Провадження № 33/792/216/17
Справа № 686/1336/17-п Головуючий в 1-й інстанції Місінкевич А.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., особи що притягується до відповідальності - ОСОБА_2, його захисника Мерінової Н.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає в м. АДРЕСА_1, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 2 січня 2017 року близько 22 год. 18 хв. в м. Хмельницькому по вулиці Ціолковського керував автомобілем марки «Mitsubichi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком із ХОНД від 2 січня 2017 року, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив усі наявні в матеріалах справи докази, належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи, копію постанови він не отримав, оскільки вона була надіслана на іншу адресу, про прийняте рішення він дізнався 4 квітня 2017 року, після ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, на адресу місцевого суду він передав довідку Хотинської ЦРЛ від 22 березня 2017 року про те, що він перебуває на стаціонарному лікуванні, однак суд не прийняв її до уваги та порушив його право на захист. Апелянт вважає, що висновок ХОНД № 37 від 2 січня 2017 року є недопустимим доказом, оскільки згідно наказу директора Департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації від 18 січня 2016 року № 16 «Про проведення медичного огляду осіб на предмет алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та затвердження переліку закладів охорони здоров'я, які вповноважені проводити такий огляд у 2016 році» Хмельницький обласний наркологічний диспансер з 18 січня 2016 року лише до кінця 2016 року мав право проводити огляд осіб на предмет алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ці повноваження були припинені з 1 січня 2017 року і лише 10 січня 2017 року наказом директора Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації № 10, Хмельницький обласний наркологічний диспансер знову отримав право проводити такий огляд.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, захисника ОСОБА_2 - адвоката Мерінову Н.В., в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 - скасувати з постановленням нової постанови з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 23 березня 2017 року, відомості про повідомлення його судом про місце, день та час судового розгляду, коли судом було ухвалене судове рішення, про вручення йому в передбачений законом строк копії постанови суду - відсутні. В провадженні є відомості про те, що ОСОБА_2 ознайомлювався з матеріалами справи 4 квітня 2017 року (а.с. 12), а копія судового рішення йому направлялась лише 3 квітня 2017 року (а.с. 11). За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку оскарження постанови суду щодо нього, в зв'язку з чим йому постановою апеляційного суду Хмельницької області від 5 травня 2017 року поновлено строк оскарження постанови суду.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не можуть бути прийнятими до уваги, позаяк спростовуються сукупністю досліджених апеляційним судом доказів, в той же час апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що суд розглянув справу за відсутності даних про його повідомлення про судовий розгляд.

Як видно з оскарженої постанови суду першої інстанції суддя, ухвалюючи рішення проводити судовий розгляд в відсутність ОСОБА_2, вказав про те, що ОСОБА_2 був повідомлений про судовий розгляд, не подав заяви про відкладення судового розгляду справи.

Як видно з протоколу судового засідання апелянт був повідомлений про судове засідання 26 січня 2017 року о 10 год.00 хв. (а.с. 1), справа надійшла до суду першої інстанції 20 січня 2017 року та того ж дня була передана судді (а.с. 1, 7). Відомості про причини нерозгляду справи в день, зазначений в протоколі (в той час коли апелянт був повідомлений про слухання справи та в справі відсутні дані, які б перешкоджали суду першої інстанції провадити судовий розгляд в справі того дня, відсутні), а також відомостей щодо руху справи в період часу з 26 січня 2017 року по 23 березня 2017 року матеріали справи не містять.

Згідно наявного в справі поштового повідомлення повістка про виклик до суду (відправлена судом 10 березня 2017 року), яка надсилалась судом за адресою, вказаною в протоколі: АДРЕСА_2, була повернута до суду першої інстанції поштовим відділенням з тих підстав, що адресат «за зазначеною адресою не проживає». Відомостей про повідомлення апелянта в будь-який інший спосіб (телефонограмою, тощо) в справі теж немає.

Суддя в оскарженій постанові вказав, що апелянту було відомо про проведення 23 березня 2017 року судового розгляду, позаяк особа, «подала на адресу суду довідку із Хотинської ЦРЛ Чернівецької області». В той же час на запит апеляційного суду суддею місцевого суду було повідомлено, що довідку (про те, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Хотинської ЦРЛ Чернівецької області з 21 березня 2017 року) було подано не ним особисто, а 23 березня 2017 року через помічника судді особою, яка представилась цивільною дружиною ОСОБА_2, також повідомлено, що вказана довідка не була зареєстрована належним чином в канцелярії суду першої інстанції.

Зважаючи на відсутність будь-яких даних про повідомлення ОСОБА_2 про судове засідання 23 березня 2017 року, доводи його апеляційної скарги про те, що він не був повідомлений про судове засідання, в якому суд ухвалив оскаржуване ним рішення, а довідку (в якій було зазначено його місцеперебування на той час) він передав до суду з метою, щоб суд знав про його місцеперебування, матеріалами справи не спростовано.

Згідно наданої інформації на запит апеляційного суду Хмельницької області (з метою перевірки достовірності даних довідки лікарні) в.о. головного лікаря Хотинської центральної районної лікарні Чернівецької області підтверджено інформацію щодо дійсного перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні лікарні з 21 березня 2017 року по 30 березня 2017 року.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що в суду першої інстанції, за відсутності об'єктивних даних про те, що ОСОБА_2 був в передбачений законодавством спосіб повідомлений про судовий розгляд, не було підстав проводити судовий розгляд в відсутність апелянта, чим судом порушено його право на захист, що тягне за собою скасування судового рішення з постановленням нової постанови з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в справі належних та допустимих доказів в підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом прийняті до уваги бути не можуть з наступних підстав.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими апеляційним судом доказами. В апеляційній скарзі апелянт вказував про відсутність в справі доказів в підтвердження доказів його вини у вчиненому, однак апеляційний суд з такими доводами погодитись не може з наступних підстав.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 2 січня 2017 року був складений поліцейським роти № 1 сержантом поліції Плеканом Т.А., того ж дня о 22 год.18 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Ціолковського, 6, ОСОБА_2 керував автомобілем «Mitsubichi Pajero », державний номерний знак НОМЕР_1, в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння підтверджено висновком № 37 від 2 січня 2017 року, виданого Хмельницьким обласним наркологічним диспансером (а.с. 1). Ті обставини, що протокол про адміністративне правопорушення не підписаний двома свідками, не дає апеляційному суду підстав вважати, що такий доказ є недопустимим доказом. При цьому апеляційний суд враховує, що свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, як видно з їх письмових пояснень (а.с. 4, 5) були присутні під час того, як працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на місці зупинки з допомогою технічних засобів, від чого він відмовився. Щодо ОСОБА_2 був складений протокол про керування ним автомобілем в стані сп'яніння, такий стан був зафіксований в медичному закладі, положення нормативних актів, які регламентують порядок проведення огляду в медичному закладі, не вимагають обов'язкової присутності двох свідків під час проведення огляду лікарем. Зважаючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не були свідками огляду апелянта в медичному закладі, незазначення про цих осіб відомостей в протоколі про адміністративне правопорушення, не вказує про те, що протокол був складений з істотними порушеннями вимог законодавства та не дає апеляційному суду підстав вважати такий доказ недопустимим, відтак такі доводи апелянта на увагу не заслуговують.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 підписав складений щодо нього протокол без жодних зауважень з приводу його неправильності чи неповноти, скористався своїм правом відмови від надання пояснень. Факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння підтверджується даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 37 від 2 січня 2017 року, згідно якого встановлено факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 3). З результатами огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 був згоден, засвідчивши зазначені в цих документах дані своїм підписом.

Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, визначеного ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Доводи апелянта, що медичний заклад не вправі був проводити відповідний медичний огляд 2 січня 2017 року, апеляційним судом не приймаються до уваги з тих підстав, що наказ директора Департаменту охорони здоров'я Хмельницької обласної державної адміністрації від 18 січня 2016 року № 16 «Про проведення медичного огляду осіб на предмет алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та затвердження переліку закладів охорони здоров'я, які вповноважені проводити такий огляд у 2016 році» (а.с. 22) діяв до моменту визнання його таким, що втратив чинність на підставі наказу директора цього ж Департаменту від 10 січня 2017 року (а.с. 24).

Згідно повідомлення головного лікаря Хмельницького обласного наркологічного диспансеру, наданого на запит апеляційного суду, проведення освідчень осіб на стан алкогольного, наркологічного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в закладі здійснюється цілодобово, згідно затвердженого щомісячного графіку чергувань в кабінеті експертиз, лікарі-наркологи отримують інформацію в процесі спеціалізації за фахом «Наркологія» та послідуючими передатестаційними циклами підготовки (один раз на п'ять років) методом проведення медичних оглядів на стан алкогольного сп'яніння. Також доводи апеляційної скарги, що в лікаря ОСОБА_7 не було повноважень на проведення такого огляду спростовуються даними наказу Хмельницького обласного наркологічного диспансеру про призначення лікаря на посаду та даними графіку відробітку робочого часу кабінету експертиз, з якого видно, що лікар ОСОБА_7 2 січня 2017 року був черговим лікарем кабінету експертиз.

З врахуванням викладеного, підстави для закриття провадження в справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні, та такі доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли.

Однак, на час ухвалення апеляційним судом закінчились зазначені в ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак, відповідно до приписів п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі має бути закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі закрити в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар