Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/4119/17 Головуючий в 1 інст. Міщенко Т.М.
Провадження №33/778/598/17 Доповідач в 2 інст. Городовенко В.В.
Категорія ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

при секретарі Лопух Ю.О.,

за участю прокурора Євсюкова Ф.Б., захисника-адвоката Гришина Я.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 з апеляційною скаргою останнього на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, який працює директором ДП «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України», та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, зі стягненням судового збору у сумі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, за наступних обставин.

На підставі наказу президента Національної академії аграрних наук України №79-К від 13 травня 2015 року, ОСОБА_3 призначено директором Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН».

ОСОБА_3, будучи директором ДП «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України» - є посадовою особою юридичних осіб публічного права, відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-7 КУпАП, є суб'єктом відповідальності за вказане правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Відповідно до пп.«в», п.21 ч.3 контракту директора ДП «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН» ОСОБА_3, премію директору підприємства встановлює Донецька державна сільськогосподарська дослідна станція НААН України.

10 листопада 2015 року директор ДП «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН» ОСОБА_3, знаходячись в приміщенні підприємства, розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с.Відродження, вуя.Горького, буд.34, діючи умисно, усвідомлюючи наявність реального конфлікту інтересів, в порушенні ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів при підписанні та видачі наказу по підприємству №90 про надання собі премії до дня робітників АПК. Відповідно видаткового касового ордеру №597 від 13 листопада 2015 року ОСОБА_3 отримав 1000 грн., при цьому особисто розписався у відомості в отриманні грошових коштів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати. В обґрунтування своїх вимог вказує неповноту судового розгляду, а також на те, що умови контракту, на які посилається суд у своїй постанові, починали діяти лише у травні 2016 року, тобто після зазначеної події, а будь-яких інших доказів його вини матеріали справи не містять. Також зазначає, що суд не дослідив його посадових обов'язків, які діяли станом на листопад 2015 року. Крім того апелянт зазначає, що в нього не було реального конфлікту інтересу, оскільки під час підписання наказу про преміювання жодної фамілії цей наказ не містив, а преміювання відбувалося всіх працівників підприємства, та однаковою сумою.

Вислухавши ОСОБА_3, захисника-адвоката Гришина Я.В., прокурора, перевіривши матеріали справи, та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався при розгляді даної справи з огляду на наступне.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме: за неповідомлення у встановленому порядку про наявність в нього реального конфлікту інтересів, а також за вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

У протоколі про адміністративне правопорушення №114 від 08 червня 2017 року складеному відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-7 КУпАП зазначено, що 10 листопада 2015 року директор ДП «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН» ОСОБА_3, знаходячись в приміщенні підприємства, розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с.Відродження, вуя.Горького, буд.34, діючи умисно, усвідомлюючи наявність реального конфлікту інтересів, в порушенні ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів при підписанні та видачі наказу по підприємству №90 про надання собі премії до дня робітників АПК. Відповідно видаткового касового ордеру №597 від 13 листопада 2015 року ОСОБА_3 отримав 1000 грн., при цьому особисто розписався у відомості в отриманні грошових коштів (а.с.1-5).

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення №115 від 08 червня 2017 року складеному відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.172-7 КУпАП зазначено, що останній, за тих же обставин, не повідомивши безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів, прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписав та видав наказ по підприємству №90 про надання собі премії до дня робітників АПК (а.с.53-57).

Проте, суд, визнавши вину ОСОБА_3 доведеною у вчиненні адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та кваліфікувавши відповідно його дії, виклав у постанові обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення лише за ч.1 ст.172-7 КУпАП, з приводу неповідомлення безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів. Обставини адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-7 КУпАП, які суд визнав доведеними, у постанові не відображені.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в обґрунтування вчинення ОСОБА_3 вказаних правопорушень, оперуповноважний УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НП України ОСОБА_4 посилається, в тому числі, на контракт який укладений між директором Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України ОСОБА_5 та ОСОБА_3, в 21 пункті якого зазначено, що премію керівнику підприємства за підсумками роботи встановлює Станція (а.с.3, 23-32).

Проте, термін дії вказаного контракту розпочинається лише з 13 травня 2016 року, при тому, що обставини даної справи мали місце у листопаді 2015 року. Підставою призначення ОСОБА_3 на дану посаду був контракт з Національною академією аграрних наук України від 12 травня 2015 року (а.с.10), копія якого не була долучена до матеріалів справи.

Статут ДП «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України, копія якого міститься в матеріалах справи, складений у новій редакції від 2017 року і затверджений президентом НААН України 26 січня 2017 року (а.с.35-42).

Також згідно матеріалів справи, на підставі відомості на видачу премії працівникам підприємства, кількість працівників, разом з директором вказаного підприємства, складає 109 осіб, кожен з яких отримав премію у сумі 1000 грн., на загальну суму 109 000 грн. (а.с.18-19, 70-72). Наказом директора підприємства ОСОБА_3 №90 від 10 листопада 2015 року, робітники господарства були премійовані на суму 108 000 грн. (а.с.16, 68).

Під час розгляду даної справи судом не усунуто розбіжностей у вказаних документах, не з'ясовано на підставі якого наказу чи розпорядження було видано коштів для преміювання саме у сумі 109 000 грн., та достеменно не встановлено, чи мав директор підприємства ОСОБА_3, підписуючи наказ №90 від 10 листопада 2015 року про преміювання робітників господарства саме на загальну суму 108 000 грн., умисел на вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім того, у вказаному наказі преміюванню підлягали робітники господарства та конкретних прізвищ працівників цей наказ не містив.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не з'ясував всіх обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, висновки суду в оскаржуваній постанові про вчинення ОСОБА_3 правопорушення пов'язаного з корупцією, є передчасними.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про можливість притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності в суді апеляційної інстанції за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до протоколу № 114 від 08 червня 2017 року, складеного оперуповноваженим управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Пихановим О.Г., суть правопорушення пов'язаного з корупцією передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_3 полягала в тому, що в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», пп. «в» п. 21 ч. 3 Контракту директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України» 10 листопада 2015 року, не повідомив безпосередньо керівника про наявність реального конфлікту інтересів, при підписанні та видачі наказу по підприємству № 90 про надання собі премії до дня робітників АПК.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє повне підтвердження при апеляційному перегляді справи, в протоколі безпідставно вказано посилання на п. 21 ч. 3 Контракту, як на порядок здійснення повідомлення та особу безпосереднього керівника, оскільки вказаний Контракт діяв з 13 травня 2016 року по 13 травня 2017 року і не охоплював дату вчинення діяння, щодо якого складено протокол.

Крім того, як в протоколі, так і в постанові місцевого суду не зазначено якого саме безпосереднього керівника і в який спосіб не повідомив ОСОБА_3

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, суд зазначив, що відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено національним законодавством України.

Суд апеляційної інстанції не може замість органу, уповноваженого на складання протоколу про адміністративні правопорушення, за власною ініціативою доповнювати чи змінювати обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Так, згідно з рішенням ЄСПЛ по справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року, розгляд справ про адміністративні правопорушення слід розглядати, як кримінальні в розумінні Конвенції. Суд не вправі змінювати зміст обвинувачення особі.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, обставини вчинення правопорушення викладені в протоколі № 114 від 08 червня 2017 року відносно ОСОБА_3 є суперечливими і неконкретними та такими, що суперечать дослідженим по справі доказам.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_3 обов'язку повідомляти безпосередньо керівника, оскільки він не віднесений до осіб, зазначених у п.1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», так як Державне підприємство «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільського сподар ської дослідної станції НААН України» створено Національною академією аграрних наук України, яке відповідно до ст. 81 ЦКУ не є органом державної влади.

Апеляційний суд також вважає обґрунтованими доводи апеляції щодо пропуску строку притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 виходячи з наступного.

У протоколах про адміністративні правопорушення складених відносно ОСОБА_3 зазначено, що днем виявлення правопорушення є 08 червня 2017 року.

З даним твердженням суд апеляційної інстанції погодитись не може через наступне.

Згідно з вимогами ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2017 року УЗЕ ДЗЕ в Запорізькій області НП України звернулось до НААН України із запитом №2800/39/107/01-2017 про надання інформації з приводу повідомлення від керівника ДП «ДГ«Відродження» Донецької ДСГДС НААН» ОСОБА_3 про наявність реального конфлікту інтересів (а.с.45).

З квітня 2017 року по 08 червня 2017 року УЗЕ в Запорізькій області НП України проводилась перевірка вищевказаного факту та вподальшому 30 травня 2017 року проекти протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, стосовно ОСОБА_3 направлені до прокуратури Запорізької області для погодження (а.с.7).

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3, спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже у квітні 2017 року.

Отже, днем виявлення інкримінованого ОСОБА_3 правопорушення є день звернення УЗЕ ДЗЕ в Запорізькій області НП України із запитом до НААН України із запитом про надання інформації з приводу повідомлення керівником ДП «ДГ«Відродження» Донецької ДСГДС НААН» ОСОБА_3 про наявність реального конфлікту інтересів.

Зволікання з проведенням ефективної адміністративної перевірки та зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією».

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі відносно ОСОБА_3 закрити, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.В. Городовенко