АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

30 травня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В., розглянув матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі шестисот неоподтакованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керуванням транспортним засобом строком на 1 рік, -

встановив:

10 березня 2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська розглянута справа з винесенням рішення про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Останній не згоден з рішенням суду. В апеляційній скарзі просить його скасувати, справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Вказує на те, що судом апеляційної інстанції 24 квітня 2017 року вже приймалось рішення про відмову у поновленні строку та про повернення йому скарги у зв*язку з відсутністю поважних причин пропуску строку (а.с. 34-35). Вважає, що рішення апеляційним судом постановлено передчасно.

В обгрунтування своїх доводів про поважність причин пропуску строку, посилається на те, що не був присутнім при оголошенні постанови 10 березня 2017 року. Стверджує, що 14 березня 2017 року оскаржувана постанова була оприлюднена, тому дізнався про її наявність.

Дослідив апеляцію, та клопотання про поновлення строків, вважаю їх такими, які не можуть підлягати задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга плдана після закінчення цього строку, повертажється апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із наданих матеріалів вбачається, що справа розглянута за участю ОСОБА_1, про що свідчить його заява від 10 березня 2017 року, а також дані, які містяться в його апеляційній скарзі та клопотанні про поновленні строків на оскарження постанови суду першої інстанції(а.с. 24; 44-47; 48).

Крім того, заявник стверджує, що оскільки 14 березня 2017 року дізнався про наявність постанови, то в строк, тобто, 23 березня 2017 року звернувся зі скаргою на неї, тому просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

З такою позицією не можна погодитись виходячи з наступного.

Привала ст. 294 КУпАП слід розглядати як конкретні аспекти права на доступ до суду.

Повертаючись до розв*язання клопотання, суд апеляційної інстанції бачить, що заявник ініціював оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2017 року.

Розгляд справи щодо останнього відбувся 10 березня 2017 року за безпосередньою участю самого заявника. Його право на участь у розгляді цього провадження було забезпечено. Рішення судді першої інстанції оголошувалось в цей же день. Заявник знав про це, але не дочекався проголошення. Постанову судді було оприлюднено 14 березня 2017 року, про що той стверджував.

Вказані дані приводять до висновку, що заявник достеменно знав і не міг не знати про те, що суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська виніс постанову 10 березня 2017 року. Тому беручи до уваги ці конкретні обставини справи, із заявником не можна погодитися, що початком перебігу 10-денного строку для подання до апеляційного суду скарги на постанову судді від 10 березня 2017 року ним було визначено 14 березня 2017 року.

Ураховуючи, що апеляцію заявник ОСОБА_1 на постанову суду першої інстанції від 10 березня 2017 року було подано 23 березня 2017 року, тобто після закінчення 10-денного строку апеляційного оскарження, передбаченого ст. 294 ч. 2 КУпАП, визнати його доводи пропуску строку поважними не уявляється можливим, у зв*язку з чим, апеляція підлягає безумовному поверненню особі, яка її подала, як таку, яка подана після закінчення строків апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 294 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2017 року.

Повернути ОСОБА_1 його апеляцію на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2017 року, про визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, як подану після закінчення строку на апеляційне оскарження у зв*язку з відсутністю поважних причин.

Суддя: Г.В. Кондаков