Номер провадження: 33/785/1201/17
Номер справи місцевого суду: 520/5315/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Стояновій Л.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01.05.2017 року о 22 годині 05 хвилин, керував автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1, по вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей погано реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у звязку з чим, співробітниками патрульної поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 190988 від 01.05.2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з прийнятим відносно нього рішенням, вважає постанову незаконною тому, що суд в повному обсязі не дослідив обставини справи, зокрема, не дослідив його пояснень, висновки суду щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, відсутні належні та допустимі докази.

Також апелянт посилається на допущення працівниками поліції вимог Інструкції при складання протоколу про адміністративне правопорушення та зазначає, що:

- від проходження медичного огляду він не відмовлявся, а навпаки наполягав на ньому;

- зазначені у протоколі свідки у судовому засіданні не допитувались та не були очевидцями факту керування ним транспортним засобом у стані наркотичного спяніння;

- направлення на його медичний огляд не складалося та відсутнє в матеріалах справи.

Просить постанову Київського районного суду м. Одеса від 29.06.2017 року - скасувати, а провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи доводи апеляційної скарги заслухавши особу, відносно якої винесена оскаржувана постанова, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_3 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, місцевий суд послався як на докази скоєння правопорушення: на протокол про адміністративне правопорушення від 01.05.2017 року відносно ОСОБА_2 (а.с.2); письмові пояснення свідків, іншими матеріалами справи.

З протоколу про скоєння адміністративного правопорушення серії БР № 190988 від 01.05.2017 року, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що його було складено відносно ОСОБА_2 і згідно пояснень, які він надав на місці події, він з цим був не згоден / а.с. 2 /.

Згідно тексту постанови суду першої інстанції, розгляд адміністративної справи відбувся у присутності ОСОБА_2 і при цьому він свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав / а.с. 10 /.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 також наполягав на тому, що ніякого адміністративного правопорушення не вчиняв а крім того пояснив, що дійсно, в день, час та в місці, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення він керував транспортним засобом і був зупинений співробітниками поліції. При цьому вважає, що був зупинений поліцейськими безпідставно, так як Правила дорожнього руху не порушував. Коли йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного спяніння він від цього відмовився, так як вважає, що цей огляд необхідно проходити в медичному закладі, від чого він не відмовлявся. Визнав факт вживання енергетичного напою «Редбул» про що і повідомив робітників поліції, але не вважає, що знаходився в стані наркотичного спяніння. При цьому пояснив, що не вчинив жодних дій для проходження огляду на стан наркотичного спяніння в умовах медичного закладу, а також вказав, що дії співробітників поліції не оскаржував.

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_2 не визнає своєї провини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, факт перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного спяніння під час керування транспортним засобом підтверджений письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були залучені в якості свідків правопорушення, а саме фіксування стану наркотичного спяніння та його категоричної відмови від проходження огляду в умовах медичного закладу/ а.с. 3-4/.

Те, що згідно «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд особи на стан наркотичного спяніння можливий лише в умовах медичного закладу і шляхом відбору біологічних зразків, вказані обставини фактично підтверджують пропозицію працівників поліції для ОСОБА_2 пройти огляд лише в медичному закладі та вказують на правдивість пояснень свідків та неправдивість пояснень ОСОБА_2 і розцінюється судом як спроба його ухилитись від відповідальності.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2, було передано під керування інший особі, а саме ОСОБА_6, що також може свідчити на підтвердження факту знаходження ОСОБА_2 в стані наркотичного спяніння / а.с. 5 /.

Ствердження ОСОБА_2АП. про незрозумілість вимог Правил дорожнього руху щодо проходження огляду, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці вимоги, у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху вказують на обовязок водія щодо виконання вимог працівників поліції та проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в умовах медичного закладу.

За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому постанова районного суду є законною та обґрунтованою.

Позиція апелянта на час розгляду справи апеляційним судом щодо невизнання своєї вини та посилання на допущені районним судом порушення, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7.