Номер провадження: 33/785/647/17
Номер справи місцевого суду: 504/496/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю прокурора Войтова Р.Г., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши подану ним апеляційну скаргу на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.03.2017 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 гривень.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника Одеського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства Державного агентства рибного господарства, несвоєчасно подав за місцем роботи декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги ЗУ «Про запобігання корупції».

Відповідно до вимог абзацу 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону, у 2016 році службові особи, які на день початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічну декларацію за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №2, для щорічних декларацій за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01.09.2016 року. Таким чином, для субєктів декларування, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, останнім днем подання декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є 30.10.2016 року.

Відповідно до наказу №107-0 від 13.07.2015 року Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства Державного агентства рибного господарства ОСОБА_2 призначено на посаду начальника Одеського територіального відділу, тобто у відповідності до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», він є державним службовцем, на якого поширюється дія цього Закону.

У п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу», керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників віднесено до посад категорії «Б» державної служби.

Тобто, посада начальника Одеського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства Державного агентства рибного господарства, відноситься до посад категорії «Б» державної служби.

Згідно з приміткою ст. 50 Закону під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, розуміються також особи, посади яких належать до посад державної служби категорії «Б».

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_2 був зобовязаний подати електронну декларацію у строк до 30.10.2016 року, проте, порушивши вимоги абзацу 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону, він несвоєчасно подав електронну декларацію, а саме 23.12.2016 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, повязане з корупцією, яке містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3, на захист інтересів ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду підлягає скасуванню з таких підстав:

- протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого розглянута справа, складений з порушенням вимог законодавства, у звязку з тим, що службовою особою Головного Управління Національної поліції в Одеській області не встановлене місце вчинення правопорушення, але справа була направлена до Комінтернівського районного суду Одеської області, якому вона не підсудна;

- при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, відповідними особами не встановлено, чи мав ОСОБА_2 технічну можливість вчасно подати електрону декларацію, не зясовані причини несвоєчасного надання електронних ключів для доступу до ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоуправління;

- суд не дав правової оцінки тій обставині, що датою виявлення правопорушення є 12.12.2016 року, що підтверджується листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.12.2016 року, тобто строк притягнення ОСОБА_2 до відповідальності сплинув не пізніше 12.03.2017 року.

Посилаючись на зазначені доводи, захисник просить постанову суду скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Прокурор Войтов Р.Г. заперечував проти апеляційної скарги і просила залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до матеріалів справи, 10.02.2017 року оперуповноваженим ДЗЕ в Одеській області Національної поліції України ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2 був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.с. 1-6).

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджуються наступними доказами:

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП № 40 від 10.02.2017 р.

- повідомленням заступника Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_5 від 08.12.2016 року;

- повідомленням головного спеціаліста із запобігання та протидії корупції ОСОБА_6 від 23.11 .2016 року;

- копією наказу №107-о від 13.07.2015 р. про перевідення ОСОБА_2 на посаду начальника Одеського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства Державного агентства рибного господарства;

- витягом з офіційного сайту „Declaration.com.ua»

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Апеляційний суд вважає доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 складений з порушенням вимог законодавства, оскільки не встановлене місце вчинення правопорушення, а справа направлена до Комінтернівського районного суду Одеської області з порушенням підсудності, - безпідставними, адже суть правопорушення полягає у не здійсненні певної дії у певний час, протокол спрямований до суду першої інстанції за місцем реєстрації ОСОБА_2.

Довід захисника про не встановлення відповідними особами, чи мав ОСОБА_2 технічну можливість вчасно подати електронну декларацію та не зясовані причини несвоєчасного надання електронних ключів для доступу до ЄДР, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки обовязок осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоуправління, своєчасно подавати відповідну декларацію, передбачена законом, тому ОСОБА_2 був зобовязаний своєчасно отримати відповідний електронний ключ для доступу до ЄДР декларацій.

Разом з тим, довід захисника про те, що на момент притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закінчився строк накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає обґрунтованим з таких підстав.

Згідно з приписами ч.ч.2, 3 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи випливає, що за своєю сутністю, адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, у вчиненні якого визнаний винуватим ОСОБА_2, є триваючим.

Зі змісту повідомлення заступника Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_5 від 08.12.2016 року, адресованого Держрибагентству України, Генеральному прокурору України, Національній поліції України та НАБ України вбачається що до органів поліції зазначене повідомлення надійшло 12.12.2016 року (а.с.17), що, на думку апеляційного суду, є моментом (датою) виявлення правопорушення.

Таким чином, притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, могло відбутись не пізніше 12.03.2017 року.

Натомість, постанова суду винесена 22.03.2017 року, що свідчить про те, що на той час, тримісячний строк, протягом якого можливе накладення адміністративного стягнення, - закінчився.

Приписом п. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, постанова суду скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 251, 280, 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.03.2017 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2, закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца