Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1819/17
Провадження № 3/553/1105/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.10.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Новака Ю.Д.,

при секретарі Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Полтаві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, студента, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3янівська, 69/71, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_3янівська, 69/71,

за ч. 1 ст. 130 ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії БР № 074351 від 15.07.2017 року, 15 липня 2017 року о 05 год 06 хв. в м.Полтаві по вул.Миру громадянин ОСОБА_3 керував скутером JBW 50 QT в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Притягуємий ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України не визнав та пояснив, що дійсно 15.07.2017 року він був в нетверезому стані, але не керував транспортним засобом. Він з товаришем штовхали мопед без бензину і ключа, і він не вважає це великим та небезпечним порушенням, щоб платити такий великий штраф, оскільки навчається в м. Києві, навчання дороговартісне, а тому за те, що вони штовхали мопед по узбіччю отримати та платити штраф 10 тис. грн. та оплачувати штрафмайданичик, вважає за велике покарання. Не знав, що за дану подію можна отримати таке покарання. Зазначив, що коли поліцейський складав протокол то повідомив проте, що якщо він себе буду вести добре на суді і зараз підпише всі документи, то на нього не буде накладено стягнення. А потім він дізнався, що його обманули. Коли вони з товаришем штовхали мопед, він на ньому не сидів. Вони штовхали його йдучи ногами і поліція стояла за поворотом і бачила це все. А коли він на нього сів і товариш його штовхав вони виїхали. Визнає той факт, що він в той день вживав алкогольні напої, але не керував транспортним засобом, алкоголь вживав вечором напередодні, оскільки святкували сесію, а потім вирішив показати друзям мопед. Коли штовхали його були зупинені працівниками поліції та на їх вимогу пройшов огляд на стан сп»яніння в присутності понятих. Після цього на нього було складено протокол.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що працює інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Полтаві ДПП, лейтенантом поліції. 15.07.2017 року, о 5 годині ранку в складі екіпажу №117, разом зі своїм напарником направлялися в район с.Лісок на виклик. По дорозі виявили водія який керував транспортним засобом мопедом, який був не зареєстрований, в напрямку вулиці Б.Хмельницького в м. Полтаві. Там перебувало двоє осіб. Після чого підїхали і почали розпитувати, що за мопед та чому не зареєстрований, чи є водійські права. В ході розмови вияснилось, що у водія немає посвідчення, реєстраційного документа та полісу страхування. Після цього в них виникла підозра, що особа водія може перебувати в стані алкогольного спяніння. Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 було запропоновано в установленому порядку пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці чи в медичному закладі. Дана особа погодилася пройти огляд на місці. Після чого було запрошено двох свідків та в їх присутності проведено огляд на стан сп»яніння водія. Результат тесту позитивний був. Після чого було складено адміністративні матеріали на водія за ст. 130 ч.1 ОСОБА_2 та евакуйовано мопед. Дані події зафіксовані були бодікамерою та камерою відеореєстратора на службовому авто.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що рано вранці 15.07.2017 року він їхав з Південного вокзалу м. Полтави в сторону вул. ОСОБА_6. Його зупинила поліція та попросила бути свідком при огляді молодого чоловіка на стан алкогольного сп»яніння. При ньому витягнули алкотестер, перевірили на справність. Притягуємий подув, результат був позитивний - більше 1 промілє. Стояв мопед на асфальті десь метра два чи три на проїжджій частині. Він засвідчив той факт, що була наявність алкоголю в особи яка притягується до відповідальності.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що вони були в ОСОБА_1 вдома, святкували здачу його сесії, там вживали алкоголь - пиво. Потім вранці пішли до його бабусі за мопедом, щоб забрати. Вони штовхали його в руках. Потім переїхали через міст р. Ворскла в м. Полтаві. Там був спуск і він сказав ОСОБА_1 щоб той сідав на мопед, а він його штовхне. Він його штовхнув, ОСОБА_1, перебуваючи за кермом мопеда покотився накатом і їх зупинила поліція, після чого останній пройшов огляд на стан сп»яніння та на нього було складено протокол.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.7 ОСОБА_2 провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 ОСОБА_2 адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 ОСОБА_2 завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 ОСОБА_2 доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 ОСОБА_2 орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за ч.1 ст.130 ОСОБА_2, окрім іншого, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп»яніння.

Згідно з п.2.9«а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі -Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.1 ст.266 ОСОБА_2 та п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Проведення огляду особи з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров»я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп»яніння проводиться: а) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); б) лікарем закладу охорони здоров»я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаної Інструкції за наявності ознак алкогольного сп»яніння, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Такий огляд на стан сп»яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п.4 розділу ІІ Інструкції).

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

При цьому, в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров»я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком держави (ст.3 Конституції України).

У відповідності зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (далі - ЄСПЛ ), не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу чим норми КПК України, оскільки згідно ст.19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.

На підставі ст.23 ОСОБА_2, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Отже, ознаками об»єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5. Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вище зазначив суд, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 ОСОБА_2 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 .

