Справа № 28
Провадження № 3/306/573/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року м.Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Тхір О.А.,

за участі секретаря Касинець В.В.,

особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, направлені Свалявським ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, матеріали справи за протоколом серій БР № 025742 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, якому розяснено процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 28 липня 2017 року о 18 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21053», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, по вулиці Бистрянська в м. Свалява, перебував в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. (а) Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав, категорично заперечивши факт керування автомобілем у зазначений в протоколі час, не заперечуючи при цьому факту перебування, у вказаний в протоколі час, в стані алкогольного спяніння. Пояснив, що 28.07.2017 року приблизно о 18 год. 45 хв. він зі своїми знайомими перебував в належному йому автомобілі ВАЗ -21053, на момент зупинки автомобіля сидів на водійському кріслі, однак автомобілем не керував, а пересів, не виходячи з автомобіля, на водійське крісло в той момент, коли автомобіль був зупинений та до того часу, доки до автомобіля підійшов інспектор. Такі дії пояснив тим, що його знайомий ОСОБА_2, сів за кермо його ж автомобіля, оскільки він сам вживав спиртні напої, однак ОСОБА_2 не мав при собі посвідчення водія. Тому коли помітив, що за ними рухається поліцейський автомобіль та вказує на зупинку, запропонував ОСОБА_2 помінятись місцями, адже той при собі не мав посвідчення водія. В звязку з цим, коли до водія автомобіля підійшов інспектор поліції, за кермом перебував вже він ОСОБА_1, та інспектор почав оформляти матеріали про порушення ПДР. На пропозицію поїхати в медичний заклад для виявлення стану спяніння відразу не погоджувався, а пізніше погодився.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, а саме, у керуванні автомобілем в стані алкогольного спяніння, його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доводиться зібраними та дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 025742 від 28.07.2017 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в якому останній від підпису відмовився, а в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення пояснив: «На даний час я не перебуваю в стані спяніння» (арк.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.07.2017 року, відповідно до якого 28.07.2017 року о 19 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння 1,64 проміле (арк. 2);;

- рапортом поліцейського СРПП № 3 Свалявського ВП ОСОБА_3, в якому наявна доповідь про обставини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та про те, що було виявлено, що останній, керуючи автомобілем перебував в стані алкогольного спяніння, про що було оформлено відповідні матеріали та направлено ОСОБА_1 для медичного огляду та визначення ступеня його спяніння (арк. 10);

- DVD-диском (доданим до матеріалів справи), на якому наявні три відеоролики з камери відеореєстратора (з місця зупинки транспортного засоби 2 відеоролика, та під час проведення медичного огляду 1 відеролик), які продемонстровані в судовому засіданні, згідно з якими встановлено, що під час руху патрульного автомобіля за автомобілем ВАЗ -21053 білого кольору - останній зупинився один раз, після чого продовжив рух через деякий час зупинився на узбіччі дороги справа, дверки автомобіля зачинені звідти ніхто не виходив, через 5-6 секунд до автомобіля ВАЗ підійшов поліцейський до сторони водія та почав спілкуватись з ним, з водійського сидіння вийшов громадянин ОСОБА_1, в подальшому на відеороликах вбачається, що з автомобіля вийшов громадянин ОСОБА_2, з яким також спілкувались працівники поліції (звук на відеороликах з місця зупинки автомобіля відсутній), та встановлено, що під час медичного освідування ОСОБА_1 в медичному закладі він двічі продував прилад для вимірювання рівня алкоголю (двічі було виявлено алкоголь 1,60 та 1,64 проміле) та від підпису у висновку за результатами цього огляду відмовився (арк.11).

Окрім цього, допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський СРПП Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 суду показав, що 28.07.2017 року під час несення служби та патрулюванні автодороги на вулиці Бистрянська в м. Свалява, рухаючись в службовому автомобілі, разом з напарником, помітили, що рухається ВАЗ 21053, з опущеним склом водійської дверки, під керуванням ОСОБА_1 (ПІБ особи було встановлено ними після зупинки т.з.), який не був пристебнутий ременем безпеки, крім того здійснюючи маневр повороту ліворуч, не було увімкнуто лівий поворот на зазначеному автомобілі. В звязку з цим було прийнято рішення рухатись за автомобілем ВАЗ та вказати водію на зупинку. На першу вказівку проблисковими маячками автомобіль зупинився на кілька секунд і рушив далі, на другу вимогу автомобіль ВАЗ зїхав на узбіччя та здійснив зупинку. Підійшовши до автомобіля, за кермом побачив ОСОБА_1, та почув різкий запах алкоголю від нього, крім того було виявлено почервоніння обличчя та інші ознаки спяніння. В звязку з чим почали процедуру оформлення матеріалів про порушення ПДР. Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився, вину не визнав, зазначав що не перебуває в стані спяніння, в звязку з чим спочатку відмовлявся від огляду на стан спяніння, а потім погодився їхати в медичний заклад для огляду лікарем, де було виявлено, що останній перебуває в стані алкогольного спяніння. Крім того зазначив, що наскільки він памятає в автомобілі перебували ще два пасажири, один з яких сидів на передньому сидінні, а інший на задньому.

Допитаний в якості свідка поліцейський СРПП Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 дав аналогічні показання, що й свідок ОСОБА_5, які між собою повністю узгоджуються. Зокрема показав, що під час несення служби 28.07.2017 року, по вул. Бистрянській в м. Свалява було зупинено автомобіль марки «ВАЗ -21053» під керуванням ОСОБА_1, який здійснюючи поворот не ввімкнув покажчик повороту, після зупинки транспортного засобу, виявилось, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння, про що було проведено медосвідчення та оформлено матеріали за ознаками ч. 1ст. 130 КУпАП. Крім того повідомив, що під час зупинки автомобіля в ньому перебувало ще двоє осіб, як вони сиділи (чи на задньому пасажирському чи на передньому сидінні) не памятає. Однак, спілкуючись з одним з пасажирів вияснив, що він не вживав алкоголю. На запитання інспектора повідомив, що не сідав за кермо зазначеного автомобіля, оскільки автомобіль належить ОСОБА_1, а в нього при собі не було посвідчення водія, тому за кермо сів ОСОБА_1

Допитаний свідок ОСОБА_2 (за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності) в судовому засіданні підтвердив пояснення ОСОБА_1, та показав що 28.07.2017 року під час зупинки поліцією автомобіля ВАЗ на вулиці Бистрянській за кермом знаходився він, а ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. Так як він був без посвідчення водія, то під час зупинки автомобіля поліцією, вирішили швидко, не виходячи з автомобіля, помінятись місцями з ОСОБА_1, пересівши з одного сидіння на інше. На уточнюючі запитання суду щодо обставин, «процедури» та «способу» пересідання, свідок давав неоднозначні та неточні показання, які суперечать одне одному. А саме, зазначав що мінялись так: він - з водійського - на заднє сидіння, а ОСОБА_1 - з переднього пасажирського - на водійське. Після уточнюючих запитань пояснював що одночасно з ОСОБА_1 мінялись місцями, пересідаючи з переднього сидіння на переднє, а після словесного тиску ОСОБА_1 знову почав стверджувати, що мінялись місцями так, що він - з водійського пересідав на заднє, а ОСОБА_1 на водійське. На інші уточнюючі запитання давав невпевнено відповіді, які також не узгоджувались з показаннями ОСОБА_1, зокрема, щодо обставин самої зупинки автомобіля та кількості разів таких зупинок. Такі показання допитаного в якості свідка ОСОБА_2 суд оцінює критично, адже, вони нелогічні, непослідовні та не узгоджуються з обставинами події (з відеоролика встановлено, що пройшло 5-6 секунд від моменту зупинки автомобіля та до часу відкриття водійської дверки інспектором, за цей час стверджує, що пмінялись місцями водій з пасажиром, не виходячи з автомобіля). Крім того, суд оцінює такі показання свідка, як такі, що дані під тиском ОСОБА_1, оскільки під час допиту свідка він зазначав, що вони перебувають в дружніх та близьких відносинах, що, крім того, в системному звязку з показаннями самого ОСОБА_1, розцінено судом як спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Аналіз показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в сукупності з письмовими доказами, та продемонстрованими відеороликами, які між собою логічно узгоджуються та не викликають будь-якого сумніву, обєктивно відтворюють картину перебігу подій, за яких ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт перебування в той час в стані алкогольного спяніння не заперечив й сам ОСОБА_1 у своїх власних поясненнях в судовому засіданні, в той час як в при оформленні матеріалів за ознаками адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечував факт перебування в стані алкогольного спяніння (а не факт керування автомобілем), про що зазначив в протоколі. А його доводи в суді про те, що не він керував автомобілем, а пересів на сидіння водія після зупинки транспортного засобу є голослівними, оскільки дана обставина будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджена, такі показання, на думку суду, дані з метою уникнення від відповідальності за вчинення правопорушення, вони є не логічними, та не узгоджуються з обєктивною реальністю.

Таким чином, враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому останнього суд визнає винним у його вчиненні.

Обставин, що помякушують відповідальність ОСОБА_1 як і обставин, що обтяжують його відповідальність судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, яке слід накласти на ОСОБА_1, суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, в їх сукупності, в тому числі його особисті пояснення в суді, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність винного, вимоги санкції статті, відповідно до якої останній притягається до відповідальності, та доходить висновку, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, ч.1 п.1 ст. 284 КУпАП, п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у видіу штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок судового збору

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_7