Справа № 371/645/17 Головуючий у І інстанції Поліщук А. С.
Провадження № 33/780/836/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 22.09.2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1 за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого по вул. Соборності, б. 85, кв. 87, в м. Миронівка, Київської області, працюючого вантажником ПАТ «ЗДКК», -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_2 09 травня 2017 року, о 10:00 годині керував транспортним засобом ВАЗ-21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Знамянка з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5, п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що після того, як поліцейським було зупинено автомобіль ОСОБА_4, йому було запропоновано проїхати на медичний огляд в лікарню на власному автомобілі. Так як у автомобіля правопорушника закінчилося пальне, останній відмовився. Разом з тим, пройти огляд на виявлення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_4 працівники поліції не пропонували. Також, захисник звертає увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений під диктовку поліцейського і у відсутності понятих, які через деякий час були зупинені для написання анкетних даних. Копію протоколу правопорушнику працівники поліції не надавали. Вважає, що суд першої інстанції здійснив розгляд справи поверхнево, фактично не дослідивши обставини по справі, пославшись лише на протокол і письмові покази понятих, які навіть не були допитані в судовому засіданні. Не взяв до уваги доводи правопорушника, пояснення свідка ОСОБА_5, який сказав, що з місця події на автомобілі поїхав не ОСОБА_4 а він, однак суд взяв цю обставину за доказ перебування правопорушника в стані алкогольного спяніння. На думку захисника, постанова суду є незаконною та необґрунтованою, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №187970 від 09.05.2017 року, у якому викладені обставини вчинення правопорушення і ОСОБА_2 власноручно вказав, що вчора ввечері він вживав спиртні напої, а сьогодні о 10:00 годині керував автомобілем. Дути у прилад та їхати в лікарню він відмовляється. До повного витверезіння автомобілем керувати не буде, і з протоколом погоджується (а.с. 3); поясненнями понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з яких видно, що у їх присутності ОСОБА_2, який керував автомобілем, відмовився від проходження огляду на стан спяніння (а.с.4).

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Доводи ОСОБА_2 про те, що працівники поліції його оговорюють, а протокол про адміністративне правопорушення є сфальсифікованим та недійсним, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами. Так, хоча захисник ОСОБА_2 ОСОБА_3 і звернувся до правоохоронних органів із заявою на дії працівників міліції, суд вважає що вказаний факт не може бути доказом фальсифікації протоколу останніми. Будь-якого рішення, навіть внесення в ЄРДР, по даному факту суду не надано, а тому вказані доводи не можуть вважатися такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Показання свідка ОСОБА_5, суд правомірно не взяв до уваги, оскільки останній є кумом ОСОБА_2 та може бути зацікавленим у допомозі останньому уникнути від притягнення до адміністративної відповідальності.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд належним чином проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При прийнятті рішення, суд також врахував й особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення являється грубим порушенням ПДР України.

Тому, із стягненням у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та помякшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Миронівського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Миронівського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива