Справа № 308/3294/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., заз участю захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши адміністративні матеріали інспектора прикордонної служби 2 категорії відділу прикордонної служби Тиса Чопського прикордонного загону старшини ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 2 квітня 2017 року ЗхРУ № 165735, громадянка України ОСОБА_1 2 квітня 2017 року о 09 год. 50 хв. під час перетинання державного кордону у пункті пропуску Чоп (Тиса) предявила на паспортний контроль паспорт громадянки Угорщини ВН 2518127, виданий 30 вересня 2015 року, тобто вчинила спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного документу, чим порушила вимоги статей 2, 3 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

ОСОБА_4 Йосипівни заперечив вину своєї підзахисної, просив суд закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не вчиняла. Пояснив, що при перетині держаного кордону України, ОСОБА_1 надала дійсний паспорт громадянки ОСОБА_5, тобто документ, який відповідно до статті 15 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22 вересня 2011 року № 3773-VI, дає право для вїзду в Україну та виїзду з України іноземців та осіб без громадянства. При цьому захисник додав, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що паспорт, який предявила його підзахисна, як підставу для перетину державного кордону є недійсним, або ж те що ОСОБА_1 не являється громадянкою ОСОБА_5.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що ОСОБА_1 предявила для перетину держаного кордону України паспорт громадянки Угорщини ВН 2518127, виданий 30 вересня 2015 року, тобто вчинила спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного документу.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України Про державний кордон України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Субєктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Доводи захисника в частині невинуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП спростовуються наявними у матеріалах даної справи доказами її вини та положенням законодавства України.

ОСОБА_1 є громадянином України, що стверджується її поясненнями та формою 1-А копія якої містяться в матеріалах даної справи.

Копія паспорта громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_1, який використовувався з метою перетину державного кордону України, міститься в матеріалах справи.

Згідно ст.1 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III (далі Закон № 2235-III) громадянство України правовий звязок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обовязках; громадянин України особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Зобовязання припинити іноземне громадянство письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави.

Статтею 2 Закону № 2235-III передбачено принципи законодавства України про громадянство, зокрема єдиного громадянства громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Тобто в даному випадку у разі наміру перетнути державний кордон України громадянин України, яким є ОСОБА_1 повинен виконати обовязки, передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII; статтями 2,3 цього закону передбачено, що документом, який дає право громадянину України на виїзд з України і вїзд в Україну, є паспорт громадянина України (а не іншої держави) для виїзду за кордон; перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після предявлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Статтею 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за наступні адміністративні правопорушення: перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Отже, суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП за наступних обставин.

2 квітня 2017 року о 09 год. 50 хв. під час перетинання державного кордону у пункті пропуску Чоп (Тиса) громадянка України ОСОБА_1 предявила на паспортний контроль паспорт громадянки Угорщини ВН 2518127, виданий 30 вересня 2015 року, тобто вчинила спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного документу.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги Закону України «Про громадянство України» та Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 2 квітня 2017 року ЗхРУ № 165735, в якому також наявні письмові пояснення ОСОБА_1 про визнання нею в повному обсязі своєї вини; копіями форми 1-А, копією паспорту громадянки Угорщини ВН 2518127, виданий 30 вересня 2015 року виданого ОСОБА_1.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пункті пропуску через державний кордон України без відповідного документа.

Вирішуючи питання про можливість накладення на порушника адміністративного стягнення, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не є триваючим, оскільки таке виявлено працівником органу внутрішніх справ в день складання ним відповідного протоколу 02.04.2017, з дня вчинення порушення і на момент розгляду справи судом закінчився передбачений ч.2 ст.38 КУпАП тримісячний строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, зокрема передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 204-1, ст.ст. 245, 251, 252, 247 ч. 1 п. 1, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною за ч.1 ст.204-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Вилучений закордонний паспорт громадянина Угорщини ВН 2518127, виданий 30 вересня 2015 року на імя ОСОБА_1 - повернути ОСОБА_1, як власнику.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6