Справа №-613/955/17 Провадження №-3/613/429/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В., при секретарі Макушинській О.В., за участю захисника ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого викладачем у Харківській КДСШ № 9,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 027378 від 12 серпня 2017 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вказаного вище протоколу, ОСОБА_2 12 серпня 2017 року о 21 год. 45 хв. в с. Софіївка по вул. Заярівській, 17 Богодухівського району Харківської області, керував моторолером «ZNEN ZN 150T-7c» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 винним себе не визнав пояснив, що 12 серпня 2017 року у вечері він дійсно керував моторолером «ZNEN ZN 150T-7c» д.н.з. НОМЕР_2, їхав від друзів, попереду їхала дружина з дитиною на велосипедах та він освітлював їм дорогу. На вул. Заярівській, 17 в с. Софіївка Богодухівського району Харківської області його зупинили працівники поліції, які не відрекомендувалися, попросили наддати документи та продути трубку. Водійського посвідчення у нього не було. Коли він дихав у трубку прилад показав 0,14 проміле, працівники поліції побачили, що такого результату не достатньо для підтвердження стану спяніння та сказали йому написати у поясненнях, що він випив пляшку пива. Зазначає, що при складанні протоколу не було жодних свідків які в ньому вказані, був присутній він, троє поліцейських, які йому сказали, що медосвідоцтво не потрібне, також були присутні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Проходити медичний огляд працівники поліції йому не пропонували. Після чого його відпустили та він поїхав додому.

Свідок ОСОБА_3, дружина ОСОБА_2, пояснила, що 12 серпня 2017 року увечері вона разом з чоловіком та дитиною їхали від друзів додому. Вона з дитиною їхали на велосипедах, чоловік їхав на мопеді та освітлював їм фарами дорогу. На вул. Заярівській, 17 с. Софіївка Богодухівського району Харківської області ОСОБА_2 зупинили працівники поліції, їх було троє, запропонували йому дихати в трубку (їй не відомо, що показав прилад). Зазначила, що ОСОБА_2 вранці близько 10-00 год. вжив пляшку пива, більше ніяких алкогольних напоїв на протязі дня він не вживав. Після чого, працівники поліції склали протокол, начебто з приводу, що у нього не було водійського посвідчення. Також, у той час там були ОСОБА_5 та ОСОБА_4, більше нікого не було, свідків указаних у протоколі не було. Зазначила, що вона не памятає чи пропонували поліцейські пройти ОСОБА_2 медогляд у встановленому законом порядку.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 12 серпня 2017 року увечері вона йшла від родичів, на вул. Заярівській, 13 с. Софіївка Богодухівського району побачила трьох поліцейських біля них стояв ОСОБА_2, потім підійшла ОСОБА_3, вони там розмовляли. Від ОСОБА_3 їй стало відомо, що ОСОБА_2 запропонували дихнути в трубку на, що він погодився. Їй не відомо чи відмовлявся ОСОБА_2 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку. Присутніми під час даної події були ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, та працівники поліції, інших осіб не було.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 12 серпня 2017 року близько 22-00 год. вона вийшла зі свого домоволодіння по вул. Заярівській, 17 с. Софіївка Богодухівського району Харківської області та побачила, що на дорозі стояв мотоцикліст ОСОБА_2 та працівники поліції. Їй не відомо з яких причин зупинили ОСОБА_2, вони спілкувалися, після чого поліція ОСОБА_2 відпустила та він далі поїхав на скутері.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого:

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 027378 від 12 серпня 2017 року, складений відносно ОСОБА_2 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ст. 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції.

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Суд визнає обґрунтованими доводи ОСОБА_2 про відсутність доказів, якими засвідчується факт його відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння, про зазначене також свідчить той факт, що на неодноразові виклики суду свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 027378 від 12 серпня 2017 року зазначені, як свідки, до суду не зявились. Про причини неприбуття суд не повідомили. Їх неприбуття в судове засідання не тільки позбавляє суд можливості допитати їх в якості свідків, а й оцінити їх показання у відповідності до положень ст. 252 КУпАП. На підставі викладеного, суд вважає, що показання зазначених вище свідків, допит яких неможливо провести в судовому засіданні з наведених підстав та надати їм оцінку, не можуть слугувати доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, не є доказом, визначеним ст. 251 КУпАП і протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, не містять у собі жодних відомостей на підтвердження факту наявності ознак алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. 62 Конституції України «Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Таким чином, жодних доказів відмови ОСОБА_2 проходити медичний огляд на стан спяніння, суду не надано.

Відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, спростовані показаннями свідків, отриманими в судовому засіданні і яким суд віддає перевагу ніж письмовим поясненням свідків доданих до протоколу, так як при розгляді справи, свідки були попереджені про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 284 ч. 2 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового слідства чи дізнання, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим суд вважає за необхідне відмовити в накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 та закрити провадження у справі.

На підставі приведеного вище, керуючись ст. 9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В накладенні у відношенні ОСОБА_2 стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя