Справа №295/4804/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стріжакова Г.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 147612 ОСОБА_1 27.04.2017 року о 17-00 годині керував автомобілем НОМЕР_2 в м. Житомирі по вул. Індустріальній, 14 (гаражний кооператив «Промінь»), з явними ознаками алкогольного спяніння (порушення мови, порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Орган, що склав протокол, кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому порушенні не визнав, пояснив, що за кермом автомобіля в зазначений в протоколі час та місці не перебував, тому підстав вважати, що він як особа, що перебуває за кермом автомобіля, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння немає. Автомобіль перебував в гаражі, та працівники поліції хотіли подивитись на його автомобіль, який нібито був учасником ДТП. Він відкрив гараж, де стояв його автомобіль, поліцейські зайшли до гаражу, оглянули автомобіль та почали складати на нього протокол за те, що він скоїв ДТП, втік з місця ДТП та відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Просив закрити справу за відсутністю складу правопорушення, оскільки на момент запропонування йому пройти огляд на стан спяніння він автомобілем не керував.

Покази особи, що притягається до адміністративної відповідальності підтверджується також відеозаписом події, з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно на момент запропонування працівниками поліції пройти огляд на стан спяніння відмовився від такого проходження, будучи не водієм транспортного засобу. Автомобіль ОСОБА_1 «Шкода» в цей момент стояв в гаражі, який він відкрив на прохання працівників поліції, та після цього вони почали складати на нього протоколи, в тому числі за ст. 130 ч. КУпАП (за відмову від проходження огляду на стан спяніння).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасника процесу, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В разі, якщо поліцейський підозрював ОСОБА_1 у причетності до ДТП, унаслідок якої були особи, які отримали тілесні ушкодження або загинули, то працівнику поліції необхідно було діяти згідно до п. 2 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 8 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та п. 9 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме направити ОСОБА_1 для проведення огляду на стан спяніння у заклад охорони здоровя.

І тільки за результатами такого огляду, в разі підтвердження стану сп'яніння у ОСОБА_1, відносно нього необхідно було б скласти протокол про адміністративне правопорушення тільки за ч. 4 ст. 130 КУпАП, а ніяк не за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Суд керується презумпцією невинуватості, яка відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху у вигляді, зокрема, обмеження права керування транспортними засобами (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Оскільки субєктом інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є особа, що керує транспортним засобом, то за таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, не керувавши в цей момент транспортним засобом; протокол складений безпідставно, а тому відсутній склад інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, у звязку з чим провадження у справі слід закрити згідно ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: Г.В. Стріжакова