Справа №585/1038/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/144/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки не всі обставини справи були досліджені в їх сукупності, не враховано його пояснення, протокол був складений без свідків, суддя взяв до уваги пояснення свідка, який не був очевидцем подій, а також відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.03.2017 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді шістдесяти годин громадських робіт.

Крім того, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді Богуславець С.М. 25.02.2017 близько 12-30 години повторно вчинив насильство в сімї по відношенню до своєї матері ОСОБА_4, яке виразилося в образах грубою нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправою, чим завдав шкоди її психічному здоровю.

Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 587349 від 16.03.2017, 25.02.2017 о 12-30 годині ОСОБА_3 повторно протягом року вчинив насильство в сімї відносно своєї матері ОСОБА_4, яке виразилось в грубій нецензурній лайці та погрозі фізичною розправою, чим завдав останній морального та психічного розладу здоровя.

Допитаний під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 категорично заперечив свою вину у вчиненні насильства в сімї та пояснив, що дійсно між ним та його матір'ю періодично виникають сварки з різних причин. 25.02.2017 між ними виник спір з приводу продажі корови, що належить йому, який переріс у обопільну сварку, але він нецензурними словами на адресу матері не висловлювався, не погрожував їй та не вчиняв інших протиправних дій. Мати зателефонувала до відділку поліції тому, що він 25.02.2017 звернувся на «гарячу лінію» ДУ «Урядовий контактний цент» з приводу її госпіталізації до психіатричного стаціонару. Коли між ним та матірю відбувалася сварка свідка ОСОБА_5 не було і останній зявився пізніше. Все це він розповів дільничному інспектору, але той склав на нього адміністративний протокол.

Згідно рапорту ст. інспектора-чергового Роменського ВП 25.02.2017 зі служби 102 до чергової частини надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що її син ОСОБА_3 вчинив з нею сварку, яке було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень за № 1284 (а.с.4).

Як пояснив апеляційному суду ст. інспектор Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6, допитаний в якості свідка, 25.02.2017 до відділу поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_4, яка вказала, що її син ОСОБА_3, перебуваючи вдома в пяному вигляді, чіпляється до неї, лається грубою нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, намагається вдарити. Він виїхав на місце, де і склав протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 ним не направлявся на обстеження на стан спяніння. Протокол був складений зі слів матері та свідка ОСОБА_7

Допитана в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що 25.02.2017 між нею та її сином виник спір з приводу продажу корови. Син погрожував їй, нецензурно висловлювався, ображав її. Все це відбувалося на вулиці і тривало приблизно годину. Син часто вчиняє сварки з нею.

При цьому, суддею суду першої інстанції не правильно був визначений процесуальний статус ОСОБА_4, яка у відповідності до положень ст.269 КУпАП повинна бути потерпілою особою, оскільки на її думку адміністративним правопорушенням їй було заподіяно моральну шкоду, незважаючи на те, що вказану особу (потерпілу) і можна опитати як свідка згідно ст.272 КУпАП.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що 25.02.2017 у його присутності ОСОБА_3 погрожував своїй матері, висловлювався на її адресу нецензурними словами. Він намагався його заспокоїти, але ОСОБА_3 його не слухав.

Потерпіла ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_5 неодноразово викликалися у встановленому законом порядку до апеляційного суду для усунення протиріч у їх поясненнях та поясненнях особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, але в судове засідання не зявилися та не повідомили про поважність причин своєї неявки, внаслідок чого їх показання не можуть бути узяті до уваги, оскільки апеляційний суд позбавлений можливості їх перевірити в судовому засіданні під час розгляду справи та усунути виявлені суперечності у показаннях допитаних осіб.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення як доказу вини ОСОБА_3 у відповідності до положень ст.251 КУпАП та показань свідка ОСОБА_6, то вони також не можуть бути узяті до уваги, оскільки і протокол, і пояснення свідка ґрунтуються виключно на показаннях ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є зацікавленими особами.

Так, під час апеляційного розгляду було встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 часто відбуваються сварки з різних причин і фактично стосунки між ними є неприязними, а свідок ОСОБА_5 допомагає вести господарство ОСОБА_4 і фактично у неї працює.

На теперішній час встановити, хто з вказаних осіб розпочав сварку і яким чином вона відбувалася, чи вчиняв ОСОБА_3 будь-які неправомірні дії по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 та у який спосіб не можливо.

Згідно диспозиції ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Обєктивна сторона вказаного правопорушення, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сімї», насильство в сімї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сімї стосовно іншого члена сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Фізичне насильство в сімї це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень, а психологічне насильство це насильство, повязане з дією одного члена сімї на психіку іншого члена сімї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоровю.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дії особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 завдали його матері ОСОБА_4 морального та психічного розладу здоровя, що також не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На підставі викладеного, постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає скасуванню на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а справа на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП закриттю.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2017 року відносно ОСОБА_3 скасувати через порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норми матеріального права, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.