Номер провадження: 33/785/936/17
Номер справи місцевого суду: 521/5499/17
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2017 року відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рені Одеської області, громадянина України, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, працюючого робочим в ЖСК «Іллічівський ювілейний»,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду, 02.04.2017 року о 22 год. 30 хв., ОСОБА_2, керував автомобілем «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 по вул. Малиновського у м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (невиразна вимова, нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини), та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, з огляду на наступне:

- суд 1-ої інстанції не виконав приписи ст.ст. 283, 285 КУпАП, оскільки постанова не містить опису обставин, встановлених під час розгляду справи та жодних мотивів на обґрунтування судового рішення. Не розглянуті судом та не спростовані доводи клопотань та заяв сторони захисту;

- у протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано два правопорушення без відмежування, а саме: «керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння», а суд у постанові, на свій розсуд, визнав вчиненим тільки одне правопорушення - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- у протоколі про адміністративне правопорушення містяться не застережені дописки та абревіатури незрозумілого змісту, натомість він не містить посилання на додатки та пояснення свідків;

- відсутність акту огляду на стан сп'яніння виключає склад адміністративного правопорушення та можливість притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, так і за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, адже такий акт є єдиним належним та допустимим доказом на підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан сп'яніння;

- пояснення свідків немає підстав враховувати та посилатись на них, оскільки вони не містять підписів патрульних поліцейських, назви посади та інших обов'язкових реквізитів, що свідчить про їх неналежність та недопустимість. До того ж, відсутність події правопорушення підтверджується суперечностями між протоколом та поясненнями свідків, щодо часу події, часу складання протоколу та часу встановлення сп'яніння;

- при розгляді справи судом були порушені принципи змагальності та рівності сторін, адже не були досліджені докази, не вирішені клопотання про виклик свідків, про залучення до матеріалів справи інших доказів, що дає підстави для їх дослідження у суді апеляційної інстанції;

- суд не врахував, що з показань свідків випливає, що відмова від проходження огляду на стан сп'яніння відбулась не під час керування транспортним засобом, а через півтори години у його квартирі;

- під час події, близько 22 год. 20 хв., він керував автомобілем у тверезому стані не більше 20 м., з метою належного паркування, адже він заважав проїзду інших автомобілів і незначно пошкодив автомобіль сусіда. Визначивши з власником автомобілю об'єм шкоди та порядок відшкодування, він, близько 22 год. 45 хв. почав вживати алкоголь. Близько 23 год. 50 хв. він прокинувся у своїй квартирі від гучних розмов інспекторів поліції, які вимагали у нього документи та натякали на вчинену ним дорожньо-транспортну пригоду. Після цього вони вийшли на вулицю і сусід підтвердив відсутність шкоди, тому інспектори поліції почали складати протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП. Ці обставини, з розмовою про відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння були зафіксовані на нагрудні камери патрульних.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2017 року, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколомпро адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що у матеріалах справи також міститься протокол про адміністративне правопорушення серії БР №204682 від 02.04.2017 року, у якому зафіксований факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння (а.с. 3).

З пояснень свідка ОСОБА_5 від 02.04.2017 року (а.с. 4, 5), який також був допитаний в судовому засіданні апеляційного суду, випливає, що в його присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на стан сп'яніння. Окрім того, свідок ОСОБА_5 пояснив, що 02.04.2017 року, близько 22 год. 30 хв. він знаходився у дворі будинку №61/1 по вул. Малиновського і побачив, як водій автомобілю «ВАЗ» (номерний знак НОМЕР_2), рухаючись заднім ходом, зіткнувся з автомобілем «Міцубісі», який посунувся та зіткнувся з автомобілем «Хюндай», після чого від'їхав і припаркувася трохи далі. Хвилин через десять водій вийшов з автомобілю, ледве тримаючись на ногах (нестійка хода), що було схоже, що він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння і зайшов у під'їзд. Вони викликали поліцію, яка приїхала через 30 хв., яким він пояснив про обставини подій. Через деякий час поліцейські вийшли із під'їзду із ОСОБА_2, який пояснив, що він не керував автомобілем.

Апеляційним судом із УПП м. Одеси були витребувані відеозаписи з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, які досліджені під час апеляційного розгляду справи, зі змісту яких очевидно випливає, що саме ОСОБА_2 в категоричній формі відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки пояснював, що він весь день вживав алкогольні напої, натомість автомобілем не керував.

У зв'язку з чим, доводи ОСОБА_2 про визнання диску, який містився у матеріалах справи неналежним доказом, є передчасними, оскільки такий відеозапис витребуваний апеляційним судом, та з якого можна чітко встановити події правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є надуманими і безпідставними, оскільки об'єктивно спростовуються наведеними вище доказами, не довіряти яким, підстав немає.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про фіксування у протоколі про адміністративне правопорушення двох правопорушень, а саме: «керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння» є безпідставним, оскільки у протоколі зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження огляду.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що відсутність акту огляду на стан сп'яніння виключає склад адміністративного правопорушення та можливість притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає також безпідставним, оскільки відсутність акту пояснюється відмовою особи від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, що є окремим складом правопорушення.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі на неналежність та недопустимість пояснень свідків апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки свідок ОСОБА_5 був допитаний безпосередньо в суді апеляційної інстанції та підтвердив надані ним письмові пояснення від 02.04.2017 року.

До того, ж під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захисник не надали жодного доказу на підтвердження своїх доводів та на спростування висновків суду першої інстанції.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що п.п. 2.10.є ПДР встановлює, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Довід апеляційній скарзі про те, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 є обґрунтованим, але суд апеляційної інстанції вважає, що його неучасть у судовому розгляді не вплинула на правильність прийнятого судового рішення, адже у судовому засіданні приймав участь його захисник - професійний адвокат, а під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 була надана можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, але він не надав жодних доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що її фактичні обставини встановлені судом першої інстанції правильно, а винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП доведена доказами, які є належними та допустимими.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_2адміністративне стягнення, суд першої інстанції правильно застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до приписів п.1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, - немає.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2017 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца