Справа № 488/1046/17
Провадження № 3/488/768/17
ПОСТАНОВА

08.06.2017 року

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Федорченко А.А., розглянувши адміністративні матеріали за ст.ст. 130 ч.1, 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколам БР№143568 та БР№143059 від 11.03.2017 року, 10.03.2017 року о 23-05 год., на вул. О.Ольжича (Ленінградська) в м. Миколаєві, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.4, 2.5 «Правил дорожнього руху України», керував автомобілем Тойота р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження в установленому порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, а в подальшому і в медичному закладі. Крім того, ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, завчасно подану світловими та звуковими сигналами. Був зупинений шляхом переслідування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснивши, що в зазначений час він перебував за адресою: АДРЕСА_1, де проживають його батьки та брат ОСОБА_2 Факт вживання алкогольних напоїв в той день ОСОБА_2 не заперечував, але категорично заперечував факт керування автомобілем. Так, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що близько 23-00 год. він вийшов в магазин, повертаючись до квартири батьків, побачив, як із-за кута батьківського будинку зявилися поліцейські, підбігли до нього і почали вимагати представити документи на транспортний засіб, яким він щойно керував. ОСОБА_1 намагався пояснити, що не керував жодним транспортним засобом, але його не слухали, вимагали документи. Через деякий час ОСОБА_1 зрозумів, що мова йде про автомобіль Тойота р/н НОМЕР_1, що належить його батьку і який стояв припаркований за кутом батьківського будинку. ОСОБА_1 зауважив, що не мав при собі ані ключів від будь-яких транспортних засобів, ані документів. Поліцейські вимагали від ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння, але, враховуючи те, що він не керував транспортними засобами, він відмовився від проходження такого огляду. Через деякий час його було доставлено до МОНД, а потім до ОСОБА_3 відділу поліції, де на той час вже перебував його брат ОСОБА_2 Брат повідомив, що саме він керував зазначеним автомобілем і не зупинився на вимогу поліцейських, оскільки у нього в автомобілі був заборонений предмет ніж.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень Управлінням патрульної поліції надано: за ст. 130 ч.1 КУпАП - протокол про адміністративне правопорушення, висновок МОНД №318 від 11.03.2017р., пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, рапорт поліцейського від 11.03.2017 року; за ст. 122-2 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського від 11.03.2017р., пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 Крім того, Управлінням ПП м. Миколаєва в розпорядження суду надані усі наявні відеозаписи з місця вказаної пригоди.

Аналізом вказаних доказів встановлено, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також висновок МОНД №318, підтверджують лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння, що і сам ОСОБА_1 не заперечує, але вказані докази жодним чином не доводять факт керування ОСОБА_1 зазначеним автомобілем у зазначений час.

Переглядом відеозаписів, представлених Управлінням патрульної поліції, встановлено, що чотири із чотирнадцяти відеофайлів стосуються безпосередньо місця пригоди, проте на них не зафіксований факт керування ОСОБА_1 автомобілем Тойота р/н НОМЕР_1 і взагалі його перебування в зазначеному автомобілі. Інші відеозаписи місця пригоди не стосуються, оскільки зроблені в МОНД та ОСОБА_3 Слід зауважити, що на жодному із представлених відеозаписів ОСОБА_1 не визнає факт керування автомобілем.

Факт складання протоколу про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, сам по собі не несе доказового значення, проте, в якості доказів можуть бути використані фактичні дані, які в ньому відображені, зокрема пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В даному випадку особа пояснила, що вину не визнає, з протоколом не згодна, вважає дії поліцейських незаконними, про що у відповідній графі протоколу зроблений запис.

Таким чином, єдиним належним доказом, щодо водія автомобіля Тойота р/н НОМЕР_1, із представлених Управлінням патрульної поліції, залишається рапорт інспектора патрульної поліції від 11.03.2017 року.

Згідно вказаному рапорту, 10.03.2017 року патрульними поліцейськими, за допомогою спеціальних сигналів, була здійснена спроба зупинити автомобіль Тойота р/н НОМЕР_1, який вимогу про зупинку не виконав, прискорився і почав тікати. Біля будинку 3д по вул. Ленінградській в м. Миколаєві даний автомобіль зупинився, з нього вийшов водій і швидко почав відходити від автомобіля. Громадянин, який вибіг з автомобіля був затриманий біля кута будинку №3д по вул. Ленінградській. Даний громадянин факт керування транспортним засобом не визнавав. Слід зауважити, що у рапорті не зазначено, хто був тим громадянином, який керував автомобілем.

В судовому засіданні допитаний інспектор ПП ОСОБА_6, який підтвердив обставини, викладені у рапорті, та додав, що автомобілем керував ОСОБА_1 При цьому інспектор підтвердив пояснення ОСОБА_1 в частині того, що під час затримання останнього, у нього не було виявлено ані ключів від автомобіля, ані документів на нього.

Вказаний рапорт викликає обґрунтовані сумніви, оскільки не узгоджується з фактичними обставинами, які встановлені під час судового розгляду.

Так, з відеофайлу SOS30204.MOV вбачається, що автомобіль Тойота р/н НОМЕР_1 прискорився і на тривалий час зник з поля зору поліцейських після чого відеозапис перервався. Час події 23год.24хв. (вказаний на самому відеозаписі). Другий відеофайл, що стосується моменту затримання ОСОБА_1, розпочинається о 23год.05хв., тобто раніше ніж переслідування автомобіля Тойота. Такі розбіжності не дозволяють встановити час, протягом якого автомобіль Тойота р/н НОМЕР_1 перебував поза полем зору поліцейських, і протягом якого водій міг його покинути, залишаючись не поміченим інспекторами поліції. Крім того, з відеозаписів вбачається, що місце пригоди погано освітлене, події відбувалися в темну пору доби, отже слід припустити, що поліцейський був позбавлений можливості достовірно визначити в таких умовах, хто саме перебував за кермом автомобіля Тойота.

Допитаний в судовому засіданні брат ОСОБА_1 - ОСОБА_2 пояснив, що 10.03.2017 року він весь день керував автомобілем Тойота р/н НОМЕР_1, який належить його батьку. Близько 23-00 год. ОСОБА_2 повертався додому на вул. Ленінградську, 3д, як побачив у дзеркало патрульний автомобіль, який їхав за ним з увімкненими світловими сигналами. ОСОБА_2, злякавшись, що в автомобілі знаходиться чохол від холодної зброї ножа, прискорився і втратив патрульний автомобіль із виду. Припаркувавшись біля будинку №3д по вул. Ленінградській, ОСОБА_2 залишив автомобіль і пішов додому. Через 15-20 хвилин він вийшов, аби забрати з автомобіля особисті речі, і був затриманий поліцейськими за підозрою у зберіганні холодної зброї, після чого був доставлений до ОСОБА_3

Такі пояснення ОСОБА_2 повністю узгоджуються з його поясненнями, наданими 11.03.2017 року оперуповноваженому СКР ОСОБА_3, які долучені до справи за клопотанням захисника.

З огляду на викладене, суддя доходить висновку про те, що докази, представлені Управлінням патрульної поліції, ані окремо, ані в своїй сукупності, не дозволяють суду зробити безсумнівний висновок про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота р/н НОМЕР_1 і, відповідно, був зобовязаний пройти огляд на стан спяніння.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип Презумпції невинуватості, який, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, повинен застосовуватись і під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. Згідно вказаному принципу, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак складу правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 122-2 КУпАП, відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 36, 247 ч.1, 280, 283, 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, у звязку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 122-2 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання до Корабельного районного суду м. Миколаєва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.А. Федорченко