Номер провадження: 33/785/749/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 грудня 2016 року за участю захисника ОСОБА_3 та перекладача «Департаменту перекладів» ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб. Стягнутий судовий збір на користь держави в сумі 275 грн. 60 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду, 26 листопада 2016 року, о 14 годині 20 хвилин водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1, рухаючись в м.Одеса на вул. Болгарська, не врахував дорожню обстановку, безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Рено» д/н НОМЕР_2, після чого з місця ДТП зник, чим порушив п. 2.10-а «Правил дорожнього руху» затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити в частині накладення адміністративного стягнення, змінивши його на менш суворе, а саме штраф.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами:

1)суд розглянув справу про адміністративне правопорушення без належного сповіщення ОСОБА_2 про дата, час та місце судового розгляду, чим були грубо порушені його права;

2)під час розгляду справи суд відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, не взяв до уваги обставини, передбачені ст.33 КУпАП, а саме, що ОСОБА_2 має неповнолітнього сина, і такий вид адміністративного стягнення як адміністративний арешт дуже погано позначиться на його психоемоційному стані;

Також ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження в якому просить поновити йому строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що йому не було відомо про існування зазначеної постанови суду, оскільки справа була розглянута за його відсутності та про час і місце розгляду справи його не було повідомлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 є громадянином ОСОБА_6 Азейбарджан та не володіє українською мовою, якою здійснюється судочинство, апеляційний суд з метою забезпечення права особи, що притягається до адміністративної відповідальності на захист, згідно до положень ч. 3 ст. 271КУпАП та ст. 274 КУпАП, визначив за необхідне залучити до розгляду справи захисника ОСОБА_3 та перекладача «Департаменту перекладів» ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду розгляд справи відносно ОСОБА_2 був здійснений за його відсутності.

При цьому, відповідно до довідки про доставку SMS-повідомлення та повідомлення про виклик на судове засідання (а.с. 6,8), ОСОБА_2 своєчасно був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином.

В свою чергу, в порушення вимог ст.285 КУпАП, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що копія оскаржуваної постанови суду була направлена ОСОБА_2 у встановлений законом триденний строк.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Частиною 7 ст.294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та обєктивному зясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) здійснює оцінку доказів, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та апелянтом не оскаржується.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд призначив йому найбільш суворий вид стягнення у виді адміністративного арешту взагалі не приводячи мотивів такого рішення.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, відповідно до ч.1 ст.30 КУпАП адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень.

Згідно з положеннями ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Разом з тим, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, судом першої інстанції не були в достатній мірі враховані дані про особу правопорушника, ступінь його вини та обставини, що помякшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Одночасно судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, не заперечував своєї вини у вчиненому правопорушенні, має на утримання неповнолітню дитину.

З огляду на викладене, вважаю, що адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцію ст.122-4 КУпАП, буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладення адміністративного стягнення

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_2 ОСОБА_5 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 (пятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять) гривень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7