Номер провадження: 33/785/452/17
Номер справи місцевого суду: 495/9588/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, за участю особи яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2017 року,-

встановив:

оскаржуваною постановою судді районного суду,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.12.2016 року, о 03 годині 20 хвилин, в м. Білгород-Дністровському по вул. Ізмаїльській, 134, керував мопедом марки «Вайпер Актив», з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду Дротенко І.М. подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначив, що про існування постанови йому стало відомо лише 15.02.2017 року. В апеляційній скарзі посилаючись на її незаконність і необґрунтованість, відсутність доказів щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, порушує питання щодо її скасування. Апелянт зазначає, що при розгляді справи в районному суді він участі не приймав, повідомлення про розгляд справи не отримував, копію оскаржуваної постанови він отримав лише 15.02.2017 року, а тому був позбавлений можливості участі у судовому засіданні районного суду і не зміг скористатися своїм правом на захист у встановлений законом строк. Наведені обставини, на думку апелянта вказують на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду. Апелянт просить скасувати постанову та провадження по справі закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа обовязково розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що справа суддею районного суду була розглянута у відсутності ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно долученого до справи поштового повідомлення про отримання ОСОБА_3 повістки про виклик у судове засідання Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області на 03.02.2017 року, вказана повістка була вручена останньому лише 15.02.2017 року (а.с.9).

З наведених підстав, з урахування того, що з апеляційною скаргою ОСОБА_3 звернувся тільки після отримання копії оскаржуваної постанови в районному суді під час якої він не був присутнім, оскільки не отримав завчасно виклику до суду, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня фактичного отримання ним копії постанови, тобто з 15.02.2017 року, а тому строк на апеляційне оскарження ним пропущений не був і не потребує поновлення.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які унеможливлюють подальший розгляд апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Допитаний судом ОСОБА_3 пояснив, що 04.12.2016 року, близько 0320 год., в м. Білгород-Дністровському, по вул. Ізмаїльській, 134, він керував мопедом марки «Вайпер Актив», де був зупинений нарядом поліції в складі: старшого сержанта поліції ОСОБА_5 та старшого сержанта поліції ОСОБА_6 Вказані працівники поліції пояснили йому, що в них є підозра на те, що він керує транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та вилучили в нього мопед. При цьому, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», або в медичному закладі. ОСОБА_5 того, протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, в його присутності не складався, ним не підписувався, та будь-які сторонні особи, в тому числі і свідки, які зазначені в протоколі, під час його зупинки та вилучені працівниками поліції мопеду, не були присутні.

За клопотанням ОСОБА_3, з метою перевірки доводів апелянта, апеляційний суд неодноразово викликав в судові засідання осіб, які зазначені в протоколі, як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки ОСОБА_3 стверджував, що вказані свідки не були присутні на місці події, а в його присутності працівники поліції протокол не складали. Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не зявилися, але надіслали до апеляційного суду заяви, одна з яких є нотаріально посвідченою, в яких спростували данні викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначивши, що підписували вказаний протокол зі слів працівників поліції щодо керування особою мопедом в нетверезому стані, але особа, відносно якої був складений протокол, при цьому не була присутня.

Апеляційний суд, з метою перевірки доводів ОСОБА_3 та пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, через керівництво Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, двічі викликав працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали: старшого сержанта поліції ОСОБА_5 та старшого сержанта поліції ОСОБА_6 Разом з цим, судові виклики були проігноровані та працівники поліції в суд не зявилися.

В судовому засіданні апеляційного суду 24.05.2017 року, після чергової неявки працівників поліції і не повідомлення про причини неявки до суду, ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження по справі в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, пославшись на те, що постанова судді районного суду підлягає безумовному скасуванню, оскільки справа була розглянута за відсутністю ОСОБА_3 Зазначили, що враховуючи неможливість перевірки доводів апелянта щодо незаконних дій працівників поліції, в звязку з їх неодноразовими неявками до суду, та просили в звязку з дотриманням розумних строків розгляду справи з огляду на положення ст.38 КУпАП, закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Приймаючи до уваги позицію ОСОБА_3 щодо неможливості в подальшому зявлятися до апеляційного суду та його клопотання про закриття провадження в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи, що адміністративне правопорушення, відповідно до протоколу, мало місце 04.12.2016 року, провадження по справі відносно ОСОБА_3, з урахуванням положень п.7 ч.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, підлягає закриттю, в звязку з закінченням на день апеляційного розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Разом з цим, встановлені під час апеляційного провадження обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №153293 від 04.12.2016 року, зокрема пояснення ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на думку апеляційного суду, можуть свідчити про неналежне виконання працівниками поліції посадових обовязків та вимог щодо порядку проведення огляду на стан спяніння визначеного положеннями ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

При цьому, можливе неналежне виконання службових обовязків працівниками правоохоронного органу, або перевищення ними влади або службових повноважень працівниками правоохоронного органу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, про що повідомили суду ОСОБА_3 та свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, у разі підтвердження фактів, на які посилаються ОСОБА_3 та свідки, на думку апеляційного суду, фактично нівелюють положення ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими визначені завдання цього кодексу, а тому встановлені обставини потребують повідомлення керівника Білгород-Дністровської прокуратури Одеської області для організації проведення перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 38, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Копію постанови апеляційного суду направити керівнику Білгород-Дністровської прокуратури Одеської області для організації проведення перевірки обставин, викладених в мотивувальній частині постанови та прийняття рішення у відповідності до вимог закону.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2