Адміністративна справа 359/7391/17
Провадження 3/359/3259/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши адміністративний матеріал, якій надійшов від Головного управління Національної поліції в Київській області Бориспільський відділ поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., с. Лебидин, вул. Шевченка, 38,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

в с т а н о в и в :

З даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №020439 від 28 серпня 2017 року, встановлено, що 28.08.2017 р. о 08 год. 00 хв. в м. Бориспіль, по вул. Тельмана, водій керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння у законному порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з'явився, про дату та час розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представника за договором до суду не направив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд прийшов до переконання про направлення справи на доопрацювання з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння в законному порядку відмовився в присутності двох свідків.

Однак в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 відсутні письмові пояснення свідків, які б підтвердили чи спростували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння, за протоколом серії БР №020439 від 28.08.2017 р. в графі «свідки чи потерпілі» вказані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що саме було підписано даними свідками, чи засвідчили факт відмови від проходження у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» чи було запропоновано ОСОБА_1 пройти перевірку на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, встановити неможливо.

Крім того, пунктом 4 розділу VІІ даної Інструкції передбачено, що поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

Однак, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції не додано довідку про отримання ОСОБА_1 за місцем його проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Також, згідно п. 9.1 вказаної Інструкції та ст. 266 КУпАП водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В той же час, працівниками поліції не вказано та не долучено жодних доказів щодо відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом або передачу транспортного засобу уповноваженій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування.

Ці обставини в свою чергу позбавляють суддю можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським Бориспільського ВП, під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 020439 від 28.08.2017 року дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час складання даного протоколу.

Також, слід зазначити, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 27 ППВСУ "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" №14 від 23.12.2005 р., відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно п. 7 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 відсутні документи які б вказували, що працівниками поліції було запропоновано, проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Встановлено, що надані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП містять суттєві суперечності та неточності, що можуть свідчити про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР №020439 від 28.08.2017 року, складений з порушенням вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Це в свою чергу унеможливлює подальший розгляд справи в суді з предмету з'ясування належності і допустимості доказів по справі.

Зазначені вище недоліки не дають можливості суду встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи. За наслідками таких встановлених недоліків у суду немає можливості повно, всебічно та об'єктивно розглянути дану справу, та прийняти по справі законне й обґрунтоване судове рішення, у звязку з чим справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає поверненню до Бориспільського ВП ГУНП в Київській області на доопрацювання, в ході якого необхідно усунути зазначені вище недоліки у відповідності до вимог чинного законодавства.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих судів, які мотивованою постановою повертають протокол про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови пленуму верховного суду України від 23.12.2005 р. №14).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адмін. правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З урахуванням наведеного, вважаю необхідним направити справу для дооформлення.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 245, 256, 266, 278 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - повернути на доопрацювання до Головному управлінню Національної поліції в Київській області Бориспільський відділ поліції.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Гончаров