Справа № 161/3438/17
Провадження № 3/161/1058/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 10 травня 2017 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

Неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, учня, проживаючого та зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 А, кв.24, не підданого адміністративному стягненню,

на даний час за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Біля 21-ої години 40 хвилин, 24 лютого 2017 року, по пр. Перемоги, що у м. Луцьку, Волинської області, неповнолітній ОСОБА_1, всупереч вимог п. 2.9А «Правил дорожнього руху України», не маючи посвідчення водія, керував транспортним засобом-автомобілем марки ВАЗ 21013, що з державним реєстраційним номером 60149 ВО, в стані алкогольного спяніння.

В судові засідання призначені на 23 березня 2017 року, 04 квітня 2017 року, 21 квітня 2017 року, 10 травня 2017 року, ОСОБА_1 не прибув, хоча повідомлявся про виклики до суду належним чином, шляхом направлення повідомлень-повісток, телефонограм, однак причини неявки суд не повідомив.

Зокрема, на 23 березня 2017 року ОСОБА_1 був повідомленим шляхом направлення телефонограми, а також останній був попередженим про те, що під час розгляду справи обовязкова участь його законного представника (а.с.10).

На 04 квітня 2017 року ОСОБА_1 був повідомленим шляхом направлення повідомлення-повістки на адресу, яку останній отримав 06.04.2017 року про що свідчить корінець судової повістки (а.с.11, 14).

На 21 квітня 2017 року ОСОБА_1 був повідомленим шляхом направлення повідомлення-повістки на адресу, яку останній отримав 18.04.2017 року про що свідчить корінець судової повістки (а.с.12, 15).

На 10 травня 2017 року ОСОБА_1 був повідомленим шляхом направлення телефонограми, а також останній був попередженим про те, що під час розгляду справи обовязкова участь його законного представника (а.с.13).

Суд, з врахуванням зазначених обставин, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу в судові засідання не зявляється, відсутністю інших доказів про поважність причин, вважає, що дії ОСОБА_1 свідчать про намагання затягнути розгляд справи до закінчення передбаченого законом строку накладання адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.268 КУпАП суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 ухиляється від явки в судові засідання тривалий час.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №150120 від 24.02.2017 року, огляд ОСОБА_1 на стан спяніння проведений за участю двох свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, заперечень від ОСОБА_1 щодо виявлення в нього ознак алкогольного спяніння не поступало (а.с.1).

Згідно акту огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотесту «Драгер» №559 за участю свідків ОСОБА_3І та ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, з вмістом етанолу в крові 1, 56 промілле (а.с.3).

Згідно пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24.02.2017 року, надані ними під час складання протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (а.с.5).

Окрім того, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_4 встановлено, що останній зобовязався відігнати автомобіль НОМЕР_1 на стоянку, про що засвідчив у розписці, у звязку із тим, що водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння (а.с.6-7).

Таким чином, на підставі обєктивно проведеного аналізу, поданих особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, доказів суд встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №150120, актом огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотесту «Драгер» №559 від 24.02.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, поясненнями та розпискою ОСОБА_4 та доводять обставину перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля в стані алкогольного спяніння.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП,встановлено додаткове адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами.

З матеріалів справи та довідки УПП у м. Луцьку ДПП вбачається, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та не являється позбавленим права керування т/з (а.с.2).

Згідно п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р., із змінами, внесеними згідно зпостановоюПленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 р., суди не вправі застосовувати таке адміністративне стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно дост.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідно до ст.33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене і оцінюючи докази, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами, що по переконанню суду, буде сприяти виправленню та попередженню скоєння ним в подальшому нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 320 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот (600) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Ковальчук В.О.