Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 33/781/162/17 Головуючий у суді І інстанції: Гут Ю. О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_2 постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець смт. Ульянівка Кіровоградської області, мешканець АДРЕСА_1, працює вантажником ТОВ «Побузький феронікілевий комбінат», одружений, на утриманні 2 неповнолітніх дітей,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2017 рокуОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 02.04.2017 року о 21 год. 35 хв. керував автомобілем марки «ВАЗ -2101», номерний знак НОМЕР_1 в с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння в умовах лікарні та продуття алкотестеру Драгер на місці ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що після пред'явлення їм всіх необхідних документів, інспектор запропонував йому вийти з транспортного засобу. Після чого, інспектор повідомив йому, що він нібито перебуваю в стані алкогольного сп'яніння, оскільки у нього присутні всі ознаки, які характерні для такого стану.

Далі інспектор запропонував йому пройти тест щодо визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він категорично відмовився і пояснив, що він протягом останніх двох днів взагалі не вживав ніяких алкогольних напоїв, що підтверджується моїм поясненням, що міститься в матеріалах справи.

В зв'язку з цим, інспектором був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо притягнення нього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначені обставини та суть адміністративного правопорушення. Слід зазначити, що у пояснені до протоколу він не визнавав своєї вини, а також в поясненні не міститься будь-якого підтвердження щодо його перебування у стані алкогольного сп'яніння.

Також слід звернути увагу і на той факт, що при складені сумнівного протоколу не були присутні свідки пояснення яких містяться в матеріалах справи, дивує і той факт, що один із свідків проживає в м. Київ, що за 300 кілометрів від с. Капітанка, а інший свідок проживає в м. Кіровоград, що за 200 кілометрів від с. Капітанка, а суд при винесені постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, тільки запитав мене чи я розписувався в сумнівному протоколі та взагалі повною мірою не з'ясував обставини справи. В постанові суду також зазначено, що він повною мірою визнав свою вину, хоча він визнав тільки той факт, що поставив свій підпис у протоколі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги, зазначив, що на прохання знайомої їхав до Голованівської центральної районної лікарні, забрати дитину з лікарні, про що надав довідку лікаря, алкогольні напої не вживав.

Доповнив, що відмовився пройти огляді місця події за допомогою приладу «Драгер», оскільки перед цим вживав напій «Пепсі-кола», а тому вважав, що прилад може показати стан алкогольного сп'яніння.

Пояснення писав під диктовку працівників поліції. Після того, як він написав, що відмовляється від проведення медичного огляду працівники поліції дозволили йому їхати власним автомобілем.

Свідок ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції пояснила, що 02.04.2017 року у вечірній час разом з ОСОБА_2 на його автомобілі поверталися з районної лікарні, куди возила малолітню доньку у зв'язку зі струсом мозку.

Водій ОСОБА_2 в той день алкогольні напої не вживав, у стані алкогольного сп'яніння не перебував, оскільки вона має посвідчення водія і в цьому б разі сіла сама за кермо.

Приблизно о 21 год. 35 хв. автомобіль зупинили працівники поліції та запросили ОСОБА_2 до автомобіля. Через деякий час ОСОБА_2 повернувся та на її питання та питання дружини відповів, що все добре.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_2 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 462836 від 02.04.2017, яким підтверджується, що саме 02.04.2017 року о 21 год. 35 хв. в с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_2 (а.с. 1);

- письмовими ОСОБА_2 (а.с.2), відповідно до яких він був зупинений працівниками поліції. На їх вимогу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, в присутності свідків, а саме продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду в умовах лікарні. Подальше керування зобов'язується не продовжувати. Пояснення ним написані власноручно без примусу.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3-4) що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких, кожен окремо, підтвердив, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, в присутності свідків, а саме продуття алкотестеру Драгер та проходження медичного огляду в умовах лікарні.

Вимоги апеляційна стосовно того, що районний суд не дослідив обставини справи є такими, що не знайшли свого підтвердження та спростовується вищевикладеним.

Апеляційний суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_2 про те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, оскільки йому поставлено в провину порушення п. 2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Апеляційні вимоги ОСОБА_2 стосовно, що не були свідки є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду оскільки, в своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що відмовився в присутності свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Твердження апелянта про те, що свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на місці події оговорюють його - є необґрунтованими, оскільки вказані свідки з ОСОБА_2 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає, а тому твердження останнього спростовуються вищевикладеним та направлені на уникнення від адміністративної відповідальності. Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не навів жодного доказу, який би ставив під сумнів показання зазначених свідків та обставини викладені у протоколі. Крім того, сам апелянт не спростовував того, що він керував автомобілем.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

На підставі викладеного, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 34, 36 КУпАП, визначено стягнення, яке відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують відповідальність, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2017 рокупро притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.А. Бондарчук