Статтею 266 ОСОБА_2 передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст.130 ОСОБА_2, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп'яніння або відмови від проходження такого огляду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у абзаці 4 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 24 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду N 18 ( v0018700-08 ) від 19 грудня 2008 року) для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись (абзац четвертий пункту 27 із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду N 18 (v0018700-08 від 19 грудня 2008 року).

Аналізуючи докази, які знаходяться в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 ОСОБА_2, доведена. Також суд вважає, що поліцейський, при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, діяв у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, тому протокол про адміністративне правопорушення визнається судом допустимим доказом відповідно до вимог ст.251 ОСОБА_2, як і інші докази, досліджені судом, зокрема, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даних в судовому засіданні, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8, корінцем з приладу «Драгер», актом огляду на стан сп»яніння з підписом притягуємого та зазначенням, що останній згоден з правопорушенням, СД-диском із відеозаписами камер поліцейських, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, копіями постанов відносно ОСОБА_1 складених за ст. 126 ч.2 та ч.6 ст. 121 ОСОБА_2, які обєктивно узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи та підтверджують факт наявності у ОСОБА_1 передбачених законом ознак алкогольного сп'яніння, які були підставою для вимог щодо проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан такого сп'яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень ч. 1 ст.130 ОСОБА_2.

Відносно пояснень притягуємого ОСОБА_1 щодо порушень, допущених поліцейськими при складанні адмінпротоколу відносно нього за ст. 130 ч.1 ОСОБА_2, суд, аналізуючи в сукупності всі докази, які містяться в матеріалах справи, вважає їх безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та виходить з наступного.

Твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про наявність ряду порушень з боку працівників поліції, суд вважає непереконливими, оскільки обставин, які свідчать про те, що працівники патрульної поліції діяли всупереч норм ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" та не у відповідності з вимогами ст. 266 КпАП України та "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015року, судом не встановлено.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 074351 від 15.07.2017 року, зазначено, що гр.-н ОСОБА_1 ознайомлений з даним протоколом та надав відповідні пояснення. Даний факт притягуємим не оспорювався.

Відповідно до п. 3.3 нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна використовуватися працівниками патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, перевірці документів, арешті або затримання особи, поверхневому огляді, загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї, при наданні допомоги особам, у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Зміст відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля поліції та нагрудної відеокамери, наданого суду в додатку до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 074351 від 15.07.2017 року відносно ОСОБА_1 та дослідженого в судовому засіданні, свідчить про те, що працівником патрульної поліції відеозапис обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювався різними камерами, одна з яких стояла в авто і боді-камерою поліцейського. Зафіксовані даними камерами обставини спростовують твердження притягуємого ОСОБА_1 проте, що він не керував транспортним засобом - мопедом. Крім того, при проведенні ОСОБА_1 огляду на стан сп'яніння та складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення були присутні дві сторонні особи в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8, які в своїх поясненнях також зазначили про факт проходження притягуємим ОСОБА_1 огляду на стан сп'яніння та його результати. Підстав, які б давали можливість суду вважати, що вказані пояснення є сумнівними та неправдивими відсутні, оскільки вказані пояснення узгоджуються між собою, є послідовними та такими, що повністю відповідають обставинам справи. Даний факт також підтверджується і відеозаписом доданим до протоколу, де чітко видно, що ОСОБА_1 в присутності свідків проходить огляд на стан сп»яніння за допомогою приладу «Драгер».

Протокол відносно ОСОБА_1 складено відповідно до вимог ст. 256 КпАП України, скріплений підписами поліцейського та притягуємого. Дані, які б вказували на його сумнівність чи недостовірність в матеріалах справи відсутні. Докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні.

Інші доводи ОСОБА_1, наведені в обґрунтування відсутності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ОСОБА_2 в його діях, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки носять оціночний характер, не узгоджуються з іншими доказами, зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні, суперечать фактичним обставинам, нічим не підтверджуються та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, й розцінюються судом як спосіб захисту.

Щодо свідчень свідка ОСОБА_7 про невчинення правопорушення ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 ОСОБА_2, то суд до них ставиться критично, оскільки дана особа є близьким товаришем притягуємого, вони не узгоджуються із матеріалами справи та доказами, які були перевірені в ході розгляду справи. Проте, суд бере до уваги пояснення даного свідка в частині того, що свідок зазначив, про те, що він разом з ОСОБА_1 в той день вживали алкогольні напої пиво та останній керував мопедом коли той його штовхав, що свідчить про факт керування ОСОБА_1 мопедом в стані алкогольного сп»яніння.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даних в судовому засіданні, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8, корінцем з приладу «Драгер», актом огляду на стан сп»яніння з підписом притягуємого та зазначенням, що останній згоден з правопорушенням, СД-диском із відеозаписами камер поліцейських, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, копіями постанов відносно ОСОБА_1 складених за ст. 126 ч.2 та ч.6 ст. 121 ОСОБА_2 докази об»єктивно узгоджуються між собою та не протирічать одне одному. За таких обставин висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України належним чином обгрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об"єктивність яких сумнівів не викликає.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує суспільно- небезпечний характер вчиненого останнім правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Крім того, згідно Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь Держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 130, 283, 284 ОСОБА_2, ЗУ «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 ОСОБА_2 та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті ) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_9