Справа № 466/1907/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Невойт П.С., розглянувши матеріали, які надійшли з головного управління держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 14.04.1968 р. н., ІПН НОМЕР_1, громадянина України, директора ТзОВ «Аве Львів», одруженого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом останнього року адміністративному стягненню не піддавався, -

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП,-

у с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1, будучи директором ТзОВ «Аве Львів», що знаходиться за юридичною адресою: м.Львів, пл.Ринок, 18, порушив вимоги законодавства про працю: а саме: порушення вимог ч.1 ст.115 КЗпП України виплата заробітної плати не проводиться не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а саме, заробітна плата частині працівників Товариства за першу половину лютого 2017 року згідно відомостей нарахування коштів AT ОСОБА_2 Аваль (заробітна плата та аванси) на карткові рахунки співробітників № 193 від 14.02.2017, № 197 і № 198 від 15.02.2017 виплачена 14.02.2017 і 16.02.2017, а заробітна плата за другу половину лютого 2017 року згідно відомостей нарахування коштів AT ОСОБА_2 Аваль (заробітна плата та аванси) на карткові рахунки співробітників №№ 206 і 207 від 09.03.2017 виплачена 09.03.2017; порушення вимог частини четвертої статті 115 КЗпП України та статті 21 ЗУПро відпустки - Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки проводиться пізніше ніж за три дні до її початку, а саме: ОСОБА_3 згідно наказу №34-к від 14.02.2017 на підставі поданої заяви від 01.02.2017 (яку долучено до матеріалів перевірки) надано основну щорічну відпустку з 14.02.2017, а оплату часу щорічної відпустки проведено 16.02.2017 згідно відомостей нарахування коштів AT ОСОБА_2 Аваль на карткові рахунки співробітників № 198 від 15.02.2017; порушення вимог частини першої статті 116 КЗпП України - При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать працівнику від Установи, не проводиться в день звільнення, а саме, ОСОБА_4 звільнено з роботи з 28.02.2017 згідно наказу № 40-к від 28.02.2017, а виплату належних при звільненні коштів проведено 09.03.2017 згідно відомості нарахування коштів AT ОСОБА_2 Аваль на карткові рахунки співробітників № 206 від 09.03.2017, ОСОБА_5 звільнено з роботи з 23.02.2017 згідно наказу № 38-к від 23.02.2017, а виплату належних при звільненні коштів проведено 09.03.2017 згідно відомості нарахування коштів AT ОСОБА_2 Аваль на карткові рахунки співробітників № 206 від 09.03.2017; порушення вимог статті 117 КЗпП України - адміністрацією установи не забезпечено нарахування та виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме, ОСОБА_4 звільнено з роботи з 28.02.2017 згідно наказу № 40-к від 28.02.2017, а виплату належних при звільненні коштів проведено 09.03.2017 згідно відомості нарахування коштів AT ОСОБА_2 Аваль на карткові рахунки співробітників № 206 від 09.03.2017, ОСОБА_5 звільнено з роботи з 23.02.2017 згідно наказу № 38-к від 23.02.2017, а виплату належних при звільненні коштів проведено 09.03.2017 згідно відомості нарахування коштів AT ОСОБА_2 Аваль на карткові рахунки співробітників № 206 від 09.03.2017. Однак, станом на день проведення перевірки (13.03.2017) не представлено документів, які б свідчили про нараховану виплату їй середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у правопорушенні визнав, у вчиненому розкаявся, та пояснив, що дані обставини виникли у звязку з незнанням законодавства і на час розгляду протоколу усунуті.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 13-01-168/0270 від 13.03.2017 р., актом перевірки №9 від 13.03.2017 р., а також іншими матеріалами адміністративної справи.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 41 КупАП: інші порушення вимог законодавства про працю - ст.115,116,117 КЗпП України, ст.21 Закону України "Про відпустки".

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 14.04.1968р.н., ІПН НОМЕР_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (пятсот десять ) гривень 00 копійок в доход держави

Стягнути з ОСОБА_1, 14.04.1968р.н., ІПН НОМЕР_1 на користь державного бюджету України (Отримувач коштів - ГУДКСУ у м.Києві; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - ГУДКСУ у м.Києві; код банку отримувача (МФО) - 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп..

На постанову може бути подана апеляційна скарга, внесено подання прокурора до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її проголошення

Суддя ОСОБА_6