Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Скудін В.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Преснякова А.А., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 10.05.2017 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_1 03.03.2017 року, приблизно о 15.00год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись з м.Маріуполя до с.Мелекіно Мангушського району Донецької області, при проїзді блок-посту №1 був зупинений працівниками поліції. При спілкуванні виявлено ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з рота, нестійка хода), від медичного обстеження на стан сп'яніння у встановленому законом порядку та продуття алкотестера «Драгер» відмовився у присутності двох свідків.

Постановою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 10.05.2017 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погодившись з постановою судді, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржуване судове рішення та призначити йому стягнення, яке не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами, посилаючись на те, що в його родині три людини похилого віку, а саме мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, теща ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та її сестра ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, учасник бойових дій, інвалід 2 групи, а його дружина ОСОБА_5 вже 12 років хворіє на цукровий діабет І типу, ускладненої форми, інсулінозалежна, неодноразово потрапляла до реанімації, у зв`язку з чим вона не може користуватися громадським транспортом.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що не відмовлявся від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, навіть на вимогу поліцейського продув трубку алкотестера, але останній викинув цю трубку без пояснень. Після цього інший поліцейський склав протокол щодо нього, але прочитати протокол він не зміг, оскільки почерк нерозбірливий, а окулярів не було.

Вважає, що при постановлені судового рішення, суд першої інстанції не з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню, навіть не допитав його дружину у якості свідка.

Також вказує, що при розгляді адміністративної справи щодо нього, суддя Скудін В.Є. некоректно висловлювався з приводу ситуацій, які виникають при перетинанні на автомобілях блок-постів.

Заслухавши ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді Першотравневого районного суду Донецької області від 10.05.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП, з наведенням доказів, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначені мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 03.03.2017 року приблизно о 15.00год. керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов'язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Так, суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірний доказ у справі протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 901069, складений 03.03.2017 року, в якому містяться письмові пояснення ОСОБА_1, в яких останній власноруч зазначив, що він 03.03.2017 року о 15.00год. керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, від продуття алкотестера та проходження медичного обстеження відмовився.

Крім того, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а/с 3-4), відеозаписом події від 03.03.2017 року також підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від запропонованого працівниками поліції проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив, що власноруч писав пояснення до протоколу, визнав, що відмовився від проходження медичного обстеження з тих підстав, що алкотестер поліцейський достав із карману і він вважав, що алкотестер вже вживався, а в лікарню відмовився їхати у зв'язку з відсутністю часу. Просить не позбавляти його права керування транспортним засобом, погоджувався сплатити штраф.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що в суді першої інстанції не був допитаний свідок, дружина ОСОБА_1, ОСОБА_5, то вони не є слушними, оскільки в протоколі судового засідання та в матеріалах справи відсутні дані про наявність клопотань з боку ОСОБА_1 про виклик будь-якого свідка.

Що стосується апеляційних вимог щодо некоректної поведінки судді при розгляді адміністративної справи, це питання не є предметом апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у межах, установлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, у відповідності з вимогами ст.ст. 33-36 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП трьохмісячного строку.

Санкцією частини 1 ст. 130 КУпАП визначено безальтернативний розмір штрафу та строк позбавлення права керування транспортним засобом, що унеможливлює при призначенні стягнення ОСОБА_1 визначити адміністративне стягнення з урахуванням всіх обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі, а саме тільки у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Виходячи з наведеного, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено, а апеляційні доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 10.05.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя