П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі ОСОБА_1,

при секретарі Чепіга Н.В.

за участі особи, приягнутої до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_2,

за участю захисника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, м. Маріуполь, Донецька область,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови суду ОСОБА_2, 22.06.2017 року, о 18 годині 00 хвилини, керував автомобілем «ВАЗ-2109» з державним реєстраційним номером АН 1895 КВ по вул. Велика Морська, 58 у м. Маріуполі біля зупинку громадського транспорту, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» на місці зупинки транспортного засобу відмовився в присутності двох свідків, та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, оскільки судом порушені вимоги ст.268 КУпАП, внаслідок чого однобічно і неповно досліджені обставини, які мають суттєве значення у справі, а висновки судді не відповідають дійсності. Зазначає, що про час і місце розгляду справи він належним чином був повідомлений, але знаходився на лікарняному, про що своєчасно надав листок непрацездатності, та клопотання про відкладення розгляду справи, однак суд проігнорував це, у звязку із чим були грубо порушені його права на захист.

Крім того, посилається на те, що 22 червня 2017 року дійсно підїхав до будинку №58 зі своєю дружиною ОСОБА_4 в Приморський район м. Маріуполя. Зупинивши автомобіль, пішли до моря та він домовився із дружиною, яка має посвідчення водія, що вона сяде за руль їх авто на зворотному путі, а він випє пляшку пива. Однак, коли він підійшов до автомобіля, щоб взяти сигарети, до нього підійшли співробітники поліції та звинуватили в тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. На його спроби пояснити, що він випив пляшку пива вже після того, як зупинив авто та не мав наміру керувати ним, працівники поліції ніяк не реагували. Відмовився від продуття алкотестеру, оскільки не заперечував факт вживання алкоголю. Після цього, поліцейські стали погрожувати йому звільненням з місця роботи, оскільки на той момент він сам був діючим працівником поліції, та змусили поїхати до наркологічного диспансеру. В медичному закладі поліцейські продовжували наполягати на тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, тому він відмовився від проходження медичного огляду.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова судді скасуванню з ухваленням нового рішення за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана справа, розглянута у відсутність ОСОБА_2 та в матеріалах справи міститься ксерокопія листка непрацездатності (а.п.63) серії АДГ №380763 від 15 вересня 2017 року, згідно якого 19 вересня 2017 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 дійсно знаходився на амбулаторному лікуванні.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 надав для огляду лист непрацездатності, з якого вбачається, що він перебував на лікарняному з 15.09.2017р.по 20.09.2017р., строк накладення адміністративного стягнення спливав 22 червня 2017р., тобто у суду ще був час для розгляду справи.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом (ст.268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності й, зокрема, права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За таких обставин постанова міського суду підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову та приймає нову постанову.

Суд апеляційної інстанції встановив:

ОСОБА_2 22.06.2017 року о 18 годині 00 хвилини, керував автомобілем «ВАЗ-2109» з державним реєстраційним номером АН 1895 КВ по вул. Велика Морська, 58 у м. Маріуполі біля зупинку громадського транспорту, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» на місці зупинки транспортного засобу відмовився в присутності двох свідків, та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та наполягав на тому, що він 22.06.2017 року дійсно на автомобілі ВАЗ 2109 з дружиною та малолітньою дитиною приїхав на пляж пос. Піщанка для відпочинку, транспортним засобом керував у тверезому стані, але на пляжі випив пляшку пива. Він вирішив сходити до автомобіля та взяти цигарок, коли підійшов до автомобілю, сів на водійське сидіння та дістав цигарки до нього підійшли працівники поліції та стали вимагати від нього проходження тесту на спяніння. При цьому вони пояснили, що якщо він визнає, що керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, відносно нього буле складено протокол, але на його місце роботи повідомлено не буде (він працював в Мангушському ВП Центрального ВП ГУ НП) і він не буде звільнений. Таким чином, будучи веденим в оману, на камеру сказав, що переставляв автомобіль, але працівники поліції повідомили його керівництво про те що його затримано в стані алкогольного спяніння та він був звільнений з роботи. Не заперечує, що він відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків та огляду у закладі охорони здоровя, але тому, що не керував транспортним засобом, як це стверджують працівники поліції.

Не зважаючи на зайняту позицію, яку суд розцінює, як бажання уникнути адміністративної відповідальності, скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БР №073074 від 22.06.2017р., письмовими проясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та висновком №279 щодо неможливості проведення медичного огляду, у звязку з відмовою від обстеження, відеозаписом.

Так, з пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується, що ОСОБА_2 22 червня 2017 року о 18:00 годині керував транспортним засобом - «ВАЗ 2109», державний номер НОМЕР_1, по вул. Велика Морська, №58 біля зупинки громадського транспорту в м. Маріуполі Донецької області з явними ознаками алкогольного спяніння, від продуття алкотестера та проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в їх присутності.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив свої письмові пояснення та пояснив, що він 22.06.2107 року в складі комісії по проведенню фестивалю знаходився на пос. Піщанка. Він був запрошений працівниками поліції у якості понятого для підтвердження факту відмови ОСОБА_2С від проходження медичного огляду за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest». В його присутності та в присутності іншого понятого ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду, про що він поставив підпис у протоколі.

Не прийняти до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у суду не має підстав, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами, які були досліджені як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9В показали, що 22.06.2017 року вони разом з представниками організаторів фестивалю проводили огляд місцевості. До них підїхав автомобіль ВАЗ 2109, водій якого не був пристебнутий ременем безпеки. По очам водія та його поведінки вони виявили ознаки алкогольного спяніння. Водій ОСОБА_2 стверджував, що він тільки переставив автомобіль на інше місце, йому було запропоновано пройти огляд за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest», на що він відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_2 погодився пройти медичний огляд у закладі охорони здоровя, але в примішенні міського наркологічного диспансеру м. Маріуполя в присутності лікарів також відмовився від проходження огляду.

Пояснення зазначених свідків підтверджуються відеозаписом та спростовують ствердження ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом.

Так, на відеозапису з місця події зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків та відмову у медичному закладі. При цьому, на відеозапису він особисто неодноразово підтвердив, що він керував транспортним засобом.

Доводи ОСОБА_2С про те , що сам факт переставляння транспортного засобу на стоянці біля пляжу з одного місця на інше, не може розцінюватися, як керування транспортним засобом, оскільки він не віджав на дорогу, є помилковими, та не можуть бути прийняти до уваги.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, у даному випадку рух автомобіля під керуванням ОСОБА_2 на терріторії автостоянці біля зупинки громадського транспорту по вул. Велика Морська, 58 у м. Маріуполі, який мав місце.

Не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом, а лише брав у автомобілі цигарки. Так , з відеозапису вбачається що ОСОБА_2 дійсно керував автомобілем. Відеозапис починається з моменту коли ОСОБА_2 вимикає двигун автомобілю, при цьому він не був пристебнутий паском безпеки. Зйомка на місце правопорушення велася постійно і на відеозапису відсутні дані, які підтверджують пояснення ОСОБА_2 про його «домовленість» з працівниками поліції про визнання факту керування транспортним засобом. Навпаки ОСОБА_2 на відеозапису неодноразово пояснює, що він лише переставив автомобіль з однієї сторони стоянці на іншу. ОСОБА_2С неодноразово намагався схилити працівників поліції не складати відносно нього протокол, у звязку з тим, що його звільнять з роботи.

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 на вимогу поліцейського від продуття алкотестера та проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що вина ОСОБА_2 доведена, в його в діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до встановленого адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було вчинено 22.06.2017 р.

Таким чином, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минули строки, передбачені статтею 38 КУпАП, у звязку з чим провадження в справі щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.293,294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, скасувати.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області ОСОБА_1