Справа № 186/524/17
Провадження № 3/0186/196/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

15 червня 2017 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді Янжули С.А.,

при секретарі Лиман Н.П.,

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від начальника Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно

ОСОБА_1, 1982 року березня місяця 10 дня народження, який народився в с.м.т.Христофорівка, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№3, м.Першотравенська, Дніпропетровської області

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Інспектором СРПП №4 Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області - лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №274811 від 21 березня 2017 року відносно ОСОБА_1, який надійшов у провадження Першотравенського міського суду 03 травня 2017 року, про те, що 21 березня 2017 року об 11 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 по а/д Першотравенськ с.Миколаївка, біля шахти «Степова» з явними ознаками алкогольного спяніння (запах спиртного з порожнини рота, нескладна мова, нестійка хода) і на вимогу поліцейського, згідно чинного законодавства, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БР №182858 від 30 квітня 2017 року (а.с.1), поясненнями свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.2, 3), рапортом (а.с.5).

ОСОБА_1 винним себе у вчиненні правопорушення не визнав, в судовому засіданні підтвердив, що 21 березня 2017 року, приблизно о 12.00 годині, він керував автомобілем НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5. Біля шахти «Степова» його зупинили працівники поліції, їх було двоє, один з них ОСОБА_2, представився, назвав причину зупинки не увімкнуто ближнє світло, на автомобілеві були увімкнуті лише габаритні вогні, випадково не доувімкнув. Поліцейський видав квитанцію про накладення штрафу. Потім запитав, чому він жує жуйку, ОСОБА_1 відповів, щоб не було неприємного запаху з порожнини роту, так як не чистив зуби вранці, бо не встиг, спішив забрати з с.Миколаївка, Петропавлівського району рідного брата дружину, яка вагітна, їй необхідно було терміново в лікарню. Поліцейський сказав, що від нього перегар, ОСОБА_1 пояснив, що увечері, приблизно о 19.00 годині, випив одну пляшку алкогольного пива 0,5 літра. ОСОБА_2 запропонував їхати в лікарню в м.Павлоград на медичне освідчення, ОСОБА_1 сказав, що не поїде, бо тверезий. Поліцейський забрав його у свій службовий автомобіль, забрав документи: посвідчення водія та техпаспорт на автомобіль, почав складати протокол, що він пяний, продиктував ОСОБА_1, як написати пояснення, запитав, чи виписувати тимчасове посвідчення водія, він сказав, що, так. Потім підійшов другий поліцейський з двома чоловіками до службового автомобіля, сказав їм, чи вони бачили, вони сказали, що бачили і пішли разом з поліцейським. ОСОБА_1 з першим продовжував сидіти в автомобілі поліцейських, доки інспектор не виписав йому тимчасове посвідчення. Потім його відпустив, повернувши техпаспорт і тимчасове посвідчення. Він своїм автомобілем поїхав далі, забрав вагітну жінку та привіз в лікарню.

Поліцейським йому не було розяснено порядку проходження огляду на стан спяніння.

Про порядок застосування спеціального технічного засобу поліцейським не розяснювалося, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки поліцейським не надавалися.

Алкотестер працівники поліції взагалі не пропонували, а запропонували зразу ж їхати в лікарню в м.Павлоград, він їм відповів, що являється тверезим і не поїде, копію протоколу не вручали, від керування транспортним засобом не відстороняли, автомобіль не блокували.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив у судовому засіданні, що 21 березня 2017 року, приблизно до обіду, біля шахти «Степова» від їхав автомобілем «Камаз» д.н 52913 АА, його зупинив працівник поліції, їх було двоє, один з поліцейських сидів в службовому автомобілі. Той, що зупинив, представився, сказав, що вони зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 і останній відмовляється їхати у лікарню на медичне освідчення. З ним разом їхав ОСОБА_4 Поліцейський підвів їх обох до поліцейського автомобіля, де на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_1, а за кермом другий поліцейський. Перший поліцейських відкрив пасажирські двері, де сидів ОСОБА_1, запаху спиртного від останнього він не чув, при них з другим свідком інспектор запитав у ОСОБА_1, чи він відмовляється їхати на медосвідчення в лікарню, ОСОБА_1 сказав, що відмовляється, мова у нього була нормальна. При них поліцейський порядок проведення огляду на стан спяніння ОСОБА_1 не розяснював і не пропонував йому алкотестера. Вони підписали протокол та пояснення і поїхали далі, а ОСОБА_1 так і залишився сидіти в автомобілі поліцейських. Чи відсторонили його від подальшого керування автомобілем, він не знає, чи було заблоковано автомобіль ОСОБА_1, йому також не відомо.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив суду пояснення свідка ОСОБА_6Ю, доповнивши, що на його думку, ОСОБА_1 пяним не був, запаху спиртного від нього не було чути, мова була нормальна.

Свідок ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надіслав заяву з проханням провести судове засідання по справі щодо адміністративного правопорушення по ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 без його участі, враховуючи слабке фінансування бюджетної установи, віддаленість суду, у звязку із сімейними обставинами та службовою необхідністю.

