АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТІ КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 17 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2017 року постановою судді Святошинського районного суду м. Києва Касамару Є.В. визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою 12 січня 2017 року, о 15 годині 25 хвилин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_4, рухаючись на перехресті проспекту Л.Курбаса - вул. Г.Юри в м. Києві, порушив п.10.3 Правил Дорожнього руху України, а саме при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку в тій смузі руху, в яку мав намір перестроюватися, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали були складені з порушенням вимог діючого законодавства. Зокрема, в протоколі відсутня відмітка про роз'яснення ОСОБА_3 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та не зазначено свідків пригоди. Крім того, схема дорожньо-транспортної пригоди не відповідає фактичним обставинам пригоди і вимогам «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України №1365 від 07.11.2015, оскільки з її змісту не можливо точно встановити відповідність письмових пояснень другого учасника пригоди щодо швидкості автомобіля ОСОБА_3 і його поведінки під час дорожнього руху.

Крім того, відомості зазначені в мотивувальній частині постанови суду першої інстанції не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_3 не був присутній у судовому засіданні в день винесення оскаржуваної постанови у зв'язку з хворобою, про що і надіслав до суду телефонограму з проханням відкласти розгляд справи. Також вважає, що анкетні дані другого учасника пригоди є не достовірними, а саме зазначено різні прізвища особи.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 в порушенні Правил дорожнього руху України не відповідають фактичним обставинам справи.

Тому, на думку апелянта, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме даними що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, а також в поясненнях водіїв та свідка.

Так, як вбачається з пояснень ОСОБА_3, він рухався на перехресті проспекту Л.Курбаса - вул. В.Прокотипа у напрямку проспекту Л.Курбаса в м. Києві у крайній лівій смузі руху та був змушений уникати аварійної ситуації, оскільки чорний «Шерволе Авео» д.н.з.НОМЕР_3, що рухався поряд із ним, трохи його випереджаючи, несподівано почав повертати ліворуч у напрямку вул. Г. Юри в м. Києві. При цьому, водій вказаного автомобіля, розмовляючи по телефону, не почув звукового сигналу і не змінив напрямок руху. Уникаючи зіткнення, ОСОБА_3 також повернув ліворуч у напрямку вул. Г. Юри в м. Києві. Змінивши напрямок руху та рухаючись в середній смузі руху, ОСОБА_3 відчув удар в заднє праве крило свого автомобіля.

Також зазначає, що автомобіль «ШерволеАвео» рухався в середній смузі руху, а тому він не чекав що останній може здійснити такий маневр.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 надав аналогічні пояснення щодо обставин пригоди та не заперечував, що мав намір повернути на право. При цьому він пояснив, що автомобіль «Шерволе Авео» постійно рухався в середній смузі на проїзній частині, де організований круговий рух. А він мав намір здійснити маневр повороту вправо з третьої смуги для руху, тобто з крайньої лівої смуги і не зміг цього зробити, оскільки йому заважав автомобіль «Шерволе Авео». Після цього він здійснив об'їзд вказаного автомобіля та перестроївся в середню смугу для руху і в цей момент відбулося зіткнення.

З пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що він керуючи автомобілем НОМЕР_4 рухався по вул. Г.Юри у напрямку вул. Л.Курбаса в м. Києві, по колу в середній смузі руху увімкнувши сигнал повороту, тим самим повідомляючи про свій напрямок руху. Почувши звуковий сигнал, він побачив в дзеркало заднього огляду автомобіль НОМЕР_1 з агресивними маневрами, який обїхав його і почав різкими рухами витісняти його автомобіль. Після чого, вказаний автомобіль вирвався вперед, прийняв вправо і різко зупинився, чим спричинив зіткнення автомобілів. Також зазначив, що швидкість його автомобіля не перевищувала 30 км/год та з ним їхала пасажир ОСОБА_7, яка бачила вказані події.

Свідок ОСОБА_7 надала суду апеляційної інстанції аналогічні пояснення щодо обставин пригоди.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_3 порушив п.10.3 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо неналежного оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не знайшли свого підтвердження, оскільки останні складені з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідних інструкцій, затверджених наказами МВС України.

Щодо прізвища іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, яке на думку апелянт, зазначено в постанові невірно, то перевіривши відповідні документи особи в судовому засіданні, вважаю такі доводи безпідставними.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та скасування постанови судді щодо нього не вбачаю.

Разом з тим, в мотивувальній частині постанови судом першої інстанції зазначено посилання на пояснення ОСОБА_3, що надані ним безпосередньо в судовому засіданні, однак останній не був присутній в день винесення оскаржуваної постанови, що підтвердив свідок ОСОБА_6, а відповідні письмові пояснення ОСОБА_3 наявні в матеріалах справи. Тому, в цій частині постанова судді підлягає зміні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, - змінити.

Уточнити мотивувальну частину постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року, вказавши в другому абзаці постанови, що суд дослідив письмові пояснення ОСОБА_3

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук