П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2017 Справа №607/2333/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Тернопільській області Державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, мешканки, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка працює директором приватного підприємства Інтерсвіт, за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

При проведенні головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Тернопільській області ОСОБА_2 перевірки приватного підприємства Інтерсвіт, що знаходиться по вул. Шептицького, 11 в м. Тернопіль з 14 лютого 2017 року по 17 лютого 2017 року, встановлено, що ОСОБА_1, будучи керівником приватного підприємства Інтерсвіт, допустила порушення вимог ч. 2 ст. 30 Закону України Про оплату праці, а саме: на підприємстві не забезпечено достовірний облік виконуваної працівниками роботи та всупереч ч. 5 ст. 80 Кодексу законів про працю України столяру ОСОБА_3 не надавалась відпустка з лютого 2014 року по січень 2017 року, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1, будучи у встановленому законом порядку своєчасно сповіщеною про місце і час розгляду справи, до суду не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Наведені обставини відповідно до ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення надають можливість розгляду справи за його відсутності.

При цьому, винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена протоколом про адміністративне правопорушення №19-01-40/048 від 17 лютого 2017 року, актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №19-01-40/071.

Проведеною перевіркою додержання субєкта господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальнестрахування№19-01-40/071 встановлено порушення, а саме: на підприємстві не забезпечено достовірний облік виконуваної працівниками роботи ненадання столяру ОСОБА_3 відпустки з лютого 2014 року по січень 2017 року, що зафіксовані в акті перевірки Управління Держпраці у Тернопільській області №19-01-40/071 від 17 лютого 2017 року.

Вказаний акт перевірки Управління Держпраці у Тернопільській області№19-01-40/071 від 17 лютого 2017 року підписаний ОСОБА_1 та нею зазначено, що зауважень немає, пояснення додано на окремому аркуші.

У письмових поясненнях від 17 лютого 2017 року, які містяться у матеріалах справи, ОСОБА_1 вказала, що табелі обліку робочого часу за 2015-2016 роки були втрачені, у звязку із зберіганням в архіві в складському приміщенні, де відбувся витік дизельного палива, однак, оскільки табелі велися вручну, то відновити їх немає можливості. До столяра ОСОБА_3 вона неодноразово зверталася з питанням відпустки, однак працівник відмовлявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про оплату праціроботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Згідно ч. 5 ст. 80 Кодекс законів про працю України забороняється ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд, а також ненадання їх протягом робочого року особам віком до вісімнадцяти років та працівникам, які мають право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами чи з особливим характером праці.

Як установлено при розгляді справи про адміністративне правопорушення та досліджених наявних у справі доказів, зазначених вимог Закону України Про оплату праці та Кодексу законів про працю України ОСОБА_1 не виконала.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю .

Таким чином, ОСОБА_1, займаючи посаду директора приватного підприємства Інтерсвіт зобов'язана виконувати приписи трудового законодавства, зокрема щодо забезпечення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку та надання щорічних відпусток працівникам.

Згідно зі ст. ст.245,252,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, оскільки докази її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, наклавши адміністративне стягнення в межах її санкції.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави .

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст. ст. 247, 251,256, 283, 284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)в дохід держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_4