БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/885/17
Провадження № 3/497/289/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2017 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши матеріали відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, що є інвалідом 2-ї групи за загальним захворюванням, пенсіонерка, місце проживання якої зареєстроване за місцем фактичного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, особу якої встановлено за паспортом КЕ 428908, що був виданий 21.11.1996 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області,

- яка обвинувачується у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.51ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

23.05.2017 року працівником Болградського відділення поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА №757204, згідно якого 01.05.2017 року приблизно об 11:00, ОСОБА_1, перебуваючи в магазині "Гоша", що розташований по вул.Інзовська,18 в м.Болград Одеської області, таємно викрала з полиці магазину шматочок сиру, вартістю 50 грн. 48 коп., за що перебачена відповідальність ст.51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнала, пояснивши, що 01 травня 2017 року до неї приїхали родичі з повідомленням про важку хворобу сестри, і вона, маючи намір пригостити гостей, пішла до магазину, що неподалік від її житла, де придбала курку гриль, ковбасу, сметану, конфети, твердий сир. Викладаючи усе на касі з корзинки, вона випадково сир виклала не до касира, а до своєї пластикової сумки. Про те, що вона так зробила, вона не пам'ятала доки 13 травня їй в цьому ж магазині не повідомив охоронець, показавши відео та сказавши, що вона має заплатити 300грн. за сир. Також вона дізналася, що сир коштує 50 грн. і пропонувала ці гроші з вибаченням, оскільки 300грн. для неї значна сума, але охоронець викликав хазяйку, яка викликала працівників поліції. Чому вона так зробила - не памятає, оскільки лікується від склерозу та супутніх хвороб. Сир, вона вже вдома пригадала, коштує 26грн.48коп. Потім вона протягом розповіді показала, що сир коштує 27.50. Коли їй нагадали, що вона 5 хвилин назад казала іншу цифру - пригадати не змогла.

На підтвердження факту викрадення сиру суду представлено відеозапис з двох камер відеонагляду в магазині на касі - вид зверху та вид збоку. На файлі, де вид зверху, чітко вбачається, що покупець - ОСОБА_1 підтвердила, що то вона, викладає з корзинки покупки на прилавок перед касою, перекладаючи з місця на місце сир, не викладаючи його, а коли виклала усі покупки, сир сховала у свій пластиковий пакет, який вона тримала в цій же корзинці, і разом з пакетом, вийняв з корзинки, тримала в руці пока касир перевіряла товар через сканер і брала розрахунок з покупця - ОСОБА_1 розраховувалася пластиковою карткою.

Таким чином, у судовому засіданні чітко встановлена вина ОСОБА_1 у приховуванні від оплати шматка сиру твердого при купівлі продуктів у вищевказаному магазині, проте, враховуючи її пояснення, не можна визначити - чи з наміром приховати це було нею зроблено чи внаслідок неуважності та розсіяності. Крім того, про те, що ОСОБА_1 мала намір приховати шматок сиру, - суду не доведено, тому її пояснення, що вона не навмисно, а випадково, машинально поклала до своєї сумки товар - суд має толкувати на її користь на підставі ст.62 Конституції України - усі сумніви толкуються на користь особи.

Крім того, вартість викраденого товару нічим не підтверджена - на відео неможна розгледіти ані ценника з вартістю, ані сорту та маси сиру - щоб можна було дізнатися за накладними його вартість, та й взагалі не можна стверджувати, що то був сир а не, наприклад, сало чи маргарин - шматок білого прямокутного товару. Тому твердження ОСОБА_1 про те, що то був сир і вартість його складає до 29-ти гривень, суд має брати за основу, але, враховуючи пояснення правопорушниці про те, що вона усе забуває, лікується від склерозу, є інвалідом 2-ї групи загального захворювання, без висновку лікаря щодо її можливості пам'ятати та пригадувати події і факти, - визначити неможливо, тому є ймовірність, що вона себе оговорює - щодо придбання саме сиру, а не іншого товару білого кольору.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1, суд дійшов висновку про наявність в її діях ознаку правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП, оскільки факт вчинення нею вищезазначеного порушення адміністративних правових норм чинного законодавства підтверджується, окрім її пояснень суду, також протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №757204 від 23.05.2017 року, висновком про закриття кримінального провадження, відеозаписом, іншими матеріалами справи, дослідженими судом. Про настання тяжких наслідків від скоєного правопорушення, доказів суду ніким не надано.

Форма вини - це визначене у КК (ст.ст. 24, 25) поєднання певних ознак (елементів) свідомості і волі особи, яка вчиняє суспільне небезпечне діяння. Відповідно до КК вина - це завжди умисел або необережність. Умисел може бути прямим або непрямим (ст. 24), а необережність поділяється на злочинну самовпевненість і злочинну недбалість (ст. 25).

Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Необережність є злочинною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення.

Необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.

В теорії і юридичній практиці виділяють змішану (складну, подвійну) форму вини, оскільки за нормами Особливої частини КК є злочини, пов'язані з порушенням спеціальних правил, що спричинило певні суспільне небезпечні наслідки (наприклад, ст. 286), а також в яких об'єктивна сторона характеризується настанням двох типів наслідків - безпосереднього і віддаленого (наприклад, ч. 2 ст. 121), притягнення за які до кримінальної відповідальності потребує встановлення вини особи, яка їх вчинила, окремо щодо самого діяння і щодо настання його суспільне небезпечних наслідків.

Змішана форма вини характеризується різним психічним ставленням (у формі умислу і необережності) особи до самого діяння і суспільно небезпечних наслідків такого діяння.

У першому випадку для визначення форми вини вирішальне значення має психічне ставлення особи до настання наслідків свого діяння. У цілому такі злочини вважаються необережними. У другому - психічне ставлення особи щодо діяння та першого, безпосереднього наслідку дає змогу говорити про умисел, а стосовно віддаленого наслідку вина може бути тільки необережною. У цілому такі злочини з двома типами наслідків і двома формами вини визнаються умисними.

Форма вини визначає ступінь суспільної небезпеки діяння і дає змогу відмежувати злочинне діяння від незлочинного та здійснити кваліфікацію злочину.

Таким чином, за вартістю викраденого товару та ступіню і та форми вини, правопорушення, скоєне ОСОБА_1, є малозначним.

Вдповідно до ст.22 КУпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі наведеного, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, скоїла правопорушення невеликої тяжкості, наслідків від якого не настало, у скоєному розкаюється, стверджує, що є прихильником законослухняності, - суд дійшов висновку про наявність підстав визнати малозначним вчинене правопорушення, та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Судовий збір у випадку закриття провадження у справі - не стягується, тим більш, що ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи, яка звільнена від сплати судових зборів.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 9-11, 22, 33, 40-1, 51, 221, 268, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до ст.ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення- звільнити її від адміністративної відповідальності, оголосивши її усне зауваження у судовому засіданні.

Провадження у справі закрити на підставі ст.284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її законним представником шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання ними її копії.

Суддя А. В. Кравцова