П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,розглянувши матеріали адміністративної справи у відношенні

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,громадянина України,мешкає в м.Запоріжжі,вул.Хлібна 64,не працюючого

про скоєння адміністративного правопорушення ,передбаченого ст.124 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 007371,за змістом якого 13.10.2017 р.о 17.00 год.він,керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вул.Чарівної та вул.Бочарова в м.Запоріжжі перед початком руху не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген» р.н.НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2,що рухався у попутному напрямку,чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України,внаслідок ДТП автомобілі пошкоджені.

ОСОБА_1при розгляді справи в суді свою винуватість в порушенні правил дорожнього руху не визнав та пояснив,що 13.10.2017 р.о 17.00 год.він,керуючи автомобілем НОМЕР_3 по вул.Чарівній в м.Запоріжжі,рухався в напрямку зупинки «Заводська»,на перехресті з вул.Бочарова зайняв положення ближче до середини проїзної частини,напрямку руху не змінював,продовжував рух прямо.Позаду в попутному напрямку з права рухався маршрутний автобус «Фольксваген» р.н.НОМЕР_2,водій якого не витримав безпечний боковий інтервал,тому коли ці автомобілі зрівнялися,відбулося їх доторкане зіткнення-маршрутний автобус лівою передньою частиною пошкодив передні праві двері та переднє праве крило автомобіля НОМЕР_3,та не зупиняючись на місці ДТП,продовжив рух,через що ОСОБА_1змушений був наздоганяти його,після чого викликав на місце ДТП поліцію.

Викликаним на місце події працівником поліції був складений протокол про порушення ОСОБА_1 О.В.п.10.1 ПДР, з чим він не згоден,оскільки висновки про це були зроблені без урахування тих обставин,що саме водій ОСОБА_2під час руху двох транспортних засобів у попутному напрямку не витримав безпечний боковий інтервал,що є причиною доторканого зіткнення транспортних засобів.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2пояснив,що 13.10.2017 р.під час руху на маршрутному автобусі «Фольксваген» р.н.НОМЕР_2 по вул.Чарівній в м.Запоріжжі йому перекрив рух автомобіль НОМЕР_3,водій якого пред*явив претензії по факту ОСОБА_3 огляду автомобілів було виявлено на автобусі подряпини заднього лівого крила,пошкодження «клика» з світло відображувачем,а на автомобілі «ЗАЗ» подряпина на двері та правому передньому крилі.Зіткнення ОСОБА_2не відчув,оскільки «клик» на резиновій подушці.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих учасниками ДТП пояснень,суддя дійшов висновку,що винуватість ОСОБА_1В.у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження доказами, з огляду на наступне.

Згідно з диспозицією ст.124 КпАП України особа може нести відповідальність лише при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що за наслідками огляду місця ДТП,опитування водіїв-учасників ДТП,працівником поліції було прийнято рішення про порушення водієм ОСОБА_1вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України,якими передбачено,що перед початком руху або будь-яким перестроюванням, зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Під початком руху розуміється момент,коли транспортний засіб рушає з місця після тривалої або короткочасної зупинки;перестроюванням є зміна в процесі руху положення транспортного засобу в межах поперечного профілю проїзної частини, пов*язана із зміною смуги руху.

При співставленні пояснень водіїв щодо обставин ДТП із схемою місця пригоди,пошкоджень,отриманих автомобілями внаслідок зіткнення,обставинами ДТП,які зафіксовані відеореєстратором на маршрутному автобусі «Фольксваген» р.н.НОМЕР_2 ,необхідно зробити висновок, що винуватість ОСОБА_1 жодними об*єктивними доказами не підтверджується.

З матеріалів адміністративної справи про ДТП та підтверджуючих ці обставини пояснень водіїв встановлено, що зіткнення автомобіля «ЗАЗ» під керуванням водія ОСОБА_1В.з маршрутним автобусом «Фольксваген» р.н.НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2відбулося на проїзній частині по вул.Чарівній в м.Запоріжж.

На схемі ДТП позначено напрямок руху автомобілів до ДТП:»ЗАЗ» рухався прямолінійно ближче по середини проїзної частини, маршрутний автобус «Фольксваген» рухався прямолінійно в попутному напрямку правіше за автомобіль «ЗАЗ».

На схемі ДТП та при огляді місця події було зафіксовано положення транспортних засобів після зупинки,а також отримані ними внаслідок зіткнення технічні пошкодження.

Оскільки схема ДТП та протокол огляду місця події складені безпосередньо на місці ДТП в присутності водіїв уповноваженою особою, підписана без зауважень або доповнень, суддя приймає її до уваги в якості доказу фактичних обставин ДТП.

Місце зіткнення знаходиться на відстані 2,3 м.від правого бордюру по ходу руху автомобілів, з урахуванням ширини проїзної частини 8 м.або 4 м.ширини смуги руху в кожному напрямку,суддя прийшов до висновку,що зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля «ЗАЗ»,куди виїхав автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2без дотримання безпечного інтервалу з автомобілем,який рухався у попутному напрямку.

За змістом п.13.3 Правил дорожнього руху України,при обгоні,випереджені,об*їзді перешкоди або при зустрічному роз*їзді необхідно витримувати безпечний інтервал,аби не створювати небезпеку для дорожнього руху.

Як передбачено п.1.10 Правил дорожнього руху України,безпечний інтервал-це відстань між боковими частинами транспортних засобів,що рухаються,або між ними та іншими об*єктами,за якої забезпечена безпека дорожнього руху.

Інтервал знаходиться у прямій залежності від швидкості руху-чим більше швидкість,тим більше повинен бути інтервал,при цьому інтервал менше 0,8 м.та більше 2,5 м.не рекомендуеться.

З запису відео реєстратора вбачається,що маршрутний автобус «Фольксваген»,наближаючись з більшою швидкістю праворуч та практично впритул до автомобіля «ЗАЗ», що рухався попереду лівіше у попутному напрямку та не створював перешкод іншим учасникам дорожнього руху,не обрав безпечний боковий інтервал,що мало наслідком їх доторкане зіткнення боковими частинами.

При цьому водій ОСОБА_1жодної з дій,передбачених п.10.1 ПДР,не вчиняв,а висновки про це працівника поліції протирічить іншим матеріалам справи.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобовязана доводити свою невинуватість.

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато,а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що на момент розгляду адміністративної справи в суді жодних доказів винуватості ОСОБА_1В.в порушенні п.10.1 ПДР,в чому він звинувачується,не надано,суддя доходить висновку, що провадження у справі необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.124,247,283-285 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 по ст. 124 КУпАП у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А.Галущенко