Номер провадження: 33/785/629/17
Номер справи місцевого суду: 520/954/17
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, - ОСОБА_3, діючого на підставі договору про надання юридичних послуг, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 22 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десяти тисяч двохсот) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір в сумі 320 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду, 25 січня 2017 року о 05 годині 30 хвилин на Привокзальній прощі, 2 в м.Одесі ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, проводився за допомогою приладу «Драгер», результат якого був позитивний і склав 1,22 проміле алкоголю.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, в зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Крім того, апелянт просить зобов'язати Управління патрульної поліції ГУНП в м.Одесі повернути ОСОБА_2 вилучене у нього водійське посвідчення.

Вимоги своєї апеляційної скарги обґрунтовує наступними доводами:

1)розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_5, чим були грубо порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП;

2)в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_2 поставив надпис «Згоден». Разом з тим, вказаний надпис, на думку сторони захисту, у жодному разі не підтверджує винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення;

3)працівниками патрульної поліції не було запропоновано ОСОБА_2 викласти свої пояснення та зауваження з приводу недійсності приладу «Драгер», який до нього було застосовано, а також пояснень з приводу відсутності свідків під час проходження ОСОБА_2 тесту, висловлення заперечень до складання протоколу про адміністративне правопорушення, тощо;

4)прилад «Драгер» який був використаний для встановлення факту сп'яніння водія ОСОБА_2 є несправним та несертифікованим;

5)суддя безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про допит свідків, які надали пояснення щодо обставин адміністративного правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2;

6)твердження працівників поліції, що в поведінці ОСОБА_2 були ознаки алкогольного сп'яніння, які виражались в нестійкій ході є надуманими та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки водій ОСОБА_2 після зупинки працівниками патрульної поліції не виходив зі свого автомобіля;

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2, що було призначене на 20 квітня 2017 року, не з'явився, не зважаючи на те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в зв'язку з чим апеляційним судом перегляд справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 був відкладений на 21 квітня 2017 року, про що також особисто був повідомлений захисник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В судове засідання апеляційного суду, яке було призначене на 21 квітня 2017 року, ОСОБА_2 також не з`явився, незважаючи на те, що був своєчасно повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи апеляційним судом та не надав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.294 КУпАП, та з метою недопущення порушення права на справедливий і публічний судовий розгляд справи упродовж розумного строку, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 за його відсутності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд дотримався вимог статей 245, 252 КУпАП щодо повноти, об'єктивності розгляду справи та прийняття по неї обґрунтованого рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Доводи захисника ОСОБА_3 про те, що судом першої інстанції були порушені вимоги ст.268 КУпАП, у зв'язку з тим, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Так, згідно вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 жодного разу не з'явився у судові засідання, хоча належним чином сповіщався про час та місце розгляду справи відносно нього. Одночасно з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся за участю ОСОБА_3, якій на підставі договору про надання юридичних послуг, здійснював професійний захист інтересів ОСОБА_2 в суді першої інстанції.

За таких обставин твердження апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_2 є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з боку сторони захисту мало місце зловживання правом на захист з метою затягнути строки розгляду справи про адміністративне правопорушення та подальшого її закриття у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, а також під час апеляційного перегляду справи захисник ОСОБА_3 повністю заперечував вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на відсутність належних доказів вини ОСОБА_2, а саме на відсутність документів, які підтверджують сертифікацію приладу «Драгер», за допомогою якого був проведений огляд на зміст алкоголю, а також на те, що судом не були допитані свідки по справі, у присутності яких був здійснений огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння. Крім того, захисник наполягав на тому, що ОСОБА_2 не погоджувався з результатами огляду на стан сп'яніння, а його підпис «згоден» свідчить лише про те, що йому були зрозумілі його права, які роз'яснені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у тому числі і право на оскарження протоколу.

Вважаю наведені доводи захисника необґрунтованими, оскільки вони суперечать фактичнім обставинам справи.

Так, вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена в ході розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційного перегляду справи та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_2 у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» власноруч зазначив, що він згоден зі змістом складеного відносно нього протоколу (а.с.2).

- згідно з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння, проведеного за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_2, вміст алкоголю склав 1,22 проміле (а.с.3а).

- відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням приладу «Драгер», ОСОБА_2 був ознайомлений з отриманим результатом огляду та погодився з ним, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_2 у відповідній графі акту (а.с.4)

- з пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» був проведений в їхній присутності в зв'язку з тим, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем, виявляючи ознаки алкогольного сп'яніння, а саме невиразну мову та нестійку ходу, а результат цього огляду склав 1,22 проміле (а.с.5-6).

Під час апеляційного перегляду справи апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 були викликані в судове засідання інспектори патрульної поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, а також був наданий запит на надання на огляд суду сертифікату приладу «Drager 6810» за допомогою якого був здійснений огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння.

Проте захисник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заявив про недоцільність допиту зазначений свідків та дослідження витребуваних документів, в зв'язку з чим предметом дослідження та аналізу суду апеляційної інстанції є лише ті письмові докази, які є в матеріалах справи.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів стороною захисту надано не було.

За таких обставин твердження ОСОБА_3 про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення є необґрунтованими, оскільки вони не засновані на матеріалах справи.

Таким чином зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими та достовірними, а тому повністю підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя районного суду, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП, призначив ОСОБА_2 адміністративне стягнення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП у межах санкції зазначеної статті.

З таких підстав вважаю, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 22 березня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десяти тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко