Справа № 138/1283/17
Провадження №:3/138/634/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд, в складі:

головуючого судді Жикевич Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Алєксєєвої І.Д.,

розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли від Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, одна неповнолітня дитина, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.130 КУпАП ,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2017 о 23 год. 40 хв. в с.Бронниця Могилів-Подільського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував моторолером марки «Хонда» без державного номерного знаку в стані алкогольного спяніння. Огляд на факт вживання алкоголю проводився за допомогою алкотестера марки «Драгер 6810», результат 1,25% та в Могилів-Подільській ОЛІЛ, згідно висновку щодо результатів медичного огляду, перебував в стані алкогольного спяніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, а саме: керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Таким чином він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Надав суду суперечливі пояснення з приводу того, що 22.05.2017 після 23 години він не керував жодним транспортним засобом, оскільки ввечері пив пиво в місті Могилів-Подільському неподалік місця проживання. Він зателефонував товаришу Славіку та попросив, щоб той його відвіз на його скутері в село Броницю. Коли вони їхали то по дорозі побачили патрульну машину працівників поліції та зупинились і почали розмовляти з поліцейськими, які запитували чи вони не бачили авто, яке швидко проїхало по дорозі. Він вирішив, що його друга Славіка треба швидко кудись відправити бо в того не було посвідчення водія. Поліція почула від нього запах алкоголю та пропонувала пройти обстеження на стан спяніння та крутили йому руки. Він не відмовляється, що вживав алкоголь того дня, однак стверджує, що мопедом не керував, а зізнавальні пояснення в протоколі написав лише щоб захистити друга. Одночасно пояснив, що думав, що алкоголь уже вивітрився, а також те, що він не знав, що така велика відповідальність за таке правопорушення.

За клопотанням ОСОБА_1 суд допитав в якості свідка ОСОБА_2, який надав суду показання про те, що ОСОБА_1 його друг і 22.05.2017 пізно ввечері він подзвонив йому та попросив завезти його на його скутері в с. Брониця до дівчини, оскільки він вживав алкоголь. Він погодився на це прохання незважаючи на те, що сам не має посвідчення водія. Коли вони їхали то він помітив автомобіль працівників поліції та злякався, бо у нього немає посвідчення водія. Він зупинив мопед, залишив його ОСОБА_1, який далі поїхав сам, а його забрав друг на авто якому він подзвонив. ОСОБА_3 зупиняли працівники поліції він не бачив. Скільки було працівників поліції він теж не бачив. Він говорив з ОСОБА_3 лише на наступний день і той йому розповів про поліцію та про протокол, який відносно нього склали.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №179816 від 21.05.2017 з письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що він випив пляшку пива та керував скутером, після чого його зупинила поліція, висновком алкотестеру «Драгер», висновком щодо результатів медичного огляду від 23.05.2017, також суперечливі пояснення ОСОБА_1 та покази свідка ОСОБА_2, які спростували покази самого ОСОБА_1 про те, що він не керував мопеда, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, обставин, що обтяжують чи помякшують його відповідальність не встановлено, і вважає, що для виправлення та перевиховання останнього слід застосувати штраф та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 27, 30, 40-1, ч.1 ст.130, ст.283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Розяснити, що згідно ч.3 ст.299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення встановленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Б.Жикевич