П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2017 Справа №607/3811/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Тернополі ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2017р. сері БР №250891 водій ОСОБА_2 16.03.2017р. о 20 год. 58 хв. в м. Тернополі по вул. С.Будного керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці,. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинення за допомогою газоаналізатора «Алкотестер Драгер» та проходження огляду в приміщенні ОСОБА_3 на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2017р. №250891 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху та притягується до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявлявся, його представник захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вину ОСОБА_1 не визнає і зазначає, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння як на місці, перебуваючи в салоні патрульного автомобіля разом із інспекторами поліції, так і в медичному закладі не відмовлявся і наполягав на цьому, про що і було відзначено ним у протоколі про адміністративне правопорушення. Однак, інспектор поліції проігнорував вимоги ОСОБА_1 і склав протокол. ОСОБА_1, що видно на відеозаписі із камер відеореєстратора, взнавши про міру покарання за порушення Правил дорожнього руху, що йому інкриміновано поліцейськими, неодноразово говорив, що хоче пройти огляд на визначення ступеня його спяніння, так як вжив невелику кількість спиртного і результат може не висвітлити позитивний результат, за наявності якого його можна притягувати до адміністративної відповідальності. Зазначені прохання поліцейський не взяв до уваги і продовжував складати протокол. Долучені пояснення свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони зафіксували першочергову відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, який в подальшому, знаходячись в салоні патрульної машини і в той час, коли складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським ще не було завершене, виявив бажання пройти такий огляд. Таким чином, приймаючи до уваги вчиненні поліцейським порушення при процедурі проходження огляду особи на стан алкогольного спяніння та її фіксування у протоколі про адміністративне правопорушення, яка в свою чергу виявила таку згоду, однак це було проігноровано, просить визнати протокол про адміністративне правопорушення від 16.03.2017р. №250891, пояснення свідків недопустимими доказами і провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адмінправопорушення.

В судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_5 надав пояснення, з яких вбачається, що при спілкуванні із водієм ОСОБА_1 були виявленні ознаки перебування останнього в стані алкогольного спяніння та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення ступеню алкогольного спяніння. Водій постійно ігнорував їхні звернення, уникав розмови, на місці зупинки приїхали знайомі ОСОБА_1, між якими і водієм виникла суперечка. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан спяніння ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано поясненнями свідків, в результаті чого складений протокол. На факт, на який посилається захисник, що водій ОСОБА_1, перебуваючи в салоні патрульного автомобіля, виявив бажання пройти тест на визначення ступеня алкогольного спяніння, інспектор вказує, що ОСОБА_1 лише затягував час, протягом якого повинно було бути проведене освідчення, його прохання не свідчило про намір пройти огляд і при тому, що його відмова була зафіксована при свідках події та протокол про адміністративне правопорушення вже складався.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395, огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Також, в даній Інструкції зазначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (Порядок).

У відповідності до Порядку №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я (п. 6 Порядку). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 16.0.2017р. №250891 вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем і в нього були виявленні ознаки алкогольного спяніння. На вимогу інспектора поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинення або в ОСОБА_6 водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Так, згідно долучених до матеріалів справи пояснень від 16.03.2017р. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свідчить, що вони 16.03.2017р. в 23 год. 05 хв. в м. Тернополі по вул. С.Будного були свідками того, як водію ОСОБА_1 інспектором поліції було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки і в ОСОБА_3. Водій ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд говорив, що виявляє таке бажання, але своїми діями заперечував це, закриваючись у власному автомобілі. Поведінка водія незрозуміла, не відповідає обстановці. Водій вчиняв дії для ухилення від проходження огляду на місці та ухилявся від проїзду в лікувальний заклад.

При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів вбачається, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння на місці зупинення та в медичному закладі патрульним поліцейським не доведена належним чином. Із огляду відеозапису із камер відеореєстрації чітко прослідковується, що водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння, останній попросив свідоцтво про повірку алкотестера, на що поліцейським надано копію. ОСОБА_1 ще раз попросив надати йому оригінал свідоцтва про повірку, якого в поліцейського не було і повернувся до своєї машини. Працівники поліції розцінили його дії як відмову у проходженні огляду та почали складати протокол. Водій ОСОБА_1 сів у салон патрульного автомобіля, в якому складався протокол і під час спілкування з інспектором чітко сказав та неодноразово наголосив, що може і має бажання безперешкодно пройти огляд на стан спяніння, а саме продути алкотестер на місці, або ж поїхати із поліцейськими в медичний заклад. На що інспектор Макогончуку В.В. повідомив, що протокол вже складається через відмову у проходженні огляду на стан спяніння, яка надана при свідках і, якщо ОСОБА_1 бажає пройти такий огляд, то він має право звернутися в медичний заклад для проходження огляду в цивільному порядку.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 16.03.2017р. серії БР №250891 та долучені пояснення свідків від 16.03.2017р. не можна вважати належним доказом в підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, як це викладено у протоколі, а саме відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки або в медичному закладі. Водій виявляв таке бажання, про що ним було наголошено і підтверджено при незавершених діях інспектора по складанню протоколу про адміністративне правопорушення, які були проігноровані та не забезпечено водію пройти такий огляд в установленому законом порядку. Відтак, матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2017р. серії БР №250891 закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяОСОБА_9