Справа № 199/6676/17
ПОСТАНОВА

іменем України

13.11.2017 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: Дніпропетровська область, м.Камянське, пр.Металургів, 84в, у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_2 складено протокол серії БР №215642 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (далі протокол), в тому, що вона, «17.09.2017 року о 09-00 годині в м.Днірі, АНД районі по вул. Полтавське шосе,11 керувала автомобілем «Шкода» №АЕ 3457 ІА з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому Законом порядку відмовився у присутності двох свідків».

Вважають що в діях ОСОБА_2 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Вислухавши показання ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину не визнала та зазначила, що 17 вересня 2017 року приблизно о 09 години 00 хвилин вона, разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Горбуновим знаходились в автомобілі НОМЕР_1. Керував автомобілем в той час ОСОБА_4 На вимогу поліцейських їх автомобіль було зупинено, приблизно за адресою м.Дніпро, Полтавське шосе, 11. Вважає, що підстав для зупинки їх транспортного засобу не існувало, оскільки жодних правил дорожнього руху водій ОСОБА_4 не порушував. Після того як автомобіль зупинився, ОСОБА_4 пересів на заднє пасажирське сидіння, оскільки напередодні ввечері 16 вересня він випив пива, та боявся претензій з боку поліцейських та можливої адміністративної відповідальності. Поліцейський, підійшов до їх транспортного засобу та спитав про водія. У відповідь всі присутні в автомобілі промовчали. Тоді поліцейський сказав, що у разі невиявлення того хто був за кермом, автомобіль буде вилучено та поставлено на штрафмайданчик, всі присутні будуть доставлені до районного відділу поліції та будуть складені адміністративні протоколи на всіх. За таких обставин, не бажаючи настання таких наслідків вона, будучи власником транспортного засобу, сказала працівникам поліції, що за кермом була саме вона. Співробітники поліції перевірили у неї документи, після чого сказали, що напевно вона перебуває в стані алкогольного спяніння та їй необхідно їхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан спяніння. При цьому поліцейськими не пропонувалось їй пройти огляд на стан спяніння на місці із застосуванням спеціальних технічних засобів, та відповідного направлення до закладу охорони здоровя працівниками поліції не виписувалось.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив пояснення ОСОБА_2 та суду показав, що 17 вересня 2017 року приблизно о 09 години 00 хвилин я знаходився в автомобілі НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2 Керував автомобілем в той час ОСОБА_4 На вимогу поліцейських їх автомобіль було зупинено, приблизно за адресою м. Дніпро, Полтавське шосе, 11. Вважає, що підстав для зупинки нашого транспортного засобу не існувало, оскільки жодних правил дорожнього руху водій ОСОБА_4 не порушував. Після того як автомобіль зупинився ОСОБА_4 пересів на заднє пасажирське сидіння. Як він дізнався пізніше, він так вчинив тому, що напередодні ввечері 16 вересня він випив пива, та боявся претензій з боку поліцейських та можливої адміністративної відповідальності. Поліцейський, підійшов до їх транспортного засобу та спитав про водія. У відповідь всі присутні в автомобілі промовчали. Тоді поліцейський сказав, що у разі невиявлення того хто був за кермом, автомобіль буде вилучено та поставлено на штрафмайданчик, всі присутні будуть доставлені до районного відділу поліції та будуть складені адміністративні протоколи на всіх. За таких обставин, не бажаючи настання таких наслідків ОСОБА_2, будучи власником транспортного засобу, сказала працівникам поліції, що за кермом була саме вона. Співробітники поліції перевірили у ОСОБА_2 документи, після чого сказали, що напевно вона перебуває в стані алкогольного спяніння та їй необхідно їхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан спяніння. Також вказує, що ОСОБА_2 не вживала алкогольні напої та жодних ознак алкогольного спяніння, та зокрема таких як запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей 17 вересня 2017 року у неї він не бачив. Також поліцейськими не пропонувалось ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння на місці із застосуванням спеціальних технічних засобів, та відповідного направлення до закладу охорони здоровя працівниками поліції не виписувалось. Після чого працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, однак, він, будучи свідком вказаних обставин, у вищезазначеному протоколі не розписувався, та йому цього навіть поліцейськими не пропонувалось. Також працівники поліції склали від його імені пояснення, де він потім і розписався. Із викладеними у них обставинами він згоден не був, однак підписав їх, щоб не провокувати конфліктну ситуацію із працівниками поліції та не утворювати підстав для вилучення у ОСОБА_2 автомобіля, та інших негативних наслідків.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив пояснення ОСОБА_2 та суду показав, що 17 вересня 2017 року близько 09 години 00 хвилин він керував автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 Крім нього в автомобілі також знаходились, зокрема, ОСОБА_2, ОСОБА_3 За адресою м. Дніпро, Полтавське шосе, 11 на вимогу екіпажу патрульної поліції їх автомобіль було зупинено. При цьому жодних порушень або підозр, що можуть бути підставою для зупинки транспортного засобу, на його думку не існувало. Після зупинки автомобіля він пересів на заднє пасажирське сидіння, оскільки напередодні ввечері 16 вересня випив пива, та побоювався можливих претензій з боку працівників поліції та можливої адміністративної відповідальності. Співробітник поліції, який підійшов до їх автомобіля, спитав хто був водієм, на що всі промовчали. Тоді поліцейський сказав, що у випадку не встановлення особи водія, автомобіль буде вилучено та поставлено на штрафмайданчик, всі присутні будуть доставлені до районного відділу поліції та на всіх будуть складені адміністративні протоколи. Не бажаючи настання таких наслідків ОСОБА_2, будучи власником транспортного засобу, сказала працівникам поліції, що за кермом була вона. Після перевірки документів працівники поліції повідомили, що вочевидь ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного спяніння та необхідно їхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан спяніння. Про факти вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв свідку нічого не відомо, в той же час жодних ознак алкогольного спяніння, та зокрема таких як запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей 17 вересня 2017 року у неї він не спостерігав. Також працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння на місці із застосуванням спеціальних технічних засобів, крім того направлення до закладу охорони здоровя працівниками поліції не виписувалось. Після чого працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, однак, він, будучи свідком викладених обставин, у вищезазначеному протоколі не розписувався, та йому це ніхто не пропонував зробити. Пояснення від його імені були складені працівниками поліції, із викладеними у них обставинами він згоден не був, однак підписав їх, щоб не загострювати конфліктну ситуацію із працівниками поліції та не утворювати підстав для вилучення у ОСОБА_2 автомобіля.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, складених безпосередньо під час складання самого протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 215642 від 17.09.2017 року зазначено, що ОСОБА_2 було відсторонено від керування транспортним засобом. Однак всупереч вимогам ст. 256 КУпАП зазначені свідки у самому протоколі не вказані, відсутні їх анкетні дані та підписи. Крім цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні вказали, що з зазначеними поясненнями вони не згодні, їх вони не складали, лише їх підписали на вимогу працівників поліції.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, а ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ніяких спроб зі сторони співробітників поліції відсторонити її від керування автомобілем не було. Тому виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості патрульного поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка не відсторонила останнього від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

В світі цього, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в частині вчинення позапроцесуального впливу на неї, заслуговують на увагу, а в такому разі право на захист ОСОБА_2 буде порушено.

В результаті таких дій особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була позбавлена можливості обирати спосіб своєї поведінки та вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами. Оскільки право на захист є основоположним принципом судочинства, суд вважає неможливим притягнення до адміністративної відповідальності в разі його порушення.

Згідно ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього суд звертає увагу на наявність розбіжностей, які містяться у протоколі та у рапорті інспектора 1 роти 3 батальйону УПП у м.Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_5 Так відповідно до протоколу події відбувались у м.Дніпрі по вул. Полтавське шосе, 11, а згідно рапорту за адресою: м.Дніпро, вул. Полтавське шосе, 15, що суперечить вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Всупереч вимогам ст.ст. 251,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять також і додаткових доказів відеозапису з нагрудних камер відео спостереження працівників поліції, на запит суду його надано не було, а працівники поліції, які приймали участь при складання протоколу на виклики у судове засідання не зявились.

Захисником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_1 у судовому засідання для огляду, без доручення до матеріалів справи, де були зафіксовані дії співробітників поліції при складання протоколу про адміністративне правопорушення та де відсутні докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «ОСОБА_1 проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Виходячи з формулювання фабули правопорушення, ОСОБА_2 обвинувачується у відмові від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Однак жодного з таких доказів щодо відмови ОСОБА_2 від огляду на стан спяніння у встановленому порядку не надано.

Окрім вищевказаного, суду також не надано належних і допустимих доказів перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов