопорушень є дата отримання Управлінням захисту економіки в Івано-Франківській області вказаних документів.

Таким чином, доходжу висновку, що матеріалами справи про адміністративні правопорушення доведено, що датою виявлення правопорушення є дата отримання листа з додатками від Тисменицької місцевої прокуратури Управлінням захисту економіки в Івано-Франківській області вказаних документів, а саме 13 лютого 2017 року.

Як слідує зі змісту оскарженого рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, були виявлені у лютому 2017 року.

Прокурор помилково вказує, що суд при цьому виходив з дати - 02 лютого 2017 року, тобто з числа, яким датується лист Підвербцівської сільської ради, адресований прокуратурі, оскільки таких висновків з постанови судді не вбачається.

Враховуючи те, що день виявлення вчинених ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, - 13 лютого 2017 року, на час прийняття рішення судом першої інстанції, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП стало підставою для закриття справи.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому доводи апелянта в частині накладення стягнення є безпідставними та задоволенню в цій частині не підлягають.

Інших порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить прокурор, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09 червня 2017 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло