Справа № 534/722/17
№ 3/534/297/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року місто Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Крикливий Віталій Вікторович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

10 травня 2017 року до Комсомольського міського суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_1, складений за ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи із змісту вказаного протоколу, 16 квітня 2017 року близько 14 год. 00 хв. біля будинку №14 по вул. Конституції у м.Горішні Плавні ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MERCEDES-Benz», державний номер - ВІ1394ВО, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме порушення координації рухів, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, чим порушив вимоги п.2.5, п.2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить з того, що згідно вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, насамперед, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В якості головного доказу та підстави адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану спяніння від 16 квітня 2016 року та протокол про адміністративне правопорушення, складений того ж дня поліцейським роти СРПП ВП №2 ДПС сержантом поліції ОСОБА_2 (а.с.1.4).

В протоколі зазначено, що 16 квітня 2017 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «MERCEDES-Benz», державний номер - ВІ1394ВО, з явними ознаками алкогольного спяніння.

При цьому суд звертає увагу на те, що частина 2 ст.266 КУпАП детально регламентує порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння, так огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків.

Огляд особи проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Проте, цих вимог закону інспектор поліції, що складав протокол, не дотримався, огляд водія з використанням спеціальних технічних засобів не проводив, чи пропонував водію пройти тест на тверезість з використанням відповідного технічного обладнання, у протоколі не вказав.

Окрім того, дії інспектора поліції не узгоджуються з вимогами ч.3 ст.266 КУпАП, згідно з якою огляд у закладах охорони здоровя проводиться тоді, коли водій не погоджується на проведення огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, чого не указано у протоколі, або у разі незгоди з ними.

Отже, є очевидним, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, був складений з порушенням вимог законодавства і не може слугувати підставою для адміністративної відповідальності, а сама процедура освідування ОСОБА_1 була здійснена з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів, тому відповідний медичний висновок визнається судом недопустими доказом.

Сам факт відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння являється правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП, і в такому випадку відсутня необхідність в проведенні медичного огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про необхідність у цій частині закриття провадження у справі.

Крім того, суд звертає увагу на те, що диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, а не за перебування у стані такого спяніння.

Таким чином, в протоколі не зазначено обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

Ще одними недоліком протоколу являється те, що його було складеного інспектором поліції 16 квітня 2017 року о 13 год. 45 хв., тобто за 15 хвилин до події правопорушення, яка відповідно того ж протоколу мала місце близько 14 год. 00 хв. (а.с.1).

Виходячи із змісту статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

За таких обставин, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, враховуючи, що фактично ОСОБА_1 інкриміноване діяння, не передбачене Кодексом про адміністративне правопорушення, суд приходить висновку про необхідність закриття провадження у справі в порядку п.1 ст.247 КУпАП.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що згідно з чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення, справа розглядається виключно в межах інкримінованого правопорушення, і можливість перекваліфікації діяння в ході розгляду справи не передбачена.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247,283,294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В.Крикливий