П О С Т А Н О В А

Іменем України

смт. Романів 07 червня 2017 року

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Бабич С.В., з участю прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП):

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, сільського голови Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2017 року до Романівського районного суду Житомирської області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_2, обіймаючи посаду голови Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області, та будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, в умовах реального конфлікту інтересів не утрималася від видачі розпоряджень № 34 від 15 жовтня 2015 року та № 29 від 5 жовтня 2016 року, які стали підставою для прийняття на роботу її чоловіка ОСОБА_3

Під час розгляду справи суддею встановлено, що в діяннях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 172-7 КУпАП відповідальність за частиною другою настає у разі вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на обєктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, обіймаючи посаду голови Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно підпункту «б» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», порушуючи вимоги статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видала розпорядження № 34 від 15 жовтня 2015 року та № 29 від 5 жовтня 2016 року, які стали підставою для прийняття на роботу її чоловіка ОСОБА_3

Згідно частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вживати заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів, згідно з статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до статті 172-7 КУпАП, слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів необхідна обовязкова сукупність таких юридичних фактів: як наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення; а також наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на обєктивність або неупередженість рішення.

При цьому має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи; в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення. Також має бути зазначено ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати обєктивний вираз, а також часовий взаємозвязок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

Під час розгляду справи суддею не встановлено наявності приватного інтересу та суперечності між приватним і службовими повноваженнями ОСОБА_2 При цьому суддею встановлено, що доказів надання переваги у прийнятті на роботу саме чоловіку, а не іншій особі, не представлено і про це в протоколі не вказано.

Викладене свідчить про відсутність в діяннях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Бабич