Справа № 496/2501/17
Провадження № 3/496/1224/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.

прокурора Андрєєва О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеської області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого в ПАТ «Юридична фірма «Лекс Плюс» юрисконсультом, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до абз. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» у 2017 році службові особи, які на день початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Згідно вимог Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих рад зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Верховною Радою України 23 березня 2017 року прийнято Закон № 1975- VIІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб». Закон набирає чинності 30 березня 2017 року. Відповідно до цього закону продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше.

ОСОБА_1 обрано до депутатського корпусу Біляївської районної ради VIІ скликання.

На виконання зазначених вимог законодавства, ОСОБА_1 зобовязаний був подати електронну декларацію у строк до 01 травня 2017 року.

Однак, ОСОБА_1, в порушення абз. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону, несвоєчасно подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 05 травня 2017 року о 08 год. 04 хв.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 26 вересня 2017 року, свою вину в вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав. При цьому пояснив, що він в період з березня по кінець квітня 2017 року неодноразово намагався увійти до системи та заповнити електронну декларацію, однак не зміг цього зробити через технічні помилки реєстру. Крім того зазначив, що у нього не було умислу на несвоєчасне подання декларації. Просив суд відкласти розгляд справи на 1 тиждень для надання доказів того, що він не міг увійти в систему для заповнення декларації.

05.10.2017 року ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, та доказів неможливості входу до системи для заповнення електронної декларації суду не надав.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року, корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. 2 розяснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією», вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування слід враховувати обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1, як депутат міської ради, був обізнаний про передбачений законом обовязок та порядок подання декларації в строк до 1 травня 2017 року, усвідомлював те, що несвоєчасне подання декларації суперечить вимогам чинного законодавства, однак декларацію подав лише 5 травня 2017 року.

Обовязок осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування своєчасно подавати відповідну декларацію, передбачений законом, а тому ОСОБА_1 був зобовязаний завчасно отримати відповідний електронний ключ для доступу до системи, що власне останній і зробив в лютому місяці 2017 року, проте зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб» лише 5 травня 2017 року. Не зважаючи на те, що з моменту отримання електронного ключа для доступу до системи у ОСОБА_1 було понад три місяці для подачі декларації.

У звязку з чим суд не приймає до уваги голослівні твердження ОСОБА_1 про те, він не мав умислу на несвоєчасне подання декларації, а несвоєчасно її подав через неналежне функціонування ЄДРД, оскільки останнім не надано суду жодних доказів вжиття ним усіх необхідних заходів для своєчасної подачі декларації про свій майновий стан.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, від 28.07.2017 року, пояснення ОСОБА_1, витягом з офіційного сайту «Declaration.com.ua» щодо подання ОСОБА_1 05.05.2017 року декларації за 2016 рік.

Факт неналежного функціонування ЄДРД на початку 2017 року є загальновідомим. Хоч в цей період часу електронні декларації успішно подавалась, однак мали місце масові збої в системі електронного декларування, що спонукало НАЗК та законодавця негайно реагувати. У звязку з цим, Верховною Радою України 23 березня 2017 року було прийнято Закон № 1975-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб». Закон набрав чинності 30 березня 2017 року. Відповідно до цього закону було продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше. Тобто, ще додатково місяць був наданий для тих, хто не зміг подати декларацію з технічних чи інших причин і відповідальні декларанти скористались цим на відміну від ОСОБА_1

Суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер правопорушення та особу правопорушника, а тому вважає можливим накласти на нього мінімальне адміністративне стягнення, призначене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_2

Строк пред'явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2017 року.