Справа № 502/1515/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли від Ізмаїльського Відділу поліції ГУНП Одеської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

13.08.2017 року о 3 годині 30 хвилин в с. Приморське по вул. Лиманська кут вул. Морська, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння. У присутності двох понятих: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан спяніння та підпису в протоколі, відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1, пояснив, що з правопорушенням не згоден, оскільки під час зупинки знаходився на задньому сидінні автомобіля та спав в той час та за кермом був його товариш. При зупинці, поліцейські запросили документи та товариш відповів, що це не його автомобіль та після того, як поліцейські зясували, що автомобіль належить мені, тобто ОСОБА_1, то йому було запропоновано пройти тест на виявлення ознак на стан алкогольного спяніння, на що він відмовився, оскільки за кермом в той час не знаходився. Однак зазначений факт, не було зафіксовано ані в протоколі ані в поясненнях свідків, якими, до речі, були військовослужбовці Національної гвардії України, щодо неупередженості яких були сумніви, оскільки вони себе позиціонували більш як зацікавлені особи з боку працівників поліції, ніж свідки, які займають нейтральну позицію та свідчать без будь-якої зацікавленості в результатах справи. При спробі надати пояснення по суті, працівники поліції, почали складати протокол, на всі зауваження та заперечення не звертали уваги, тому враховуючи обстановку, яка склалася, він відмовився від надання свідчень, як в протоколі так і на окремому бланку «Пояснення», тому що хотів свідчити про протиправно скоєну дію працівниками поліції в судовому засіданні. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення йому не було розяснено прав та обовязків. Враховуючи те, що протокол про адміністративне порушення було складено з урахуванням повної дезінформації, тому що свідки та працівники поліції були заінтересовані в тому, щоб його притягнути до адміністративної відповідальності та враховуючи факт того, що подія та склад правопорушення відсутні, просить суд закрити провадження в звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення на відповідність вимогам чинного законодавства, суддя встановив наступне:

Частина 1 статті 130 КУпПАп передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306 /в редакції, чинній на час складання протоколу/ встановлює обовязок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, регламентується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. № 1395.

Так, згідно абзацу 2 п.5 Розділу І даної Інструкції - поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Згідно ІІ розділу частини 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (надалі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 /з наступними змінами/, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків . Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Посилаючись на телефонограми, які були надіслані свідкам, один зі свідків, а саме ОСОБА_3 прийняв інформацію щодо виклику його до суду у якості свідка, однак повідомив, що їхати на розгляд справи не збирається, що стосовно другого свідка ОСОБА_4, абонент був відсутнім в мережі.

Згідно ст. 2 ч.1 п. 2 ЗУ «Про Національну гвардію України» від 13.03.2014 № 876-VII основними функціями Національної гвардії України є охорона громадського порядку, забезпечення захисту та охорони життя, здоровя, прав, свобод і законних інтересів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До того ж відповідно до ч.2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням показань особи, щодо котрої складено протокол про адміністративне правопорушення, наявності порушень поліцейськими вимог Інструкції, того факту, що поліцейські не розяснили права та обовязки особи, свідки, які були залучені поліцейськими є військовослужбовцями Національної гвардії України, які з невідомих причин знаходились за місцем складення протоколу, що в цілому, може викликати у стороннього спостерігача сумніви у їх об'єктивності, чим поліцейські, в свою чергу допустили порушення прав особи на захист, суддя приходить до висновку про недоведеність складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про наявність підстав для закриття провадження по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі чого, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 с. 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5