Справа № 466/262/17 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 33/783/513/17 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області Гуцал І.П., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його представника - адвоката Павлюк Галини Демянівни, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 2 березня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 2 березня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді Шикін І.В. 11 січня 2017 року, о 20 годині 20 хвилин, на перехресті вул. Бандери-Федьковича у м. Львові, керував автомобілем марки «Ford C-Max», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Згідно огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу Drager, результат огляду - 0,86 % проміле. Такими діями ОСОБА_2 порушив п.п. «а», п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 2 березня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду та такий поновити. Просить оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Зазначає, що він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи 2 березня 2017 року. Про зміст оскаржуваної постанови він довідався 10 квітня 2017 року, яка надійшла на його адресу рекомендованим листом.

Вважає, що він був позбавлений можливості надати пояснення в суді першої інстанції, заявити клопотання про виклик свідків. Також зазначає, що він не погоджується з актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, який складений з допомогою приладу Drager, де невірно вказано його прізвище латинськими літерами «Shukin» та не зазначено дату складання акту.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його представника - адвоката Павлюк Г.Д. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає відновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 2 березня 2017 року не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений не був. Таким чином, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції апеляційним судом визнаються поважними, а тому цей строк слід відновити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Висновок судді про винуватість апелянта у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обгрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові.

Підтвердженням вищенаведеного є протокол про адміністративне правопорушення від 11 січня 2017 року серії БР № 262292 (а.с. 2), акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), з якого вбачається, що 11 січня 2017 року о 20 год. 20 хв. ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, матеріали адміністративної справи.

Вказані докази є належними, допустимими та взаємопов'язаними, підтверджують наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що під час розгляду справи суддею місцевого суду було допущено порушення норм процесуального права, то такі не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості надати пояснення в судовому засіданні та позбавлений можливості заявити клопотання про виклик свідків, так як не був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, то така можливість була йому надана під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, проте ОСОБА_2 не було представлено будь-яких інших доказів, що спростовують його вину у вчиненні ним порушення вимог п.п. «а», п.2.9 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 обгрунтовано визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а стягнення, накладене на нього, відповідає Закону - ст. 33 КУпАП, тому підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

відновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 2 березня 2017 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Гуцал І.П.