Справа № 461/6189/17 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 33/783/1316/17 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року апеляційний суд Львівської області в складі судді Гончарук Л.Я., з участю представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., представника, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року, -

встановив:

цією постановою звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України - закрито.

Вилучений, згідно протоколу № 2921/20900/17 від 27.06.2017 року - автомобіль марки «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN:НОМЕР_2, 1995 року виготовлення, тип палива - бензин, об'єм двигуна 1396,00 см.куб., колір - зелений, з ключем запалення до нього повернуто ОСОБА_2.

Відповідно до постанови, згідно протоколу про порушення митних правил №2921/20900/17 від 23.06.2017 року близько 22 год. 00 хв. в зону митного контролю м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС в напрямку в'їзд в Україну смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN:НОМЕР_2, під керуванням громадянина України ОСОБА_2.

Під час здійснення митних формальностей громадянин України ОСОБА_2, подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України, а саме: паспорт серії НОМЕР_4, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «HONDA CIVIC» ( реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії НОМЕР_3), згідно якого власником автомобіля є ОСОБА_5, адреса АДРЕСА_1, а також надав доручення (PELNOMOCNICTWO) засвідчене нотаріальною конторою ОСОБА_6, ОСОБА_7, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, як документ що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля громадянином України ОСОБА_2.

На письмовий запит Львівської митниці ДФС від 26.06.2017 року №5548/13-70-20/38 до нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_7, отримано відповідь від 26.06.2017 року, згідно якої дане доручення канцелярією нотаріальною ОСОБА_6, ОСОБА_7 не видавалось, не підписувалось, і є підроблене.

Мотивуючи своє рішення суддею, зокрема зазначено, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що документи, подані ОСОБА_2 до митного оформлення містять неправдиві дані, тобто відомості зазначені у них належним чином не перевірені та не спростовані, а тому в його діях відсутні будь-які ознаки вчинення умисного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

На дану постанову представник Львівської митниці ДФС за довіреністю Рибак Н.Я. подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати його винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, та накласти на нього стягнення передбачене даною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці вилученого протоколом про порушення митних правил №2921/20900/17.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що доводи які зазначені в постанові від 10.10.2017 року суду про сумнівність документа-листа нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 26.06.2017 року є необгрунтованими, оскільки відповідно до Закону України «Про інформацію», документ-матеріальний носій, який містить інформацію, що зі змісту ДСТУ 2732-94 оформлений в установленому порядку і має відповідно з діючим законодавством юридичну силу, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, такі дані, що мають значення у справі, можуть встановлюватися, зокрема, іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді.

Наголошує, що наявна в матеріалах справи відповідь нотаріальної канцелярії отримана Львівською митницею ДФС законним шляхом, містить у собі усі необхідні дані, відомості, що мають значення для справи, така офіційно надіслана електронним способом, переклад такої зроблений згідно з вимогами чинного законодавства відповідно до ст. 503 МК України.

Вважає, що громадянин ОСОБА_2, порушив порядок проходження митного контролю, вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення транспортного засобу підроблених документі чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Звертає увагу, що судом безпідставно невраховано докази у справі а саме відповідь нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_7, які отримано від 26.06.2017 року, згідно якої дане доручення канцелярією нотаріальною ОСОБА_6, ОСОБА_7 не видавалось, не підписувалось, і є підроблене.

Заслухавши в судовому засіданні думку представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу, думку представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який заперечив проти апеляційної скарги та просив постанову залишити без зміни, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

На переконання суду, висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що документи, подані ОСОБА_2 до митного оформлення містять неправдиві дані, тобто відомості зазначені у них належним чином не перевірені та не спростовані, а тому в його діях відсутні будь-які ознаки вчинення умисного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

При цьому, стосовно доводів апелянта про те , що судом безпідставно невраховано докази у справі а саме відповідь нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_7, які отримано від 26.06.2017 року, згідно якої дане доручення канцелярією нотаріальною ОСОБА_6, ОСОБА_7 не видавалось, не підписувалось, і є підроблене, слід зазначити, що як вірно вказано в постанові судді, факт підробки документу - довіреності, може бути встановлений лише на підставі рішення суду. Крім цього, у матеріалах справи відсутній документ компетентного органу Республіки Польщі або України, який би встановив, що вказане вище доручення є підробленим, а відтак, хто є винним у цій підробці.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді даної справи, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.294 КУпАП, 483 МК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Рибака Н.Я. залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.