П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/2359/17

провадження №

30.05.2017 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ст..185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 01.04.2017 року о 06 год. 30 хв. в м. Кременчуці по вул. Коцюбинського, буд. 1, не виконав законні вимоги поліцейського, лейтенанта поліції ОСОБА_3, який був при виконанні службових обовязків , не реагував на зауваження, задля припинення правопорушення.

ОСОБА_2Ф, у судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю, у скоєному щиро кається.

Суд вислухавши особу , яка притягається до адміністративної відповідальності , дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків :

Згідно з ст.185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку -

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року»Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів « передбачено , що згідно зі ст. 185 КпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Дане положення знайшло своє відображення у п. 5 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011 Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України ( 254к/96-ВР ) виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями. Кодекс ( 80731-10, 80732-10 ) передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції,члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця (стаття 185) ( 80731-10 ). Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 ( v0008700-92 ) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Вина ОСОБА_2 у скоєному адміністративному правопорушенні підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення який відповідно до ст. 251 КУпАП, суд визнає доказом по справі (а.с. 1).

З урахуванням вищенаведеного, особи ОСОБА_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, враховуючи ступінь вини, обставини, які пом'якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП та підвергнути адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 136 грн.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. у дохід держави.

Керуючись ст. 40-1, 185 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 185 КпАП України та підвергнути адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 136 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 з судовий збір у розмірі 320 грн. у дохід держави.( Стягувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 )

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_2 підлягає стягненню подвійний штраф у розмірі 272 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в апеляційний суд Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: