Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 33/781/385/17 Головуючий у суді І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Ук5раїни, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого тапроживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2017 рокуОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_205 травня 2017 року о 01 год. 40 хв. по вул. 6-го Грудня в м. Олександрія керував автомобілем ВАЗ н.з. 934-49 АА з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані). Від проходження медичного огляду на встановлення факту вживання алкоголю та продуву алкотестеру «Драгер» 6810 відмовився в присутності свідків, від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзіОСОБА_2 просить скасувати постанову районного суду, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що в дійсності він не бачив, як протоколу про адміністративне правопорушення так і зазначених свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4М, які являються підставними особами а протокол сфальсифіковано.

05 травня 2017 року біля 01.00 год. він керував автомобілем НОМЕР_1, який належить громадянину ОСОБА_5 і бачив невідомих йому працівників поліції, які стояли на вул. 6 Грудня, що можуть підтвердити свідки які перебували разом з ним.

У зв'язку з тим, що в автомобілі закінчилося пальне він вимушений був покинути автомобіль на певний час.

Через півгодини він повернувся та забрав автомобіль, тому припущення раніше невідомого йому працівника поліції, що він керував автомобілем з запахом алкоголю та був відсторонений від управління автомобілем, не побажав пройти алкотест на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4М, не відповідають дійсності так, як у нього по цей час знаходяться правовстановлюючі документи на автомобіль, посвідчення водія та автомобіль, який не було доставлено на штрафну площадку поліції.

Ні під час умовного мого затримання та після нього ні у нього ні у свідків не було відібрано пояснення, а зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4М, є підставними особами і Протокол сфальсифіковано з метою отримання показників в роботі.

В результаті неправомірних дій раніше невідомих йому працівників поліції, з якими я фактично не спілкувався, не надав пояснення ні він, ні його свідки, не отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, й1омуне було розяснено права, і він був залишений можливості користуватися допомогою юриста, написати заперечення, подати клопотання про допит на суді, як заінтересованих осіб так і підставних свідків, що вказує на грубе порушення Конституційних прав та права на захист особи в адміністративному процесі.

В постанові суду не зазначені вказані обставини, а тільки вказано, що він начебто знав коли відбудеться судове засідання тому, що подав клопотання про його відкладення у зв'язку з хворобою, що суперечить діючому законодавству України, згідно якого особа повідомляється про розгляд справи в суді повісткою рекомендованим листом, або повідомленням по телефону.

Вважає, що справа про адміністративне правопорушення розглянута судом з грубим порушенням норм чинного законодавства. В порушення ст. 268 КУпАП суд не сповістив його про розгляд справи, тим самим суд позбавив його права на захист.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснив, що 05 травня 2017 року о 01 год. 40 хв. по вул. 6-го Грудня в м. Олександрія він дійснов керував автомобілем ВАЗ н.з. 934-49 АА, перебував у тверезому стані. У нього закінчилося пальне і він хотів йти до заправки. В цей час підїхали працівники поліції та пояснили, що вінт перебуває у стані спяніння та запропонували продути «Драгер», але оскільки свідків не було він відмовився та пішов до заправ очної станції за пальним. При цьому перехвилювався, оскільки будь яких свідків не було, а тому вимога працівників поліції про продуття приладу «Драгер» була неправомірною.

Винність ОСОБА_2у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 268173 року, яким підтверджується, що саме 05.05.2017 року по вул. 6-го Грудня в м. Олександрія мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_2 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 3-4) що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких, кожен окремо, підтвердив, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, в присутності свідків, а саме продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду в умовах лікарні.

Свідок ОСОБА_4 в поясненнях даних суду першої інстанції підтвердив обставини викладені у протоколі.

Отже, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

А тому, апеляційні вимоги ОСОБА_2 стосовно, що йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціально технічних засобів є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються вищевикладеним.

Твердження апелянта про те, що свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на місці події оговорюють його - є необґрунтованими, оскільки вказані свідки з ОСОБА_2 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає, а тому твердження останнього спростовуються вищевикладеним та направлені на уникнення від адміністративної відповідальності. Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не навів жодного доказу, який би ставив під сумнів показання зазначених свідків та обставини викладені у протоколі. Крім того, сам апелянт не спростовував того, що він керував автомобілем.

Крім цього, апеляційний суд вважає, що, оскільки вина правопорушника повністю підтверджена матеріалами справи і до такого висновку обґрунтовано дійшов суддя суду першої інстанції, то такі посилання порушником надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Посилання на те, що суддею районного суду не перевірено правомірність дій працівників поліції щодо застосування насильства не можуть бути, оскільки такі дії працівників у встановленому законом порядку не оскаржувалися.

Більше того, суд першої інстанції повно обєктивно та неупереджено дослідив усі зібрані докази по справі та дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що районний суд розглянув справу без його участі, то перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції неодноразово повідомляли ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи на 08.06.2017, 22.06.2017, 07.07.2017 та 04.08.2017, про те він жодного разу не зявився.

Також слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді справи не є обовязковою.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

При призначенні ОСОБА_2 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним аналогічних правопорушень.

На підставі викладеного, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та обєктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 34, 36 КУпАП, визначено стягнення, яке відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що помякшують відповідальність, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2017 рокупро притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6