АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/865/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 643/3652/17 Сугачова О.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Котлярової М.Ю., адвоката Ільєвої О.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4на постанову Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_4до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 07.03.2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 266626, 07.03.2017 року о 16-20 годині в м. Харкові по пр. Тракторобудівників, 65-В, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер 6820» ARHЕ -0222. Результат огляду - проба позитивна 0,94 %0 проміле.

ОСОБА_4 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне. Постанова районного суду необґрунтована, незаконна, справа розглянута за його відсутністю без належного повідомлення про час та місце судового розгляду, чим було позбавлено можливості реалізувати права передбачені процесуальним законодавством. Оскільки участі при судовому розгляді не приймав, не мав можливості надати суду документи, характеризуючи його особу, а саме: має на утриманні двох дітей, позитивну характеристику з місця роботи, є учасником бойових дій, суд ці обставини не врахував. Вважає незаконним стягнення суми судового збору у розмірі 320 грн., оскільки в Законі України «Про судовий збір» відсутні посилання на необхідність його сплати.

Просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4, який вину не визнав, його адвоката Ільєву О.Ф., яка апеляційну скаргу підтримала просила її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Вчинення водієм ОСОБА_4 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу підтверджується: поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які засвідчили результати тесту із застосуванням приладу «Драгер 6820» ARHЕ -0222(а.с. 5-6); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_4 з результатами проведеного тесту погодився та підписав, зауважень щодо порушення порядку огляду не заявляв (а.с. 3-4).

Огляд водія ОСОБА_8 проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер 6820» ARHЕ -0222. За результатами огляду встановлено, що проба на алкоголь становить 0,94 %0 проміле алкоголю у видихаємому повітрі при допустимій нормі 0,2%0 проміле.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 266626 від 07.03.2017 року, складений установленому законом порядку.

Доводи ОСОБА_4 що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутністю без належного повідомлення про місце та час розгляду справи спростовуються матеріалами справи. Суд вжив заходи для повідомлення ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с. 11-13).

Крім того, при складанні протоколу серії БР № 266626 від 07.03.2017 року поліцейським ОСОБА_9 повідомлено під підпис ОСОБА_4, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Московському районному суді м. Харкова (а.с. 2).

Районний суд обґрунтовано застосував норми ст.268 КУпАП, щодо необов'язкової присутності при розгляді справи, належним чином повідомленої особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В апеляційному суді ОСОБА_4 пояснив, що 07.03.2017 року випив квасу, алкогольні напої не вживав. Апеляційний суд данні пояснення розцінює як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. ОСОБА_4 своїм правом не скористався, протокол підписав, жодних клопотань, заперечень про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу серії БР № 266626 від 07.03.2017 року не заявляв (а.с.2).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_4 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) ОСОБА_4 та його адвокатом Ільєвою О.Ф. не надано.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ'єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на неврахування районним судом його особи, що ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику з місця роботи та є учасником бойових дій не відповідають нормам діючого законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом'якшуючи обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються (Гл.10 КУпАП).

Помилковим є посилання ОСОБА_4 про безпідставне стягнення районним судом суми судового збору.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частина 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, підлягає сплаті 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» містить перелік пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності не відноситься до категорії справ пов'язаних з порушенням прав. Таким чином, районний суд обґрунтовано стягнув з правопорушника суму судового збору у розмірі 320 грн., що відповідає вимогам вищезазначеного Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідженими доказами які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_4, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, умисно вчинив адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров'ю, тяжкість ймовірних наслідків призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.. Підстав для скасування або зміни постанови Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4залишитибез задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко