Справа № 588/349/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2017 року м.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В., за участі секретаря судового засідання Горлянд С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МВ 528425, виданий Тростянецьким РС УДМС України в Сумській області 06.06.2013 року, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 11.03.2017 року о 23 годині 00 хвилин по вул.Луніна в м.Тростянець керував автомобілем АЗЛК 2141, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), їхати в лікарню на медичний огляд ухилився шляхом відмови у присутності двох свідків, і таким чином порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що відмовився їхати в лікарню, оскільки не керував транспортним засобом, перебував на задньому пасажирському сидінні у момент руху. В той день автомобілем керувала його дружина ОСОБА_2, поряд з нею на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_3, а на задньому сидінні перебувала крім самого ОСОБА_1 також ОСОБА_4. Дружина, побачивши автомобіль поліції з увімкненими фарами, згадала, що забула водійське посвідчення і вирішила зупинитись, щоб його забрати і потім продовжити керування автомобілем. При цьому автомобіль був припаркований за автомобілем, який вже стояв на узбіччі і руху не заважав. Коли дружина залишила автомобіль, до них підїхали працівники поліції, почали зясовувати кому належить автомобіль, на що ОСОБА_1 вказав, що це його автомобіль. Потім ці працівники поліції викликали інспектора Пахненко В.І., який питав чи вживав алкоголь ОСОБА_1, який визнав, що випив пива, тоді йому запропонували сісти у службовий автомобіль і вони з інспектором поїхали у районний відділ поліції, а автомобіль залишився на місці зупинки. Біля районного відділу поліції інспектор зупинив двох свідків. ОСОБА_1 також вказав, що інспектору Пахненко В.І. він не повідомляв, що не керував автомобілем, про це розповідав працівникам поліції, які підїхали раніше за нього. ОСОБА_1 вказав, що перший раз таке з ним відбулось, вважав, що ніяких матеріалів інспектор поліції не буде складати, намагався з ним з приводу цього поговорити.

Дослідивши докази в сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи, виходячи з таких мотивів.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає обовязок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

За частиною 1 статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення за обставин установлених судом підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 11.03.2017 серії АП2 № 187816, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі і який зазначив у протоколі особисто пояснення з приводу обставин, викладених у протоколі такого змісту: «Я сьогодні випив 1 чарку пива, після чого керував автомобілем, їхати в лікарню відмовляюсь» (а.с.3).

-поясненнями допитаного в судовому засіданні старшого інспектора дорожнього нагляду Тростянецького відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_5, який повідомив, що в день складення протоколу пізно увечері разом оперативними співробітниками подіції був залучений до заходів, повязаних із розслідуванням крадіжки. По мобільному телефону отримав повідомлення, що оперуповноважені працівники поліції Білокопитов, Єсипенко та Петренко зупинили у місті Тростянці в районі вулиці Гришина автомобіль, водій якого має ознаки вживання алкоголю. Підїхавши до місця зупинки, інспектор зясував, що автомобіль належить ОСОБА_1, йому відомо, що він іноді заробляє послугами таксі. Останній пояснив, що його попросили чоловік та жінка, які були пасажирами його автомобіля довезти їх. ОСОБА_1 в поясненнях не заперечував, що керував транспортним засобом і що дійсно невелику кількість алкоголю випив, не був у стані сильного спяніння, але запах алкоголю був відчутний, оскільки також визнав, що в цей вечір був на святкуванні дня народження. Оскільки жінка пасажир автомобіля та чоловік дуже сильно обурились фактом їх зупинки, перевірки водія на стан спяніння, кричали, що не дозволять складати протокол, заявляли, що будуть зараз телефонувати комусь. Ураховуючи таку обстановку ОСОБА_1 був запрошений в службовий автомобіль поліції і разом з ним вони відїхали в напрямку Тростянецького відділення поліції. Біля відділення зупинились, ОСОБА_1 відмовився їхати в лікарню, пояснював, що не хоче, оскільки переживав, що результат огляду може показати стан спяніння. У звязку з цим були залучені двоє свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду;

-поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6, який суду показав, що точної дати не памятає, пізно увечері він був зупинений працівником поліції по вул.Горького у м.Тростянці біля Тростянецького районного відділу поліції, і був залучений свідком. Інспектор поліції вказав, що ОСОБА_1 відмовляється їхати в лікарню і запропонував засвідчити цей факт, перед підписом свідок спитав у ОСОБА_1, який сидів на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля поліції, чи дійсно він відмовляється їхати в лікарню, останній підтвердив, що не буде їхати в лікарню;

-письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за змістом яких останні підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.4,5)

Указані докази суд вважає належними та допустимими та у сукупності підтверджують разом з поясненнями самого ОСОБА_1 викладеними у протоколі, що останній керував транспортним засобом і був при цьому у стані спяніння

Також судом допитувались свідки ОСОБА_2, яка є дружиною ОСОБА_1, та ОСОБА_3, який є товаришем останнього. Указані свідки суду повідомили, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, за кермом була ОСОБА_2, яка самостійно зупинила автомобіль, оскільки злякалась автомобіля поліції з увімкненими фарами через те, що згадала, що забула посвідчення водія. В цей час з їх слів ОСОБА_1 сидів на задньому пасажирському сидінні і він дійсно під час святкування дня народження доньки ОСОБА_3 пив пиво і тому був запах. За поясненнями ОСОБА_3 автомобіль з працівниками поліції підїхав і останні пояснювали, що підїхали до них, бо їм здалось, що з сидіння водія хтось перелазив на сидіння пасажира, після цього вони почали зясовувати хто сидів за кермом. ОСОБА_2 вказала, що після зупинки одразу залишила автомобіль, зателефонувала дідусю, щоб привіз посвідчення, і пішла у зворотньому напрямку.

Пояснення ОСОБА_1 надані ним в судовому засіданні оцінюю критично, оскільки вони суперечать дослідженим судом доказам і його власним поясненням, які останній надав у протоколі. Будь-яких переконливих пояснень причин розбіжності його позицій пр. складання протоколу та у судовому засіданні останній не повідомив.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини оцінюю як модель захисту від обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення і спробу уникнути від відповідальності.

Також оцінюю критично пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є близькими до ОСОБА_1 особами, їх пояснення також суперечать первинним поясненням ОСОБА_1 та показам допитаних судом інших свідків в частині того, що за їх твердженням не ОСОБА_1 був за кермом власного автомобіля. Підстав не довіряти поясненням інспектора Пахненко В.І. та іншого свідка, доказів того, що останні обмовляють ОСОБА_1 під час судового розгляду не установлено, їх вважаю безсторонніми особами.

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Вирішуючи питання про застосування стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, яке є небезпечним правопорушенням, особу правопорушника, та те, що згідно з санкцією адміністративне стягнення є безальтернативним, а тому необхідно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

У звязку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір у сумі 320 грн. 00 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. у дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Щербаченко