П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд міста Ужгорода у складі:

головуючого судді Бедьо В.І.,

при секретарі судового засідання Пазяк С.М.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

прокурора Малицький С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, року народження, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, який працює на посаді в. о. начальника ГУ Держспоживслужби в Закарпатській області

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 172 -7 КУпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол № 23 від 30.03.2017 про вчинення корупційного діяння ОСОБА_1, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 172-7 КУпАП.

У відповідності до змісту даного протоколу ОСОБА_1, працюючи на посаді в. о. начальника ГУ Держспоживслужби в Закарпатській області, являючись державним службовцем шостого рангу в межах посад категорії «Б», будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, як посадова особа уповноважена на виконання функцій держави та є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту в) пункту 1 частини 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», керуючись приватними інтересами та діючи в інтересах близької особи (сина ОСОБА_2З.), що полягають у суперечності між особистим приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, наявність яких впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно не повідомив прямого керівника під час виконання повноважень про наявність конфлікту, а саме голову Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та вчинив дії і прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Особа, яка склала протокол вважає, що своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 , ч.2 ст. 172 - 7 КУпАП.- неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому порушенні не заперечив.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки скоєння ним корупційного діяння знайшло своє підтвердження в ході перевірки, просив застосувати до нього стягнення, в межах санкції ч. ч 1. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу», «Про засади запобігання і протидії корупції», зокрема він зобовязаний вживати заходи щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно зі ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1 та 2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України "Про запобігання корупції" у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

У відповідності до матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1, працюючи на посаді в. о. начальника ГУ Держспоживслужби в Закарпатській області, являючись державним службовцем шостого рангу в межах посад категорії «Б», будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, як посадова особа уповноважена на виконання функцій держави та є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту в) пункту 1 частини 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», керуючись приватними інтересами та діючи в інтересах близької особи (сина ОСОБА_2З.), що полягають у суперечності між особистим приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, наявність яких впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно не повідомив прямого керівника під час виконання повноважень про наявність конфлікту, а саме голову Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та вчинив дії і прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Зокрема, ОСОБА_1 26.07.2016 року, маючи на розгляді та підписі генеральний договір № 2 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та акт № 74 про прийняття-здачу робіт, який надійшов з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3», де виконавчим директором Закарпатської філії являється близька особа, а саме син ОСОБА_2, не повідомив голову Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про наявний реальний конфлікт інтересів.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУПАП , кваліфікуючими ознаками якого є неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Крім того ОСОБА_1 26.07.2016 року, маючи на розгляді та підписі генеральний договір № 2 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та акт № 74 про прийняття-здачу робіт, який надійшов з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3», де виконавчим директором Закарпатської філії являється близька особа, а саме син ОСОБА_2, підписав зазначений договір вартістю 1032, 75 грн. та акт № 74 про прийняття-здачу робіт на суму 988, 42 грн. із Закарпатською філією ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3».

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУПАП , кваліфікуючими ознаками якого є прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім того, ОСОБА_1 02.11.2016 року, маючи на розгляді та підписі генеральний договір № 11-01/07-59/16 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та акт № 122 про прийняття-здачу робіт, який надійшов з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3», де виконавчим директором Закарпатської філії являється близька особа, а саме син ОСОБА_2, не повідомив голову Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про наявний реальний конфлікт інтересів.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУПАП , кваліфікуючими ознаками якого є неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Крім того ОСОБА_1 02.11.2016 року, маючи на розгляді та підписі генеральний договір № 11-01/07-59/16 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та акт № 122 про прийняття-здачу робіт, який надійшов з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3», де виконавчим директором Закарпатської філії являється близька особа, а саме син ОСОБА_2, підписав зазначений договір вартістю 1859, 22 грн. та акт № 122 про прийняття-здачу робіт на суму 1859, 22 грн. із Закарпатською філією ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3».

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУПАП , кваліфікуючими ознаками якого є прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону зобов'язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів.

Оцінюючи досліджені докази, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172- 7 і ч.2 ст.172- 7 КУпАП.

При накладенні стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан.

У відповідності до п.1 ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1Є в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320 гривень.

Керуючись ст.23, 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172- 7 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172- 7 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державної судової адмінстарції України судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4