Єдиний унікальний номер судової справи: 225/4184/17
Номер провадження: 3/225/701/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Ткач Г.В., при секретарі Черниковій Н.В., за участю захисника ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянув матеріал, що надійшов з Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якому розяснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №276179 від 20.07.2017 водій ОСОБА_2 20.07.2017 о 10 год. 00 хв. в м. Торецьку Донецької області по вул. 9 Січня, в районі будинку №14 керував транспортним засобом автомобілем DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними знаками наркотичного спяніння (виражене тремтіння пальців рук). Від огляду на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 20.07.2017 в стані наркотичного спяніння не перебував, наркотичні засоби не вживає. Він їхав у справах з ОСОБА_3, який працює разом з ним та є володільцем автомобіля. Автомобіль під керуванням ОСОБА_2, був зупинений працівниками поліції, які попросили його вийти з машини, предявити документи, відкрити багажник та запропонували поїхати в наркологію для медичного огляду. ОСОБА_2 це здивувало, оскільки як він знає, наркологічного закладу в м. Торецьку немає. Свою відмову від проходження огляду пояснив тим, що відразу на місці не зміг телефоном звязатися з адвокатом; до співробітників поліції має недовіру, оскільки раніше вже траплялися випадки застосування до нього фізичної сили з їх боку та упередженого ставлення. Після того, як він зателефонував адвокату та проконсультувався за обставинами події, ОСОБА_2 сам виявив ініціативу при свідках пройти медичний огляд, на що співробітники поліції відмовили. Суду пояснив, що руки в нього дійсно трохи тремтіли з причини того, що до цього моменту він вже мав конфліктні ситуації з поліцейськими та хвилювався. Свідків поліцейські залучили в той момент, коли він присів в машину та намагався звязатися з адвокатом. Після розмови з адвокатом, ще до складання протоколу ОСОБА_2 повідомив інспектору Горбачову М.С. про згоду на проходження огляду в лікарні, але в цьому йому без причин відмовили, на що ОСОБА_2 звернув увагу свідків. Після складання протоколу він самостійно звернувся до наркології, був проведений медичний огляд із застосуванням експрес-тесту. ОСОБА_2 зауважив, що посвідчення водія у нього вилучили, однак від керування транспортним засобом не відсторонили. Як водій він розумів, що повинен пройти медичний огляд на вимогу працівника поліції, однак бажав скористатися правовою допомогою.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в день складання протоколу відносно ОСОБА_2, у якому він зазначений свідком, зламався його автомобіль, у звязку з чим, він займався пошуками запчастин. Через те, що автомобіль співробітників поліції перекрив проїзд автомобілю свідка, він звернувся до останніх про звільнення дороги. Натомість працівники поліції запросили його бути свідком правопорушення. В його присутності поліцейські запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння, на що той спочатку відмовився, оскільки виявив бажання зателефонувати адвокату. При цьому ОСОБА_2 мав нормальний зовнішній вид, ознак спяніння не виявляв, тому свідок, як водій з тривалим стажем, сам зауважив ОСОБА_2, про доцільність проходження огляду. ОСОБА_2, подумавши, та, зателефонувавши адвокату, надав поліцейським згоду на проходження огляду. На це, співробітник поліції сказав, що вже буде складати протокол. Свідок підтвердив факт згоди водія на огляд, оскільки чув це досить виразно. Процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення зайняла незначний проміжок часу.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що був запрошений в якості свідка під час, коли працівники поліції запропонували ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан спяніння. ОСОБА_2 відмовився, посилаючись на необхідність звязатися з адвокатом. Після чого, він сам повідомив співробітників поліції про те, що пройде відповідний огляд, однак поліцейські сказали, що вже пізно, оскільки ними складено протокол. Свідок пояснив, що на час коли ОСОБА_2 погодився на проведення огляду, поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення ще не було складено, вони лише відібрали пояснення.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 20.07.2017 він разом з ОСОБА_2 їхав на автомобілі у робочих справах. Автомобіль належить йому згідно довіреності. Біля гаражів по вул. 9 Січня транспортний засіб було зупинено поліцейськими. Після зупинки транспортного засобу, поліцейськими були перевірені документи на право управління ОСОБА_2, оскільки саме він керував автомобілем, оглянуті особисті речі та автомобіль. Законність такого огляду поліцейськими обґрунтовувалася положеннями Закону України «Про боротьбу з тероризмом». Поліцейськими запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння, у звязку з чим, проїхати з ними до медичного закладу. На вказану вимогу поліцейських ОСОБА_2 відповів відмовою, бажаючи захистити себе, намагався зателефонувати адвокату. Після спілкування з адвокатом, ОСОБА_2 погодився пройти огляд, однак, поліцейські повідомили, що факт відмови вже має місце та зафіксований. Свідок разом з ОСОБА_2 протягом години після вказаних подій проїхали до наркологічного диспансеру, де ОСОБА_2 пройшов медичний огляд.

Захисник ОСОБА_1 за встановлених в судовому засіданні обставин, просив провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності, достатності та вважає не доведеними фактичні обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 276179 від 20.07.2017 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» (Заява №61406/00) від 06.09.2005 року, суд зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 гр., Європейський суд з прав людини розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, статтею 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність.

Як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 276179 від 20.07.2017 року, ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Разом з цим, як вбачається з встановлених в судовому засіданні фактичних обставин, на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд, від якого він первісно відмовився, однак, після спілкування з адвокатом, до складання протоколу про адміністративне правопорушення, змінив позицію та, усвідомивши відповідальність, що на нього покладена як на водія, погодився виконати вимогу поліцейського.

Даний факт також підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, які допитані в судовому засіданні та первісними поясненнями ОСОБА_2 в протоколі серії БР № 276179 від 20.07.2017.

Суд зазначає, що відмова це категоричне відхилення пропозиції, що набирає чинності, коли про неї повідомлено ініціатора. В даному випадку протиріччя в позиції ОСОБА_2 на місці свідчить про особливості його поведінки, спрямованої на захист власних прав та інтересів, забезпечення права на правову допомогу та не є безумовною, беззаперечною, достатньою та переконливою підставою до притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Проведення відео фіксації відповідних подій на місці в протоколі БР № 276179 від 20.07.2017 за ч.1 ст. 130 КУпАП не зазначено; відеозапис з Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області до суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інших доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду суду не надано. Натомість, згідно медичного висновку завідувача диспансерним наркологічним відділенням м. Торецька за результатами обстеження експрес-тестом на наркотичні речовини 20.07.2017 ОСОБА_2 здоровий.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У звязку з викладеним, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд вважає необхідним провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 280, 283, 284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення №225/4184/17про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду в справах про адміністративні правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Г.В. Ткач