Справа №573/1999/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/429/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 573/1999/17 за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 19 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обгрунтовує тим, що постанова є незаконною, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, працівники поліції здійснили безпідставну зупинку транспортного засобу, огляд на стан спяніння на місці не проводився, оскільки поліцейські не мали при собі спеціального приладу для перевірки стану спяніння, свідки не були допитані під час судового розгляду та були відсутні під час його зупинки та складання протоколу відносно нього.

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 19.10.2017 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді 18.09.2017 о 19 год. 19 хв. в м. Білопіллі по вул. Клубній водій ОСОБА_3 керував мопедом «Дельта» без номерного знаку в стані алкогольного спяніння.

Вислухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу, визнав вину і просив зменшити адміністративне стягнення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 523352 від 18.09.2017 (а.с.1), суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 в порушення вимог п.2.9а ПДР України керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Зазначені висновки судді відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судах першої і апеляційної інстанціях доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, обєктивно підтверджується іншими доказами у справі, а саме:

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння № 156 від 18.09.2017 (а.с.5);

- рапортом начальника СРПП № 1 відділення поліції ОСОБА_4 від 18.09.2017, в якому він вказує, що ним був зупинений по вул. Клубній в м. Білопіллі чоловік на мопеді, який замість предявлення документів на законну вимогу працівника поліції намагався двічі втекти, але був зупинений працівником поліції ОСОБА_5 та доставлений до лікарні для проходження медичного огляду для виявлення стану спяніння (а.с.8);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 19.09.2017, із яких вбачається, що водій ОСОБА_3 відмовився від дачі будь-яких пояснень та підпису в протоколі про адміністративне правопорушення і отримання його копії в їх присутності, а також був сповіщений про місце і час розгляду справи (а.с.6-7).

Будучи допитаним в ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_6 підтримав свої письмові пояснення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Крім того, наведені вище докази не тільки жодним чином не спростовуються будь-якими іншими матеріалами справи, а й навпаки узгоджуються з ними, а сам ОСОБА_3 безпосередньо в судових засіданнях як в суді першої, так і в апеляційній інстанціях свою вину за обставин, вказаних у постанові судді, визнав в повному обсязі.

Суддею суду першої інстанції на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення виключно в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а тому його апеляційна вимога щодо зменшення адміністративного стягнення, є необґрунтованою та не може бути прийнята до уваги, оскільки вона суперечать вимогам КУпАП, які передбачають за вчинення правопорушення, встановленого ч.1 ст.130 КУпАП, накладення безальтернативного адміністративного стягнення, що не може бути зміненим як в бік збільшення, так і у бік зменшення.

Таким чином, прихожу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказах, які у своїй сукупності і взаємозвязку разом з іншими доказами, дослідженими апеляційним судом, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому твердження останнього про незаконність постанови суду є необґрунтованими.

На підставі викладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 19 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.