Справа № 344/7337/17
Провадження № 33/779/443/2017
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя апеляційного суду Івано-Франківської області Кукурудз Б.І., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 27.07.2017 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2, 29.03.1976

року народження, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1,

вул. Військових Ветеранів, 3а/23, Івано-Франківської області, громадянин України,-

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч. ст.130 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2. в дохід держави судовий збір в розмірі 320 гривень 00 коп.

З оскаржуваної постанови суду слідує, що з протоколів про адміністративне правопорушення 05 червня 2017 року о 3 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Далека, 5, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, Крім цього 05 червня 2017 року о 01.50 години ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР а саме в Івано-Франківську по вул. вул. Б. Хмельницького керував транспортним засобом марки "Chery Amulet" д.н.з. НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння.

Оскаржуючи вказану постанову ОСОБА_3 вважає постанову Івано-Франківського міського суду від 27 липня 2017 року незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності матеріалам справи і вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм, а тому за таких умов підлягає скасуванню.

Вважає, що суд першої інстанції не провів всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до винесення незаконної постанови суду.

Просить поновити строк оскарження постанови, оскільки пропущений з поважних причин, скасувати постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.07.2017 року щодо нього за ст.130 ч.1, ст.130 ч.1 КУпАП, закрити провадження у справі.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Що стосується пропущеного строку на постанову Івано-Франківського міського суду від 27.07.2017 року, суддя приходить до висновку що його слід поновити.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 ПДР України, 2.9а Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. ст.130 КУпАП, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Окрім цього, згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з'ясувати, чи було вчинено адмінправопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_2 постановлена із порушенням вказаних вимог.

Згідно ст.268 ч.1 КУпАП справа про адмінправопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу ОСОБА_2 надсилалися судові повістки про час і місце розгляду справи, однак до суду повернулися рекомендовані повідомлення (а.с. 7,8,9, 10,11) з яких вбачається, що ОСОБА_2 не отримав судові повістки, оскільки по даному місцю проживання тимчасово не проживав.

Однак, суддя першої інстанції, розглянувши справу без участі ОСОБА_2 порушив його право на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_2 у поданій апеляційній скарзі своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколами про адміністративне правопорушення серії БР № 218181, БР 218186 від 05.06.2017 року та поясненнями свідків.

Проте, відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення 05.06.2017 року, однак, на час апеляційного розгляду строки накладення на нього адміністративного стягнення, встановлені ст.38 КУпАП, закінчилися.

Згідно положень ст.294 п.3 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до ст.247 ч.1 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 27 липня 2017 року.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1, ст.130 ч.1 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1, ст. 130 ч.1 КУпАП закрити, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано Франківської області ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1