ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3490/17
Провадження № 3/210/1161/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 листопада 2017 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_1 Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с. Свістунове, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянин України, працює у ТОВ «КБА» начальником участку, мешкає за адресою: вул.Степна, 15, в с. Свістунове, Криворізького району Дніпропетровської області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 2 ст. 123 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, 16.08.2017 року о 14 год. 20 хв. в м. Кривому Розі, вул. Нікопольське шосе, залізничний переїзд 101 км. керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив правила проїзду залізничних переїздів, виїхав на залізничний переїзд на увімкненому забороненому сигналі світлофора та звуковому сигналі.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, ставиться в провину порушення вимог п.п. 20.5 (в) ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_3 зявився, вину у скоєному не визнав, зазначив що не порушував правила проїзду залізничних переїздів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, із наявністю підстав для закриття провадження у справі, виходячи із наступного.

17 липня 1997 року Верховна ОСОБА_2 України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частиною 2 ст. 123 КУпАП передбачена відповідальність за вїзд на залізничний переїзд особою, яка керує транспортним засобом, у випадках, коли переїзд заборонений.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов'язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пункт 20.5 в ПДР України передбачає, що рух через переїзд забороняється, якщо: а) черговий по переїзду подає сигнал заборони руху - стоїть до водія грудьми або спиною з піднятим над головою жезлом (червоним ліхтарем чи прапорцем) або з витягнутими в сторони руками; б) шлагбаум опущений або почав опускатися; в) увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума; г) за переїздом утворився затор, який змусить водія зупинитися на переїзді; ґ) до переїзду в межах видимості наближається поїзд.

В судовому засіданні судом встановлено, що інших доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 123 КУпАП не надано.

Так, з метою встановлення фактичних обставин у справі, судом було скеровано запит до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції щодо надання відеоматеріалів щодо транспортного засобу «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_2, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення вони не надані, хоча патрульні здійснювали фіксацію правопорушення відповідними засобами - службової (нагрудної) камери співробітника поліції.

Однак, вказані матеріали до суду не надійшли, оскільки вони відсутні, про що вбачається з відповіді Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції від 30.10.2017 р. за № 6836/41/35-2012, яка надійшла до суду 31 жовтня 2017 року за вх. № 18446.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України особа не зобовязана доводити свою невинуватість. Крім того, згідно чинного законодавства, вина особи у вчиненні будь якого проступку (в тому числі адміністративного правопорушення), повинна бути доведена в установленому законом порядку тобто, в межах процедури, чітко визначеної нормативно правовим актом.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_3, трактуються на його користь .

Суд відповідно до принципу V, викладеного у Рекомендації № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухваленій Комітетом ОСОБА_4 Європи на 518 засіданні заступників міністрів 13 жовтня 1994 року, судді, зокрема, зобов'язані проводити справу неупереджено, спираючись на власну оцінку фактів та власне тлумачення закону.

Виходячи із зазначеного вище, у діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, у зв'язку із чим провадження у справі стосовно нього слід закрити.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: Р. Є. Скотар