ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі Свіягіна І.М.,

при секретарі Болдовській К.В.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.,

в с т а н о в и л а :

згідно постанови судді Янченко Ю.В. визнаний винним у тому, що 01 вересня 2017 року о 23 годині 30 хвилин по б-р. Меотіди, 9/28 в Лівобережньому районі м. Маріуполя керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився в міському наркологічному диспансері м.Маріуполя. Від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу «Drager» (Аlcotest) відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що судом порушені вимоги ст.268 КУпАП, внаслідок чого однобічно і неповно досліджені обставини, які мають суттєве значення у справі, а висновки судді не відповідають дійсності. Так, про час і місце розгляду справи він належним чином не був повідомлений, у зв'язку із чим були грубо порушені його права на захист.

Зазначає, що дійсно в зазначений день знаходився в Лівобережньому районі м. Маріуполя на бульварі Меотіди, біля ларьку «Піцца», але не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, а лише сидів у ньому, пив каву. Працівнику поліції, який підійшов до нього та попросив документи, він пояснив, що вживав алкогольні напої та зателефонував другу з проханням приїхати та сісти за кермо належного йому авто та відвести його додому.

Перевіривши матеріали справи та заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, вважаю що вона підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Дійсно, з матервіалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 15.09.2017 року на 09 год. 00 хв., не з'явився.

Разом з тим, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать зміст відеофайлу № , наданого Управлінням патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції, та протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 117473 від 02.09.201р., з якого вбачається, що ОСОБА_2 був повідомлений, що розгляд адміністратвиної справи відбудеться 15 серпня 2017 р. о 9-00 годин в приміщені Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області, останньому була надана копія протоколу.

Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справа містить дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи, від нього до суду клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв'язку з чим суддя прийшов до обгрунтованого висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2

При таких обставинах доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі, про те, що було порушено його право на захист, оскільки він не мав можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП України, є надуманими та спростовуються матералами справи.

Суд, розглядаючи справу без участі особи, яка притягаєтся до адмінстративної відповідальності, пересвідчився, що його вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що його право бути присутнім під час судового розгляду, не було порушено.

Разом з тим, постанова суду підлягає скасуванню за наступних підстав.

Так, протокол про адміністративне правопорушення від 02.09.2017 р був складений про те, що ОСОБА_2 01.09.2017 року о 23 год. 30 хв. в м.Маріуполі в Лівобережному районі по бр.Меотіди, буд.9/28, керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху,

Суддя місцевого суду прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він на вимогу поліцейського відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, суд визнав доведеним, що ОСОБА_2 відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу «Drager» (Аlcotest) в присутності двох свідків, тобто порушив п.2.5 ПДР, коли протокол про адміністративне правопорушення був складений на ОСОБА_2 у зв'язку з порушенням п.2.9а ПДР.

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 на вимогу поліцейського від продуття алкотестера дійсно відмовився, але пройшов в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння в міському наркологічному диспансері м.Маріуполя, чим не порушив вимоги п.2.5а ПДР України.

Таким чином суд допустив противориччя, висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи адміністративного провадження, при таких обставинах постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Апеляційний суд встановив: ОСОБА_2 01.09.2017 року о 23 год. 30 хв. в м.Маріуполі в Лівобережному районі по бр.Меотіди, буд.9/28, керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху. Огляд проводився в міському наркологічному диспансері м.Маріуполя, згідно висновку якого водій ОСОБА_2 перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 свою провину не визнав та наполягав на тому, що дійсно 01.09.2017 року о 23 год. 30 хв. в м.Маріуполі в Лівобережному районі по бр.Меотіди, буд.9/28, керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з НОМЕР_1, але в стані алкогольного сп'яніння не перебував. Зупинивши автомобіль на бульварі Меотіди, біля ларьку «Піцца», випив алкогольний напій - коньяк, але не мав наміру у подальшому керувати транспортним засобом. З дозволу працівників поліції перемістив автомобіль на стоянку.

Разом з тим, такі пояснення ОСОБА_2 не можуть бути прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, суд розцінює їх, як бажанні уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до пп. а) п.2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Матеріалами справи встановлено, що фактично не оспорюються ОСОБА_2, у зв'язку з незгодою ОСОБА_2 на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд був проведений в міському наркологічному диспансері м.Маріуполя.

За результатами огляду був складений висновок №425 від 02.09.2017 року, проведенного 01.09.2017 року о 23 год. 50 хв. лікарем Міського наркологічного диспансеру м.Маріуполя ОСОБА_3, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, неускладнена.

В судовому засіданні були проглянуті файли відеозапису, зі змісту файлів відеозапису № , , , , , наданих Управлінням патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції, вбачається, що ОСОБА_2 01.09.2017 року о 23 год. 30 хв. в м.Маріуполі в Лівобережному районі по бр.Меотіди, буд.9/28, керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з НОМЕР_1, зупинив транспортний засів у забороненному місці, чим порушив п.15.9е ПДР.

Відеозаписом спростовуються доводи ОСОБА_2 про те, що працівники поліції дозволили йому пересунути транспортний засіб на стоянку, тим самим спровокували його керувати автотранспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

З відеозапису також вбачається, що працівиками поліції водію ОСОБА_2 було зроблено зауваження та спочатку пред'явлені претензії про здійснення зупинки транспортного засобу в порушення вимог Правил дорожнього руху, запропоновано припаркувати автомобіль у належному місці. При цьому водій ОСОБА_2 не повідомив працівників поліції про свій стан, а саме, що він вживав алкоголь та знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим не може керувати транспортним засобом, а навпаки намахався приховати свій стан, заперечував факт вживання алкоголю, ознаки алкогольного сп'яніння були виявлені працівниками поліції піздніше при більш детальному спілкуванні з правопорушником, що було підставою на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, особи правопорушника, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, наявність утриманців, а також відсутність законодавчої можливості щодо накладання альтернативного стягнення, суд вважає заможливим призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, та позбавлення права керування транспортними засобами,

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2, скасувати.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_2, на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області І.М. Свіягіна