Із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №274811 від 21 березня 2017 року, ОСОБА_1 пояснив, що випивав напередодні спиртні напої пиво алкогольне, після чого 21 березня 2017 року керував автомобілем ВАЗ 2101 н.з. АЕ3129 АХ, в лікарню для визначення спяніння їхати відмовляюсь (а.с.1); з пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що 21 березня 2017 року на а/д м.Першотравенськ с.Миколаївка, біля шахти «Степова» вони були присутні при тому, як водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння у встановленому порядку на вимогу працівника поліції (а.с.2, 3); з рапорту інспектора СРПП №2 Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області - лейтенанта поліції ОСОБА_2 слідує, що 21 березня 2017 року при несенні служби спільно з поліцейським ст.сержантом поліції ОСОБА_7 був зупинений автомобіль ВАЗ 21011 н.з. АЕ 3129 АХ під керуванням водія ОСОБА_1, при перевірці документів від водія був чутний різкий запах алкоголю. Йому було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного спяніння у встановленому порядку, згідно діючого законодавства. Водій не заперечував, що вживав спиртні напої, але в лікарню їхати відмовився в присутності двох свідків. Водій від керування був відсторонений, автомобіль заблокований. По факту скоєного порушення складений адміністративний протокол за ст.130 ч.1 КУпАП (а.с.4).

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідність ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Суб'єктом правопорушення за вищевказаною нормою є водій транспортного засобу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункту 7 розділу 1 вказаної інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Пункт 5 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачає, що перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

На підставі пункту 6 розділу 1Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сферу забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції є сукупністю, своєрідним алгоритмом послідовних дій працівників поліції, а саме:

1) використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу,

2) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, поліцейським не проінформовано ОСОБА_1, який підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та взагалі використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу не здійснювалося, про що підтвердив як сам ОСОБА_1, так і свідки.

В порушення ст.266 КУпАП та вказаної Інструкції огляду на стан сп'яніння взагалі проведено не було.

Таким чином, працівник поліції безпідставно перед проведенням огляду на стан сп'яніння не проінформував ОСОБА_1О, який підлягав огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, порушив порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння, не відсторонив водія від керування транспортним засобом, останній не заблоковував.

З пояснень свідків по справі, написаних поліцейським 21 березня 2017 року, оголошених в судовому засіданні, слідує, що 21 березня 2017 року на а/д м.Першотравенськ с.Миколаївка, біля шахти «Степова» вони були присутні при тому, як водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння у встановленому порядку на вимогу працівника поліції.

Однак, на переконання суду, особи, яких працівник поліції запрошує в якості свідків вчинення водіями адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130КУпАП, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, в своїх письмових поясненнях зобовязані зазначити не лише відмову цієї особи від проходження медичного огляду на стан спяніння, а також стан, в якому перебуває зупинений водій та ознаки цього спяніння.

В рапорті інспектору СРПП №2 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_8, інспектор СРПП №2 Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області - лейтенант поліції ОСОБА_2 зазначає, що 21 березня 2017 року при несенні служби спільно з поліцейським ст.сержантом поліції ОСОБА_7 був зупинений автомобіль ВАЗ 21011 н.з. АЕ 3129 АХ під керуванням водія ОСОБА_1, при перевірці документів від водія був чутний різкий запах алкоголю. Йому було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного спяніння у встановленому порядку, згідно діючого законодавства. Водій не заперечував, що вживав спиртні напої, але в лікарню їхати відмовився в присутності двох свідків. Водій від керування був відсторонений, автомобіль заблокований. По факту скоєного порушення складений адміністративний протокол за ст.130 ч.1 КУпАП. Інформація про використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу для огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції - відсутня.

Щодо використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу для огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, то встановлено в судовому засіданні, що спеціальний технічний засіб ОСОБА_1 ніхто не пропонував, порядок проходження огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції йому розяснено працівниками поліції не було.

З урахуванням викладеного та проаналізувавши пояснення свідків, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що дані пояснення не можуть підтверджувати факт того, що у працівника поліції були наявні підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного спяніння.

Суд звертає увагу та те, що відповідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, однак, з показань ОСОБА_1 та аналізом матеріалів справи встановлено, що дані вимоги закону працівником поліції дотримані не були, оскільки водій - ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автомобілем, останній заблокованим не був.

Зі змісту ч.3 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного спяніння у закладах охорони здоровя проводиться у разі їх відмови від проведення огляду працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

ОСОБА_1 не було запропоновано працівниками поліції пройти медичний огляд на місці за допомогою відповідного технічного пристрою, у передбаченому законом порядку, він відмовився від його проходження саме в медичному закладі.

З аналізу нормативно-правовий актів, які регулюють проведення огляду осіб на стан спяніння вбачається, що пропозиція співробітника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоровя (без попереднього огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або без отримання відмови від проведення такого огляду) не грунтувалася на законі, а тому відмова ОСОБА_1 від такої пропозиції не може утворювати для останнього жодних юридичних наслідків.

Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що надані працівниками поліції вказані докази не свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

В зв'язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ч.1 ст.9, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, ст.280, ст.283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: С. А. Янжула

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред'явлення постанови до виконання ________________________________