АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/575/17 Головуючий І інстанції
Справа № 640/3988/17 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Київського районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року, про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 265132 від 04.03.2017 року відносно ОСОБА_3

Згідно протоколу 04.03.2017 року о 01-30 год. в м. Харкові по вул. Шевченко, буд. 196, водій ОСОБА_3 керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. HNТ 179 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння очей. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820 у присутності двох свідків.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року, ОСОБА_3, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне. Постанова винесена з порушенням норм процесуального права, справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутністю чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП. Просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року посилаючись, що участь у судовому засіданні не приймав, постанову районного суду отримав 20.04.2017 року в приміщенні районного суду.

Враховуючи доводи ОСОБА_3 про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення необхідно задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

ОСОБА_3 в призначене судове засідання не зявився, повідомлявся завчасно відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП. Клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутністю особи, коли є данні про своєчасне її сповіщення і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Виходячи з положень ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду, суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутністю особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення, які судом першої інстанції не виконані в повному обсязі.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 265132 від 04.03.2017 року, складений відносно ОСОБА_3 за керування транспортного засобом в стані алкогольного спяніння (а.с. 1).

Згідно з акту огляду на стан спяніння, ОСОБА_3 результат огляду на стан спяніння становить 0.27 %0, при допустимій андроген ній нормі 0.2 %0 проміле.

З результатами тесту на приладі Драгер № 6820 ОСОБА_3 не погодився про, що вказав в протоколі.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції матеріали справи не містять Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого, поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Тобто, вказаною інструкцією передбачена форма «направлення» водіїв на медичний огляд до медичного закладу на виявлення ознак сп'яніння.

Таким чином, у випадку коли водій не погодився з результатами огляду на стан сп'яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, співробітник поліції повинен заповнити вищевказане направлення до медичного закладу. У випадку, якщо водій відмовиться від його отримання чи проходження такого огляду в медичному закладі, співробітник поліції повинен зазначити про це в направленні. Матеріали справи не містять даних про отримання ОСОБА_3 направлення на огляд у медичному закладі або про відмову у отриманні направлення.

Таким чином, матеріали справи свідчать про недотримання поліцейськими вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП. Відповідно, наявні підстави вважати огляд на стан алкогольного спяніння ОСОБА_3 проведеним з порушенням вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, і відповідно з вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП є підстави вважати такий огляд недійсним.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності зі ст.1 КпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню а адміністративне провадження відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року скасувати, провадження відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2