Справа № 147/221/17
Провадження № 3/147/108/17
ПОСТАНОВА

іменем України

29.05.2017 року смт.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Волошин І.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого ПМК-18

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БР №178087 від 04.03.2017 року встановлено, що 04.03.2017 року близько 01.20год. в смт.Тростянець по вул.Качурівська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні раніше подане заперечення та клопотання підтримав в повному обсязі, пояснивши, що дійсно 04.03.2017 року близько 01.00год. в смт.Тростянець по вул.Качурівська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, був зупинений працівниками поліції та не відмовлявся проїхати в Тростянецьку ЦРЛ на освідування, про що свідчить висновок №37. Ознаки алкогольного спяніння не є станом алкогольного спяніння, тобто в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Тому просили закрити провадження у справі.

Свідки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані у справі докази та давши їм оцінку в сукупності дійшов висновку про таке.

Згідно п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, почала керувати транспортним засобом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ч.І ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення серії БР №178087 від 04.03.2017 року встановлено слідуюче.

Описуючи суть правопорушення поліцейський зазначає: 04.03.2017 року близько 01.20год. в смт.Тростянець по вул.Качурівська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків. (а.с.2).

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах Національної поліції України врегульовано Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376 .

Згідно п.9 розділу II Інструкції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у ньому зазначається зокрема : у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного спяніння чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також оформлення результатів такого огляду визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного спяніння чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015 року № 1452У735

Згідно розділу І п.2 Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно розділу І п.6 Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно розділу І п.7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі - заклад охорони здоровя).

Із протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану спяніння, однак до матеріалів справи додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану спяніння №37 від 04.03.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 є ознаки алкогольного спяніння.(а.с.3).

Що стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що долучені до матеріалів справи, суд встановив, що знову ж таки в їх поясненнях вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, однак лікарем ОСОБА_4 складено висновок №37.

04.03.2017 року біля 01. год.20 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб ВАЗ-21013 , д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 в смт. Тростянець та запропоновано йому пройти огляд на стан спяніння в закладі охорони здоровя - Тростянецькій ЦРЛ .

ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан спяніння та проїхав з ними до Тростянецької ЦРЛ.

Лікарем Тростянецького ЦРЛ було проведено огляд на стан спяніння ОСОБА_1 біля 01.00год. 04.03.2017 року та виготовлено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.03.2017 року, згідно якого відсутні відомості, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння, проте виявлено ознаки алкогольного спяніння.

Ознаки алкогольного спяніння не є станом алкогольного спяніння ОСОБА_1 04.03.2017 року, а згідно диспозиції ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та за відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у визначений законом спосіб в Тростянецькій ЦРЛ ОСОБА_1 не відмовлявся, про що свідчить наявний в матеріалах справи висновок про проходження огляду на стан спяніння лікарем Тростянецької ЦРЛ.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що в матеріалах справи наявні розбіжності в складанні протоколу та освідуванні водія ОСОБА_1

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ч.3 ст.61 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, при оцінці та співставленні протилежних доказів, які спростовують один одного суддя позбавлений можливості однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого, ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на встановлені судом обставини та перевірені у справі докази, суд дійшов до переконання, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, а сам протокол за відсутності інших доказів у їх взаємозвязку та сукупності не є підтвердженням стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 245, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя