Справа №461/6848/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м.Львів

суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р., з участю: представника митниці ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Львівської митниці Міндоходів, про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер невідомий,

за ч.3 ст.470 Митного Кодексу України,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про порушення митних правил, 19.08.2017 о 23 годині 12 хвилин в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Смільниця-Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» SPRINTER, 2012 року випуску, реєстраційний номер BC9841CO, кузов № НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, також з ним прямував пасажир ОСОБА_2, яка слідувала з приватної поїздки з України до ОСОБА_4.

Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» АСМО «Інспектор», в процесі здійснення митних формальностей під час переміщення ОСОБА_2, було зясовано, що остання ввезла на митну територію України автомобіль марки: «MERCEDES-BENZ E220», реєстраційний номер DSR33458, кузов № НОМЕР_2, через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» 17.02.2016 о 02:15:14 у митному режимі «транзит».

Згідно даних програмно-інформаційного комплексу «Інспектор-2006» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), зазначений вище транспортний засіб з митної території України, станом на 20.08.2017 ОСОБА_2 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. На момент перетину кордону, ОСОБА_2 не подала документи, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_2 не доставила транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення, а саме: перевищила встановлений митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, терміном більш ніж на 10 діб.

До суду ОСОБА_2 не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 95 МК України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України підтверджується протоколом про порушення митних правил, даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, доповідною запискою.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 в скоєні митного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, а саме: перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на 10 діб.

Обставиною, що помякшує відповідальність ОСОБА_2 є вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не встановлено.

Відповідно до ст.24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов'язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Отже, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не може застосовуватись покарання, що передбачене ч.3 ст.470 МК України у виді штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка є неповнолітньою, ступінь її вини і майновий стан, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_2, відповідно до ст.24-1 КУпАП, необхідно застосувати попередження.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне не стягувати з ОСОБА_2 судовий збір, оскільки попередження є заходом впливу на неповнолітнього, а не адміністративним стягненням, як це зазначено у ст.40-1 КУпАП та ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.470, 522, 526, 527 МК України, ст.ст.24-1, 40-1, 283 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та застосувати до неї захід впливу попередження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

. Суддя О.Р. Юрків