Справа № 145/491/17
Провадження №3/145/278/2017
ПОСТАНОВА

"06" червня 2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі судді: Мазурчака А. Г. ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді,

встановив:

23.05.2017 р. на розгляд Тиврівського районного суду поступив адмінпротокол відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

06.06.2017 р. ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Мазурчака А.Г., мотивуючи тим, що раніше суддя працював начальником Гніванської міліції, куди його часто доставляли за різні правопорушення, про що він знає. Зараз він правопорушень не вчиняє, однак вважає що в ОСОБА_2 склалась негативна думка про нього, а тому при прийнятті рішення це може вплинути на неправильне вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 3 Конституції утвердження та забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст.ст.2, 7 Закону «Про Судоустрій та статус суддів» встановлено, що КОЖЕН має право на справедливий Розгляд своєї справи неупередженим, безстороннім судом.

Право на справедливий Судовий Розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового РОЗГЛЯДУ ефективного судового захисту з метою захисту їх цівільніх прав (Beles and others v. The Czech Republic (Белеш та інші проти Чеської Республики), § 49). КОЖЕН має право на судовий Розгляд справи, що стосується його «цивільніх прав та обов'язків». Таким чином, у статті 6 § 1 представлено «право на суд», разом Із правом на доступ до суду, тобто правом Звертатися до суду з цивільними Скаргами, что складають єдине ціле (Golder v. The United Kingdom (Голдер проти сполучення королівства), § 36).

Так, у справі ЄСПЛ «Кипріану проти Кіпру» від 15.12.2005 року йшлося про неповагу до суду, спрямовану на суддів особисто. Заявник критикував їх за те, як вони здійснювали судове провадження. Потім ті ж судді ухвалили рішення про переслідування в судовому порядку, розглядали як предмет спору питання щодо поведінки заявника, розв'язували питання про його винуватість з накладенням правової санкції. В своєму рішенні ЄСПЛ вказав на недопустимість порушення освяченого віками принципу, згідно якого ніхто не має бути суддею у своїй власній справі, а отже, про неупередженість суддів.

За таких обставин, незважаючи на відсутність інституту відводу чи самовідводу судді при розгляді справ даної категорії, судовий розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суддею Мазурчаком А.Г. є неприпустимим, оскільки прямо суперечить принципам справедливості, неупередженості та безсторонності, закріпленим у ст. 6 Європейської Конвенції та практикою Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Керуючись ст. 278 КУпАП, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мазурчака А.Г. задовольнити, а справу передати на повторний авторозподіл для визначення головуючого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мазурчак А. Г.