Дата документу 22.11.2017 Справа № 554/8553/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2017 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, інші дані про особу невідомі і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу, складеного старшим інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Полтаві ДПП Національної поліції України лейтенантом поліції ОСОБА_2 порушниця ОСОБА_1 20 жовтня 2017 року, близько 01 год. 20 хв., по вулиці Героїв АТО біля будинку № 16, к. 3 в м. Полтава, поряд з магазином «АТБ», голосно кричала, нецензурно виражалась в бік перехожих громадян та працівників поліції, перебувала з ознаками алкогольного спяніння, чим порушила громадський порядок, що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та показала, що дрібного хуліганства не вчинювала, а стала випадковою жертвою поліцейського свавілля, коли вночі вийшла в магазин за продуктами для свого чоловіка, який тієї ночі мав їхати у відрядження. В той час біля магазину відбувалася бійка між групою молодих людей. Намагаючись зупинити побиття потерпілих, вона викликали працівників поліції, які після прибуття на місце події, не стали переслідувати тих, хто втік, та відпустили тих, хто на час прибуття правоохоронців залишився на місці пригоди. З цього приводу вона зробила зауваження поліцейським, які після цього повели себе зухвало відносно неї та звинуватили її у вчиненні дрібного хуліганства, склавши щодо неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, якого вона не скоювала і винуватою в якому себе не визнає. Вона відмовилась підписувати сфальшований протокол, однак його було складено з зазначенням в ньому свідками осіб, які брали участь у бійці, намагаючись припинити яку, вона й викликала правоохоронців. Вважає, що до адміністративної відповідальності її притягнуто незаконно, протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення, сфальсифіковано ініціаторами його складення, а тому просить закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши її пояснення, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 173 КУпАП відповідальність за нею наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Зокрема, це нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, повязану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розвязній манері.

До інших проявів дрібного хуліганства необхідно віднести: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослівя по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Обовязковою ознакою обєктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема підїзди, а також підземні переходи, стадіони.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом субєктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Всупереч зазначеному, ініціатор складення протоколу та притягнення особи до адміністративної відповідальності не виклав в протоколі цих складових елементів правопорушення.

Так, суть викладеного ним в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 173 КУпАП, що порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В протоколі не зазначено, чи є місце, де порушниця вчинювала інкриміновані їй дії, громадським, чи були присутні при вчиненні інкримінованих порушниці дій інші особи і хто саме, тощо, а лише констатується факт такого вчинення, що є недопустимим, оскільки відповідальність повинна наступати за конкретно вчинене діяння, що слідує із змісту ч. 1 ст. 9 КУпАП, якою визначено поняття адміністративного правопорушення.

Протокол оформлений неохайно, всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

Всупереч вимог КУпАП в протоколі зазначені неповні відомості про особу, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_3, сімейний стан правопорушниці, чи притягувалася вона раніше до відповідальності (адміністративної, кримінальної), документ, що посвідчує особу порушниці, а також не зазначено РНОКПП порушниці, що свідчить про не встановлення її особи, а отже і можливості перевірки причетності її до скоєного та можливості виклику і явки до суду для розгляду справи.

Отже, судом встановлено, що надані ініціатором складення протоколу дані про особу порушниці є неповними та такими, що не встановлюють її особу як порушниці, а отже і факту вчинення інкримінованого правопорушення саме нею, незважаючи на те, що вона визнає факт її перебування на місці, де нібито було вчинене інкриміноване їй правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч цих вимог до протоколу додані пояснення нібито очевидців події ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 3, 4), аналіз змісту яких, на думку суду, не тільки не підтверджує, а навпаки спростовує факт вчинення порушницею дрібного хуліганства, вказуючи на вигаданість фактів, які цими особами стверджуються. Зміст їх показань свідчить про те, що порушниця нібито під час вчинення своїх протиправних дій викрикувала лише своє прізвище, яке в поясненні ОСОБА_5 дописане кульковою ручкою іншого кольору, ніж виконаний весь текст пояснення, та допускала на адресу перехожих громадян, наявність яких на час, про який йдеться в протоколі (глибока ніч), викликає у суду сумнів. Лаконічність змісту пояснень названих осіб, неохайність в оформленні цих процесуальних документів позбавляє суд можливості приймати їх до уваги як доказ вчинення порушницею інкримінованих їй дій.

Отже, на підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність безперечних доказів того, що порушниця вчинювала будь-які конкретні дії, які б могли кваліфікуватися як дрібне хуліганство, що свідчить про відсутність самої події правопорушення.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що дії, які інкримінуються порушниці і зазначені в протоколі, не можуть розцінюватися як дрібне хуліганство і не свідчать про факт його вчинення саме порушницею.

Оскільки протокол складено без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП та всупереч її положенням, ініціатором його складення не надано будь-яких безперечних доказів причетності ОСОБА_1 до скоєння інкримінованих їй дій, то суд позбавлений можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому справа підлягає закриттю за відсутності в діяннях останньої складу інкримінованого їй правопорушення та самої події правопорушення відповідно до вимог п. 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП..

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко