Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. № 33/778/207/17 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за адвоката Серболової Н.М.,розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Луцьк Волинської області, який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 гривень,

в с т а н о в и в:

Відповідно до оскаржуваної постанови, 19 грудня 2016 р. о 12 годині 05 хвилин у м. Запоріжжя по вулиці Брянська, 2, водій автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2, не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «MAZDA 323», державник номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався попереду, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_2 автомобілі отримали механічні ушкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

Не погоджуючись з винесеною постановою ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, вважає постанову незаконною та необґрунтованою, докази досліджені судом з порушенням встановленого законом порядку, розгляд проведено формально, без повного та всебічного дослідження всіх обставин справи. Крім того, в постанові помилково зазначено, що він визнав себе винним, оскільки як зазначено і в протоколі про адміністративне правопорушення, і в письмовим поясненнях він висловив незгоду з приводу інкримінованого йому правопорушення. Також звертає увагу на те, що суд не з'ясував розбіжностей, зазначених в письмових поясненнях учасників ДТП, не викликав працівників поліції, не допитав у судовому засіданні другого водія ОСОБА_3, не призначив по справі судову авто технічну транспортно-трасологічну експертизу, про яку просив при розгляді. Просить постанову скасувати і провадження по справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки ОСОБА_2 та його адвоката Серболової Н.М., які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_3, який покладався на розсуд суду,та, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях водія ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП та зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №371737 від 19 грудня 2016 року (а.с.1) є обґрунтованими, засновані на доказах зібраних в установленому законом порядку, повноважними особами і належним чином оцінених судом в їх сукупності.

Так, висновок суду про наявність в діях водія ОСОБА_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України підтверджується доказами, наявними в матеріалах провадження, а саме схемою місця ДТП від 19 грудня 2016 року (а.с. 2), письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3, 4), фото таблицею, наявної в матеріалах справи (а.с. 5).

Крім того, за клопотанням адвоката Серболової Н.М. судом апеляційної інстанції була призначена судова автотехнічна експертиза.

Однак, суд апеляційної інстанції не бере до уваги висновки експерта № 9-251 від 04.05.2017 року, оскільки за наданими вихідними даними та матеріалами справи про адміністративне правопорушення не надається можливим встановити причинний зв'язок з настанням ДТП в діях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Інші висновки експерта щодо дій водія ОСОБА_2 є неінформативними, у зв'язку із неможливістю експертом відповісти на поставлені запитання.

Наявність в діях водія ОСОБА_3 певних невідповідностей Правилам дорожнього руху не беруться до уваги з зазначеної вище підстави та враховуючи положення ст. 33, 256, 277-2, 280 КУпАП, приймаючи до уваги принцип диспозитивності, розгляд справи про адміністративне правопорушення лише стосовно особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції експерт ОСОБА_4 пояснив, що обгін транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3, на що акцентує увагу у своїх поясненнях ОСОБА_2 та його адвокат, не мав значення ні для водія ОСОБА_3, ні для водія ОСОБА_2, однак водій ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до п. 12.3, а саме негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Натомість, порушення водієм ОСОБА_2 п. 12.3 ПДР, за даними протоколу про адміністративне правопорушення, не інкримінується даному водієві, що унеможливлює взяття до уваги пояснень експерта в цій частині.

Також звертаю увагу, що експерт саме з технічної точки зору не зміг відповісти на питання стосовно дій водія ОСОБА_2, що підтвердив у судовому засіданні, пояснюючи це недостатністю наданої ОСОБА_2 інформації щодо подій ДТП.

Однак, аналізуючи пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, матеріали справи, знаходжу, що в діях водія ОСОБА_2 є невідповідність вимогам п. 13.1 ПДР, оскільки за поясненнями самого ОСОБА_2 автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 впродовж усього часу перебував у полі зору водія ОСОБА_2, останній бачив усі маневри, що здійснювалися водієм ОСОБА_3 (обгін, заноси, декілька ударів о бордюр під впливом несприятливих погодних умов та зупинка транспортного засобу ОСОБА_3.). І більш того, ОСОБА_2 мав ще додатковий час для вжиття заходу дотримання безпечної дистанції з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням водієм ОСОБА_3 до часу зіткнення транспортним засобом під керуванням водієм ОСОБА_2 з автомобілем ОСОБА_3

Отже, приходжу до висновку, що для водій ОСОБА_2 мав достатній (необхідний) час для обрання безпечної дистанції руху.

Зазначеними обставинами спростовуються доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП.

Таким чином, суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особа ОСОБА_2 та відповідно до встановленої цим Кодексом санкції.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_2, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник