АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/882/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 154 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2017 року суддя судової палати у кримінальних справахапеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: скаржника ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_4, потерпілої ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2017 року, в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, мешкаючого за адресою: Дніпропетровська обл., Петриківський район, с. Судівка, вул. Дачна, 27, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят пять) гривень в дохід державиз конфіскацією двох собак породи «вівчарка», темної масті, віком 4 роки на клички «Ральф» і «Нора»,-

В С Т А Н О В И В :

Судом першої інстанції ОСОБА_3 визнано виним в тому, що 06.07.2017 року об 18-00 годині він порушив правила тримання собак в населених пунктах, оскільки, його собаки темного кольору віком 4 роки на кличку «Ральф» і «Нора», будучи не на привязі, без повідка та намордника, вискочили із подвіря будинку і забігли до сусідки ОСОБА_5, яка мешкає в с. Судівка, по вул. Дачна, 21 та в загоні для тримання курей розірвали 5 курей-бройлерів, чим заподіяли майнову шкоду потерпілій.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки в протоколі складеному відносно нього відсутня дата та місце складання протоколу, не зазначено якої ж матеріальної шкоди заподіяно потерпілій адміністративним правопорушенням, лише зазначено дату вручення останньому даного протоколу - 24.07.2017р. На його думку протокол не відповідає вимогам закону.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції йому не було роз'яснено, які він має права і обов'язки.

ОСОБА_3 посилається на необґрунтованість судового рішення, в якому не було встановлено кому належать дані собаки і хто повинен за їх утримання нести відповідальність; не дано характеристику пошкодженого майна - курей-бройлерів (вік. розмір тіла. вага, і т.п птиці), не встановлений характер пошкодження та розмір спричиненої шкоди, будь-які докази на підтвердження цих обставин судом не досліджувалися.

Апелянт вказує на неповноту та однобічність, на його думку, судового розгляду. Зазначені собаки, за словами апелянта, тримались у належному місці, ніколи вільно не гуляли по вулиці села, ні на кого не кидались, нікого не кусали і є собаками не бійцівської породи. Скарги з цього питання від мешканців села до органів самоврядування, контролюючих органів, на протязі всього часу проживання в нього собак, не надходили. Посилається, що вилучення собак спричинить його сину значні моральні страждання, оскільки він з сином дуже до них прив'язані. Обране судом стягнення вважає не відповідним суспільній значимості порушення, внаслідок суворості.

ОСОБА_3 звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що суд першої інстанції аналізуючи викладене в описовій частині постанови дійшов висновку, що в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП за ознаками порушення правил тримання собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами, що спричинило шкоду майну людей, а на ряду з цим постановив притягнути нього до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.156 КУпАП, диспозиція якої передбачено: «Продаж товарів зі складів, баз, підсобних приміщень підприємств (організацій) державної торгівлі (громадського харчування, сфери послуг) і споживчої кооперації на порушення встановлених правил, а так само приховування товарів від покупців, вчинене працівниками підприємств (організацій) державної торгівлі (громадського харчування та сфери послуг) споживчої кооперації, які не є посадовими особами».

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4, покази свідка ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що районним судом, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду про те, що саме ОСОБА_3 вчинив дане правопорушення, суперечать зібраним доказам.

Суд першої інстанції не зясував той факт, хто ж насправді є власником вказаних собак, та притягнув до відповідальності неналежну особу, адже перевіркою матеріалів встановлено, що власником собак фактично є дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_6, яка пояснила, що купила собак ще до вступу в шлюб з ОСОБА_3

Про те, що ОСОБА_6 дійсно є власницею собак на клички «Ральф» і «Нора», свідчать і відповідні паспорти на цих собак.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, оскільки власником собак він не являється, та не є особою, яка повинна нести за вказане адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанову районного суду не можна визнати законною, адже вона не відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Довід ОСОБА_3 що його притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, є безпідставним, оскільки згідно постанови судді першої інстанції технічну описку було у встановленому Законом порядку виправлено.

В звязку з тим, що постанова суду скасовується з підстав суттєвого порушення вимог Закону, тому не входжу в оцінку інших доводів апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 85 гривень, з конфіскацією двох собак породи «вівчарка» темної масті віком 4 роки на клички «Ральф» і «Нора», скасувати, а провадження по даній справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП , за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2