АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2., захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 34,41 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_2 09 грудня 2013 року о 08 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Сирецькій керував транспортним засобом марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 відмовився.

Не погоджуючись з постановою судді захисник ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року, постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Щодо строку апеляційного оскарження захисник зазначає, що за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 ніколи не проживав, а проживав завжди АДРЕСА_2, тому і не отримував ні повістки про виклик в суд, ні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Справа № 33/796/2737/2017

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Сингаївський О.П..

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

Про наявність постанови ОСОБА_2 дізнався лише після того, коли на адресу його представника надійшла відповідь з регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 03 жовтня 2017 року, в якій було зазначено про накладення арешту на автомобіль ОСОБА_2 ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві на виконання постанови № 758/16230/13-п.

Захисник в апеляційній скарзі зазначає про те, що ОСОБА_2 не вчиняв 09 грудня 2013 року адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ніколи не володів і не керував автомобілем ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1, ніколи не проживав за адресою: АДРЕСА_1.

21 грудня 212 року у ОСОБА_2 було викрадено документи, зокрема посвідчення водія видане на його ім'я, та за вказаним фактом СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві було внесено відповідний запис ДО ЄРДР та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001651.

02 квітня 2013 року ОСОБА_2 було видано дублікат посвідчення водія замість втраченого. І він є власником автомобіля DAEWOO LANOS TF69Y. д.н.з. НОМЕР_3.

21 вересня 2017 року ОСОБА_2 отримав з сайту auto.ria.com інформацію щодо перевірки vin коду вказаного автомобіля з якої дізнався, що цей автомобіль обліковується в базі арештованих транспортних засобів. З листа Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві стало відомо, що на автомобіль ОСОБА_2 накладено арешт на виконання постанови Подільського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року.

На думку сторони захисту, ОСОБА_2 не вчиняв вказане правопорушення, дублікат посвідчення водія в нього ніхто не вилучав, тому особа, яка є власником автомобіля ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 вчинила відповідне правопорушення і використала викрадене посвідчення водія ОСОБА_2, а тому може бути причетна до крадіжки документів, яка розслідується по кримінальному провадженню № 0001651.

Також ОСОБА_2 зареєстрований і постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суддя вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року, оскільки ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції присутній не був, повістки про виклик в суд не отримував, так як не проживав і не проживає за адресою: АДРЕСА_1, куди можливо вони направлялись, як відсутні дані і про отримання ним копії судового рішення за інших обставин, ніж про це вказано в апеляційній скарзі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте цих вимог закону суддею суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, не дотримано, внаслідок чого він, за відсутності в матеріалах справи достатніх доказів, прийшов до неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, має бути безумовно доведена достатніми доказами, якими підтверджується винуватість особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя апеляційного суд приходить до переконання, що висновки судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення не підтверджуються доказами, на які суддя послався у постанові.

Так, як убачається зі змісту постанови про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення був складений щодо ОСОБА_5, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, про те, що він 09 грудня 2013 року о 08 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Сирецькій керував транспортним засобом марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 відмовився.

В той же час, згідно даних паспорта, ОСОБА_2 не значиться зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1, а зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18).

Згідно наданих стороною захисту документів, 21 грудня 212 року у ОСОБА_2 було викрадено з автомобіля портфель з документами та грошима, зокрема посвідчення водія видане на його ім'я. За даним фактом СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві було внесено відповідний запис в ЄРДР та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001651(а.с.9-16).

02 квітня 2013 року ОСОБА_2 було видано дублікат посвідчення водія замість втраченого (а.с.19).

ОСОБА_2 є власником автомобіля DAEWOO LANOS TF69Y. д.н.з. НОМЕР_3, а не автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, яким він нібито керував 09 грудня 2013 року.

Протокол про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_2, сам по собі, без належної його перевірки, не може бути безспірними доказом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

При цьому відсутність самої події адміністративного правопорушення - це коли діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення. Подія адміністративного правопорушення вважається відсутньою, якщо існування самого діяння, з приводу якого особа притягується до адміністративної відповідальності, не знайшло підтвердження.

Враховуючи, що факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння не знайшов свого підтвердження та спростований наявними у справі доказами, зокрема тим, що ОСОБА_2 проживає та проживав на час складання протоколу за іншою адресою, не є власником автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, дублікат посвідчення водія, виданий ОСОБА_2, замість втраченого, не вилучався, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими доводи захисника про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню.

Частина 1 ст. 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність події адміністративного правопорушення є обгрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень - скасувати.

Постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко