СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1112/17
Провадження №3/547/433/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року смт Семенівка, Полтавська область

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченко, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, прокурора М.М.Петряник, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Полтавській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, народився 26.11.1964, зареєстрований і проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, інженер-землевпорядник СФГ "Дослідне", РНОКПП НОМЕР_1, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

У справі встановлено, що ОСОБА_1 як особа, яка 27.09.2016 була звільнена з посади начальника Відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Полтавської області за наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 27.09.2016 № 1260-то "Про звільнення ОСОБА_1М.", як субєкт відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією згідно пп. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" та як субєкт декларування - особа, яка зобовязана подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави (далі Декларація), за формою, що визначається НАЗК, відповідно до зазначеного закону:

- 26.09.2017 о 21 год. 21 хв. подав щорічну Декларацію за 2016 рік після звільнення, строк подання якої до 01.04.2017 як декларацію субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року (протокол № 155);

- 25.09.2017 о 22 год. 05 хв. подав Декларацію особи, яка припиняє діяльність за період 01 січня 2016 року 27 вересня 2016 року, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення, тобто повинна була бути поданою 26.09.2016 (протокол № 154);

- 03.11.2016 о 16 год. 20 хв. подав Декларацію за 2015 рік, період подання якої 01 вересня 2016 року 30 жовтня 2016 року включно (протокол № 153).

Протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 №№ 155, 154, 153 вказують на виявлення фактів вчинення ОСОБА_1 відповідних правопорушень у день складення протоколів 11.10.2017 та вчинення трьох адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1726 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

ОСОБА_1 погодився лише з відповідними датами подання декларацій, свою провину заперечував.

Пояснив, що декларацію за 2016 рік (після звільнення) залишив поза увагою, протягом жовтня 2016 року лютого 2017 року шукав роботу, йому було не до декларації. Протягом березня 2017 року сайт НАЗК працював зі значними перебоями, що є загальновідомим, через це він не зміг ні зайти на сайт, ні подати декларацію.

Копію наказу про своє звільнення ОСОБА_1 отримав електронною поштою у день звільнення, тобто 26.09.2016 близько 18 год. 00 хв., а тому обєктивно не міг до кінця доби, з урахуванням необхідності негайно передати всі справи своєму заступнику, отримати довідки про доходи, свого психічного стану повязаного зі звільненням тощо зібрати необхідні документи, скласти і заповнити декларацію, що подається у день звільнення з державної служби. Кадрова служба не розяснила йому обовязок подати декларацію. У той день він повернув диск зі своїм цифровим підписом заступнику відділу, наявний тоді цифровий підпис не дозволяв підписувати документи на сайті НАЗК у звязку зі зміною вимог до цифрового підпису. Технічної та фізичної можливості подати декларацію у день звільнення після 19 год. 00 хв. не мав.

ОСОБА_1 подав декларацію за 2015 рік 03.11.2016 після того як отримав відповідний цифровий ключ у м. Кременчук. До цього не міг зайти на сайт НАЗК через відсутність цифрового ключа, численні збої у роботі системи до кінця жовтня 2016 року через закінченян періоду декларування.

ОСОБА_1 наголосив, що взнав лише про обовязок подати декларації у звязку зі звільненням і за весь 2016 рік з телефонного дзвінка працівника Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Полтавській області, який сказав, що Департаментом опрацьовуються матеріали щодо відсутності декларацій. Він у найкоротший час зібрав необхідні документи і подав декларацію. Потім його запросили на підписання усіх трьох протоколів.

ОСОБА_2Петряник вважала, що протоколами про адміністративні правопорушення і доданими до них матеріалами підтверджено несвоєчасність подання ОСОБА_1 усіх трьох декларацій, тому ОСОБА_1 є винним у відповідних правопорушеннях та підлягає за них адміністративній відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення встановлено таке.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справу листом від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 (далі - ВССУ) звернув увагу судів, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства. Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII "Про запобігання корупції" (далі Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону". В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: 1) обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Для розкриття обєктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 1726 КУпАП, вміщуючи вказівку на субєкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 1726 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння. Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 1726 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом. В ч. 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання "щорічно до 1 квітня". Разом з тим у з випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання. Слід зазначити, що системний аналіз вжитого в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону формулювання "припиняє діяльність" дає підстави констатувати, що термін "припинення" за загальним правилом (ст. 36 Кодексу законів про працю України) співвідноситься із терміном "звільнення" як ціле і частина, охоплюючи останнє. Це саме випливає з аналізу норм інших спеціальних нормативно-правових актів,

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Фактичні обставини вчинених правопорушень підтверджено відповідними даними протоколів про адміністративні правопорушення №№ 155, 154, 153 від 11.10.2017 (у т.ч. пояснень ОСОБА_1 у трьох протоколах про неможливість подання декларації з технічних причин, необізнаність про строки подання декларацій, неможливість подати декларацію у день звільнення) копій наказів щодо прийняття, просування по службі і звільнення 26.09.2016 ОСОБА_1 з державної служби, копіями вказаних трьох декларацій та відомостей із сайту НАЗК та відповідних листів НАЗК щодо дат і часу подання кожної із трьох вказаних декларацій (26.09.2017 о 21 год. 21 хв.; 26.09.2017 о 22 год. 05 хв.; 03.11.2016 о 16 год. 20 хв.), даних щодо логування користувача ОСОБА_1 на сайті НАЗК, іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень умисно матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

У трьох протоколах про адміністративне правопорушення зазначено, що датою виявлення правопорушень є дата складення відповідного протоколу.

Однак вказана обставина є неточною. Так, одним із принципів електронного декларування є відкритість та публічність декларацій, що подані субєктами декларування та які розміщені на сайті НАЗК. Будь-яка особа, у т.ч. упорядник протоколів, може у відкритому доступі ознайомитися з поданням або неподанням відповідної декларації на сайті НАЗК.

Як встановлено декларації було подано ОСОБА_1 26.09.2017 о 21 год. 21 хв.; 26.09.2017 о 22 год. 05 хв.; 03.11.2016 о 16 год. 20 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

ВССУ вказав, що для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, повязане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП "на момент розгляду справи" означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, обєктивного і повного зясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до субєктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 284 КУпАП передбачено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Ураховуючи зазначене роблю висновок про відсутність належних, достатніх та допустимих доказів умисного несвоєчасного подання ОСОБА_1 трьох зазначених декларацій, а отже, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Слід наголосити, що подання ОСОБА_1 03.11.2016 о 16 год. 20 хв. декларації після звільнення (період 01 січня 26 вересня 2016 року) здійснено більш за три місяці до складення протоколу № 153 стосовно таких обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 251, 252, 277-2, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1726 КУпАП, закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя В.Ф.Харченко