АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/9347/17 Суддя 1 інстанції: Шаренко С.Л.
Провадження: 33/790/1306/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

25 жовтня 2017 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю притягнутого до адмінстративної відповідальності ОСОБА_2, захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 08 червня 2017 року о 06 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Харкові Журавлівський гідропарк поряд моста № 2 та вул. Шаляпіна, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження, після чого вжив алкоголь (пиво) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 та 2.10 Є ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуКиївського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2017 року та постановити нову постанову, якою закрити проваження у спрапві у зв»язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що справа розглянута судом однобоко, упереджено, викладені в постанові обставини судом перекручені, а висновки суду суперечать фактичним обставинам справи. Зокрема, вказує, що в момент ДТП автомобілем керувала його дружина ОСОБА_4 В»ячеславівна, про що і було повідомлено поліцейських. Однак, вказану обставину було проігноровано та складено протокол відносно ОСОБА_2 Крім того, як зазначає апелянт, огляд на стан сп»яніння проводився з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки алкотестер «Драгер № ARBL 0568» на момент використання 08.06.2017 року не пройшов калібрування, тому не повинен був використовуватися співробітниками поліції у даному випадку. Пройти медичний огляд в закладі охорони здоров»я ОСОБА_2 запропоновано не було.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, а копію оскаржуваної постанови він отримав рекомендованим поштовим відправленням лише 26.09.2017 року. До цього часу, як наголошує заявник, ніяких інших судових документів він не отримував.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення апелянта та його захисника в обгрунтування доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановленні всі обставини на підставі наявних матеріалів справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом в їх сукупності, у відповідності вимогами ст. ст. 251, 253 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення серії БР №265117 та БР № 193310 від 08.06.2017 року (а.с. 1-2); схемою місця ДТП від 08.06.2017 року (а.с. 3); актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та чеком тестування на алкоголь (а.с. 4-5); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 8-9) та самого ОСОБА_2, наданими як в районному суді, так і в суді апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушень вимог п. п. 12.1 та 2.10є Правил дорожнього руху України, та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4В, допитана у якості свідка, пояснила, що у день ДТП, 08.06.2017 року, за кермом автомобіля була саме вона, а ОСОБА_2 просто вирішив взяти вину на себе.

Апеляційний суд критично ставиться до наданих пояснень, оскільки ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_2 Крім того, зазначені пояснення суперечать поясненням, наданим нею в день ДТП та підписаних ОСОБА_4 без зауважень (а.с.8), а також письмовим показам самого ОСОБА_2 (а.с. 10).

Вживання ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю встановлено за результатами огляду на стан алкогольного сп*яніння з використанням спеціальних технічних засобів та підтверджується роздруківкою чеку-1,07 проміле (а.с. 6а), актом огляду на стан алкогольного сп*яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 7), а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 (а.с.5, 10). Даних щодо невідповідності зазначених даних фактичним обставинам справи матеріали не містять.

Пункт 2.10.є ПДРУ передбачає обов*язок водія утримуватися від вживання алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі до проведення медичного огляду у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин посилання апелянта на вживання алкоголю о 14.00год. тоді як протокол складено о 23.00 год. не спростовують правильність висновків суду.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_2 хоча і заслуговують на увагу, проте не є самостійною підставою для скасування постанови. Судом приймалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_2 за однією з адрес, зазначених ним самим в протоколах. До того ж, його права поновлено шляхом забезпечення участі в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постановаКиївського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2017 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1