Справа № 466/2772/17 Головуючий у 1 інстанції - Баєва О.І.
Провадження № 33/783/829/17 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2017 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає

за адресою: с. Добряничі, Перемишлянський

район, Львівська область,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 16 квітня 2017 року о 18 год. 10 хв. на вул. Б.Хмельницького, 188а у м. Львові керував мотоциклом НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційні скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи; суд неправомірно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 та про кваліфікацію дій останнього за ч.1 ст. 130 КУпАП. Під час судового розгляду ОСОБА_1 надав пояснення, а він (захисник) заперечення, які під час опитування інспекторів поліції та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не були спростовані, а, навпаки, підтверджують зазначені показання. 16 квітня 2017 року ОСОБА_1 на своєму мотоциклі повертався додому. Близько 18.00 год., рухаючись по вул. Липинського, ОСОБА_1 виїхав на кільце (Липинського - ОСОБА_5), і автомобіль, що рухався поперед нього по кільцевій, пригальмував. Оскільки ОСОБА_1 вже не встигав ні пригальмувати, ні ухилитись праворуч з метою уникнути дорожньо - транспортної пригоди та можливого нанесення пошкоджень іншим транспортним засобам, він вивернув мотоцикл на газон кільця, куди і вилетів з траси. Після цього ОСОБА_1 за допомогою свідка пригоди (невідомого чоловіка, який у подальшому не був задіяний поліцейськими в якості свідка) відкотив пошкоджений мотоцикл в район автостанції № 2, де залишив його на майданчику біля бару. Тоді він трохи розслабився і разом з чоловіком, що йому допомагав, сидів на лавці, чекав машину та за пропозицією свідка, «для зняття стресу» вони випили спиртного. Приблизно через 20-30 хв. ОСОБА_1 побачив, що неподалік мотоцикла зупинилася патрульна машина і поліцейські підішли до його транспортного засобу. Він пішов до них, і поліцейські сказали, що він був за кермом у нетверезому стані, та наказали йти з ними, щоб «дунути у трубку». Тоді поліцейські почали складати протокол, підписувати який ОСОБА_1 відмовився, так як його ніхто під час руху не зупиняв і під час керування мотоциклом він був у тверезому стані. Під час прибуття поліції мотоцикл знаходився на майданчику у неробочому стані. ОСОБА_1 теж відмовився дихати в трубку, вважаючи ці вимоги поліцейських протиправними. В протоколі він розписався тільки за ознайомлення з місцем розгляду справи та за отримання копії. Інспектором поліції не було вжито необхідних заходів для встановлення факту правопорушення та його належного фіксування і процесуального оформлення. В даному випадку інспектори склали протокол за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху за ч.1 ст. 130 КУпАП не на водія, а на власника транспортного засобу. Інспектори поліції підтвердили той факт, що на час їх прибуття в район автостанції №2 мотоцикл ОСОБА_1 знаходився на майданчику біля бару в несправному стані, а отже інспектори поліції не зупиняли ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, а склали протокол на власника несправного транспортного засобу. В даному випадку факт перебування особи в нетверезому стані неподалік власного непрацюючого транспортного засобу не може бути доказом того, що зазначена особа раніше керувала вказаним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а тому відсутня одна з обовязкових ознак обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме ознака керування транспортним засобом.

При апеляційному перегляді ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви.

ОСОБА_1 пояснив, що 16 квітня 2017 року близько 18.00 год. він на своєму мотоциклі, рухаючись по вул. Липинського, виїхав на кільце (Липинського - ОСОБА_5) і, як тільки він в'їхав на кільце, автомобіль, що рухався поперед нього по кільцевій, пригальмував, і він вивернув вправо з метою уникнення дорожнього транспортої пригоди та вилетів на газон кільця. При падінні був пошкоджений мотоцикл і в нього були тілесні ушкодження. Особа, яка побачила це, допомогла йому відкотити мотоцикл в район автостанції № 2, де залишив його на майданчику біля кіосків. Після цього він подзвонив знайомому, щоб той допоміг забрати мотоцикл. Він, щоб віддячити особі, яка йому допомагала з мотоциклом, купив горілку та вжив приблизно 50 грам горілки. Через 20-30 хв. він побачив, що неподалік мотоцикла зупинилася патрульна машина, і поліцейські підішли до його транспортного засобу. Він пішов до них і пояснив, що керував мотоциклом тверезим, а випив спиртне після події, й тому відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Захисник ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, але ОСОБА_1 знаходився в статусі пішохода, а не водія, й не зобовязаний був проходити огляду на стан спяніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2017 року серії БР № 259826 (а.с.4);

актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння та від підпису в присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с.5);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вони 16 квітня 2017 року о 19 год. 25 хв. були свідками того, як водій ОСОБА_1, який керував мотоциклом з номерним знаком ВС 8401 АА, відмовився проходити тест на стан алкогольного спяніння (а.с.6,7);

поясненнями допитаних в суді першої інстанції свідків інспекторів поліції ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3 про те, що вони зауважили ОСОБА_1 ще до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки останній проїхав повз них на червоний сигнал світлофора та неадекватно керував своїм транспортним засобом, в результаті чого з'їхав з проїної частини дороги та виїхав на газон кільця;

рапортом інспекторів 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП у м. Львові ОСОБА_6, ОСОБА_7 про те, що, патрулюючи у складі 103 екіпажу 16 квітня 2017 року близько 18.00 год., отримали виклик з лінії 102 про те, що водій мотоцикла НОМЕР_2 порушує правила дорожнього руху і можливо перебуває в стані алкогольного спяніння. Прибувши на місце, ними було виявлено даний факт, відібрано пояснення від свідків. Водій ОСОБА_1, який керував мотоциклом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.9).

Наведені докази доводять, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і саме як до водія поліцейськими правомірно була висунута вимога про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння.

Положення пункту 2.5. Правил дорожнього руху покладають на водія обовязок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння. Невиконання цього обовязку тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан спяніння, в його діях міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права, які б перешкодили судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк