Справа № 461/1581/17 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 33/783/427/17 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника - ОСОБА_1,

захисника - адвоката Микитишина О.Я.,

представника митниці - Сліпенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Микитишина О.Я. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

України, паспорт НОМЕР_1, виданий 20 жовтня 2015 року, тимчасово не працює,

що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 199181 (сто дев'яносто дев'ять тисяч сто вісімдесят одна) грн. 79 коп., а також конфісковано вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 0275/209000015/17 від 27.01.2017 року автомобіль марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN:НОМЕР_2, загальною вартістю 199181 (сто дев'яносто дев'ять тисяч сто вісімдесят одна) грн. 79 коп.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 23 січня 2017 року о 05 год. 21 хв., перетинаючи митний кордон України з Республіки Польща через п/п «Шегині» м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN:НОМЕР_2, подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN:НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAK #0464403, згідно якого власником автомобіля є ОСОБА_2, адреса 55-300, Sroda Slaska Malczycka 35/11, а також доручення від 06.12.2016 року, засвідчене нотаріусом Anna Bald, що зареєстрований за адресою: 90-365 Lodz, ul.Tymienieckiego 7, як документ, що дає право на тимчасове користування вищезгаданим автомобілем громадянином України ОСОБА_1.

В ході здійснення митного оформлення виникла підозра щодо підробки доручення на користування автомобілем від 06 грудня 2016. Було прийнято рішення здійснити перевірку автентичності документів, поданих громадянином України ОСОБА_1 як підставу для переміщення транспортного засобу марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN:НОМЕР_2, через митний кордон України.

На письмовий запит Львівської митниці ДФС до нотаріуса «Anna Bald» отримано відповідь, згідно якої дане доручення канцелярією нотаріальної кантори не видавалось, нотаріусом Anna Bald не підписувалось, а отже є підробленим.

На дану постанову судді захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Микитишин О.Я. подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову незаконною, такою, що винесена з порушенням процесуального та матеріального права. Зазначає, що суд в порушення вимог закону розглянув справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, хоча ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи, чим позбавив його права на захист. Вказує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки умислу на подачу завідомо неправдивих документів у нього не було, а про те, що доручення є підробленим, він не знав, оскільки не був присутнім при його оформленні та видачі.

Просить дану постанову судді скасувати, а провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні думку правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Микитишина О.Я., які просили задоволити апеляційну скаргу, представника митниці, який просив дану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а згадану постанову суду без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

При розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ч. 1 ст. 483 МК України є передчасним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних доказів у справі, внаслідок чого неможливо зробити однозначний висновок про його винуватість у порушенні вказаних митних правил.

Крім того, в порушення вимог ст. 278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про митне правопорушення, унаслідок чого прийняв до розгляду справу за відсутності усіх необхідних для її правильного вирішення відомостей.

Також, суд першої інстанції, розглянувши справу, у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_1, при цьому, достовірно не встановив і не міг встановити хто є власником транспортного засобу, чи зареєстрований він у встановленому порядку у Республіці Польща, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувався цим транспортним засобом ОСОБА_1

При цьому, в матеріалах справи знаходиться доручення на користування автомобілем марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_3, VIN:НОМЕР_2, яке видане довірителем ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 та підпис довірителя завірений нотаріусом Anna Bald.

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч. 4 ст. 250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність

Однак, органом доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_1 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству Республіці Польща.

І, оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь ОСОБА_1 при цьому є необов'язкова.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою судом першої інстанції, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення митного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України є передчасним та суперечить вимогам ч. 3 ст. 467 МК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України належним чином не встановлена, оскільки відсутні переконливі докази цього,

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України слід скасувати у зв'язку з необ'єктивністю та неповнотою провадження у справі, а також необ'єктивністю її розгляду.

Таким чином, як висновок митного органу, так і суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, є передчасним. А тому матеріали справи слід направити митному органу для повного та об'єктивного з'ясування всіх невстановлених належним чином обставин справи.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Микитишина О.Я. задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Матеріали протоколу про порушення митних правил № 0275/209000015/17 від 27 січня 2017 року відносно ОСОБА_1 направити до Львівської митниці ДФС для належного оформлення через Галицький районний суд м. Львова.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.Михалюк