Єдиний унікальний номер 219/2925/17 Номер провадження 33/775/186/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2017 року місто Бахмут Донецької області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, з участю секретарів судового засідання Самойленко Г.В.,Радковського Д.І., особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, захисників ОСОБА_3ОСОБА_4,прокурора Старікова П.О. розглянувши апеляційну скаргу особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, Бахмутського міського голови Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч.1 КУпАП; за правилами статей 22, 36 КУпАП звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного; йому оголошено усне зауваження; закрито провадження у справі, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2017 року встановлено наступне.

ОСОБА_2 04.11.2010 року обраний Артемівським міським головою. У денний час 27 січня 2016 року у приміщенні Артемівської (нині Бахмутської) міської ради Донецької області за адресою: Донецька область, м. Артемівськ (нині м. Бахмут), вул. ОСОБА_5 (нині вул. Миру) 44, відбулася 78 сесія Артемівської (нині Бахмутської) міської ради УІ скликання, на якій вирішувалось питання №13 «про надання дозволів на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Артемівська» товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «ДЕМИ», власником якого є дружина міського голови ОСОБА_2 ОСОБА_6

У тому ж місці у той же час 24 лютого 2016 року відбулася 80 сесія Артемівської (нині Бахмутської) міської ради УІ скликання, на якій вирішувалось питання №32 «про оренду земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Артемівська» також відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «ДЕМИ», власником якого є дружина міського голови ОСОБА_2 ОСОБА_6

Перебуваючи на час засідань вказаних рад на посаді Артемівського міського голови (нині Бахмутського) Донецької області ,достовірно знаючи, що вищевказані питання відповідно до порядку денного будуть розглядатись на засіданнях відповідних рад, будучи субєктом статті 3 пункту 1 ЗУ «Про запобігання корупції» міський голова ОСОБА_2 прибув в указаний вище час та місце, прийняв участь у сесіях обох рад, але в порушення вимог ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» діючи навмисно, самостійно, шляхом публічного оголошення під час засідання обох рад не повідомив депутатів про наявність у нього реального конфлікту інтересів, спричиненого наявністю в нього приватного інтересу та повноваженнями міського голови на участь у розгляді та прийнятті відповідних вищезазначених рішень, що впливає на обєктивність і неупередженість прийняття рішень, бо власник підприємства ОСОБА_6 є його дружиною і приймаючи участь у засіданнях обох сесій голосував по обом питанням як утримався.

Таким чином ,встановлено наступне.

ОСОБА_2, будучи обраним 04.11.2010 р. Артемівським міським головою, а отже особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону та субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, у приміщенні Бахмутської міської ради (вул.Миру, 44 м.Бахмут, Донецької області) умисно порушив встановлені Законом України «Про запобігання корупції» зобовязання щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: допустив виникнення реального конфлікту інтересів, 27 січня 2016 року на засіданні 78 сесії Артемівської міської ради VIскликання від 27.01.2016 р. № 6/78-1384 «Про надання дозволів на розробку документацій із землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м.Артемівська) порушив встановлені статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності міських голів (самостійне публічне оголошення про конфлікт інтересів під час засідання відповідної ради).

ОСОБА_2, будучи обраним 04.11.2010 року Артемівським міським головою, а отже особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до підпункту «б» пунктом 1 частини першої статті 3 Закону та субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, у приміщенні Бахмутської міської ради (вул..Миру, 44 м.Бахмут Донецька область) умисно порушив встановлені Законом України «Про запобігання корупції» зобовязання щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: допустив виникнення реального конфлікту інтересів, 24.02.2016 року на засіданні 80 сесії Артемівської міської ради VI скликання під час розгляду питання 32 порядку денного «Про оренду земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м.Артемівська» (рішення 80 сесії Артемівської міської ради VI скликання від 24.02.2016 № 6/80-1419 «Про оренду земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м.Артемівська») порушив встановлені статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності міських голів (самостійне публічне оголошення про конфлікт інтересів під час засідання відповідної ради).

Вказаними діями вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність реального конфлікту інтересів.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохає скасувати постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.06.2017 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у звязку із відсутністю в його діях події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Заслухавши особу, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, захисників ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора , який прохав притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП і призначити йому відповідно вказаної статті адміністративне стягнення ;перевіривши матеріли судової справи, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Доводи ОСОБА_2 про те, що відсутня подія інкримінованих йому адміністративних правопорушень через те, що він на сесіях голосував як «утримався» по питанням ТОВ «ВКП ДЕМИ», власником якого є його дружина і заздалегідь письмово попередив про це депутатів, чим не приймав участь у розгляді цих питань, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, та правопорушення, повязане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 28 «Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» вищезазначеного Закону передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 35 вказаного Закону «Особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» встановлено, що правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Таким чином,зазначена норма є бланкетною та у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування саме спеціальним законом визначається модель поведінки такого субєкта. Так, частиною першою ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що міський голова бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Тобто міський голова повинен однозначно, відкрито і доступно донести до інших депутатів відповідну інформацію. Усі юридично значимі події, які відбуваються під час пленарного засідання ради , повинні фіксуватися у протоколі пленарного засідання.

Відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Такі відомості у відповідних протоколах засідання ради відсутні.

Отже, законодавець передбачив певний алгоритм дій вказаних осіб; тобто написання відповідних повідомлень міським головою ОСОБА_2 до міської ради , виконавчий комітет якої він очолює та на засіданнях якої головує про наявний у нього реальний конфлікт інтересів і майбутнє голосування як « утримався» не є повним і належним виконання вимог закону та не відповідає правилам врегулювання конфлікту інтересів в діяльності міських голів.

За таких підстав вважається, що саме апелянтом здійснено неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Також , апелянтом звернуто основний акцент саме на голосуванні міським головою як « утримався», але крім вищезазначеного, необхідно зазначити наступне.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає, коли має місце неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. А вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягне за собою притягнення до відповідальності вже за ч.2 ст.1727 КУпАП. Протокол за вказаною статтею КУпАП не складався. Тобто зазначене свідчить, що не має першочергового значення участь (не участь) ОСОБА_2 у відповідному голосуванні.

За таких підстав не заслуговують на увагу доводи апелянта про те , що положення спеціального законодавства, регламенту Бахмутської міської ради, положення про Управління муніципального розвитку Бахмутської міської ради, зміст Протокол 78 Сесії Бахмутської міської ради, досліджені судом під час судового засідання, свідчать про той факт, що голова Бахмутської міської ради ОСОБА_2 не приймав участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень щодо надання дозволів на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Артемівська.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те , що

Артемівський міський голова ОСОБА_2, являючись особою, зазначеною у ст. 3 п. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» у встановлених ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» випадках та порядку, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-7 ч. 1 КУпАП.

Не є прийнятними і такими , що підлягають задоволенню, вимоги прокурора про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ст.172-7 ч.1 КУаП, з огляду на таке.

Так, в рішенні КСУ у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (справа про забезпечення апеляційного оскарження ухвал суду - Справа N 1-30/2010 28 квітня 2010 року зазначено наступне. Встановлене законодавством апеляційне оскарження судових рішень є складовою права кожного на судовий захист, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і

громадянина.

Положення пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України ( 254к/96-ВР ) визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 4 липня 2017 року апеляційна скарга прокурора повернута останньому відповідно до вимог ч.1 ст.287, ч.2 ст.294КУпАП.

Суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах саме апеляційної скарги. Вказана правова позиція узгоджується із вимогами ст.ст.7, 245,294КУпАП . Крім того, необхідно виходити із принципу правової визначеності, який є складовою принципу верховенства права. Суд апеляційної інстанції не має права погіршити становище особи без апеляційного приводу.

За таких підстав, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч.1 КУпАП; за правилами статей 22, 36 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного з оголошенням йому усного зауваження; закрито провадження у справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Донецької області ОСОБА_1