Справа № 490/1016/17 08.06.2017 08.06.2017 08.06.2017
Номер провадження: 33/784/222/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.17 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: м. Миколаїв, вул. Арх. Старова, 14, кв. 94,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП та накладено, відповідно до ст.36 КупАП, адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду, 27.01.2017 року близько 15 год. 45 хв. ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння (що виражалось різким запахом алкоголю з порожнини рота, млявою мовою, нестійкою ходою), керував транспортним засобом марки Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по пр. Героїв України в районі будинку 77 та в порушення п. 2.3 "б", 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з зупинившимся попереду транспортним засобом Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

__________________________________________________________________

Провадження № 33/784/222/17 Головуючий у 1-й інстанції: Подзігун Г.В.

Категорія: ст. 130 ч.1, ст.124 КУпАП Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_3

Від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пояснює, що не заперечує вину за ст. 124 КУпАП, але не згоден з висновком суду щодо його вини за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що дійсно 27.01.2017 року керував транспортним засобом Toyota Camry. Після ДТП на пропозицію пройти медичний огляд на місці відмовився, так як у інспектора не було документів про допуск засобу вимірюваної техніки. Приїхавши з інспекторами до медичного закладу не зміг здати біологічне середовище в звязку з перенесеним стресом, тому було оформлено відмову від проходження огляду. Йому не було запропоновано здати інше біологічне середовище для аналізу. Однак залишившись у медичному закладі він самостійно пройшов медичний огляд на стан алкогольного спяніння. Згідно результатів огляду він був тверезий. Про це свідчить висновок медичного дослідження від 27.01.2017 року.

Вважає, що інспектор УПП не дотримався вимог діючого законодавства до оформлення протоколу по ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в протоколі не було зазначено назву технічного пристрою, відсутні дані про його серію та номер, що позбавило можливості перевірити чи пройшов засіб реєстрацію, сертифікацію та відповідну повірку.

Стверджує, що має на утриманні двох малолітніх синів і іншого виду доходу ніж заробіток на транспортному засобі не має.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, зясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення серії БР № 143340 та серії БР № 143782 від 27.01.2017 р. ОСОБА_1 27.01.2017 року близько 15 год. 45 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння (що виражалось різким запахом алкоголю з порожнини рота, млявою мовою, нестійкою ходою), керував транспортним засобом марки Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по пр. Героїв України в районі будинку 77 та в порушення п. 2.3 "б", 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з зупинившимся попереду автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2

Також, як вбачається з протоколу серії БР № 143340 від 27.01.2017 р. останній, будучи з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, почервоніння очей, відмовився від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі.(а.с.1). Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказані протоколи складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

ОСОБА_1 власноруч підписав протокол, зауважень та пояснень в протоколі не виклав.

Доводи апелянта, щодо того, що протокол складений в порушення норм чинного законодавства, оскільки в ньому не вказані назва технічного пристрою, відсутні дані про його серію та номер є безпідставними. В разі проходження огляду ОСОБА_1 на місці, йому було б надано роздруківку результатів огляду, на якій зазначається назва та серійний номер вимірювального приладу.

Факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного спяніння на місці підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Так, в поясненнях ОСОБА_2 вказано, що 27.01.2017 року він став свідком того, як водій автомобілю Toyota Camry, після скоєння ДТП, мав явні ознаки алкогольного спяніння. В присутності свідків проходити огляд на стан спяніння на місці відмовився та виявив бажання пройти його в медичному закладі. (а.с. 5).

В поясненнях свідка ОСОБА_4 підтверджені ті ж самі обставини, що і в поясненнях ОСОБА_2 (а.с. 6).

З пояснень, наданих ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вбачається, що він підтверджує обставини стосовно ДТП, та його відмови в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці. Але стверджує що не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, а пройшов його пізніше самостійно, оскільки не зміг здати біологічний матеріал першого разу. І за результатами огляду був тверезий.

Дані твердження спростовуються показами свідків наданих суду першої інстанції, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 27.01.2017 року (а.п.7,8), які пояснили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі за адресою: м. Миколаїв, вул. Володарського, 4, а також те, що водій мав ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода; поясненням інспектора роти № 4 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві, лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 07.04.2017 року.

Крім показань свідків, спростовуються дослідженим в суді першої інстанції записом нагрудного відео реєстратору наданого працівником поліції ОСОБА_7 Так, згідно запису ОСОБА_1 визнає себе винним у вчинених правопорушеннях, а саме за ДТП та за керування в стані алкогольного спяніння, кається за вчинене, і зазначає, що готовий понести відповідальність за вчинене.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що і до результатів медичного дослідження, наданих ОСОБА_1, необхідно ставитися критично та не приймати до уваги, оскільки дослідження проведено без додержання процедури, передбаченої Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, зі змісту п. 9 розділу 2 Інструкції вбачається, що результати огляду водіїв транспортних засобів в закладах охорони здоровя можуть вважатися достовірними лише в тому випадку, якщо такий огляд проведено в присутності поліцейського та не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім того, в п. 17 розділу 3 Інструкції зазначено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Аналогічні вимоги містяться і в ч.4 ст. 266 КУпАП.

Зазначене апелянтом, що він має на утриманні двох малолітніх дітей і не має іншого виду доходу ніж заробіток на транспортному засобі нічим не підтверджується та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Стягнення за адміністративні правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 та ст. 36 КУпАП. При цьому суд першої інстанції врахував характер вчинених правопорушень та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.17 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_3