АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 02 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 серпня 2017 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення суддею норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не з'ясовано усіх обставин вчиненого правопорушення, не надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи та вказують на винуватість ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху. Зокрема, як вважає апелянт, з наданого відеозапису з камери відеореєстратора її автомобіля вбачається, що причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху, яке полягає в тому, що ОСОБА_2 в порушення правил намагався обігнати її автомобіль з правої сторони, при цьому не дотримався безпечного інтервалу та дистанції та допустив зіткнення з її автомобілем та автомобілем «Opel», який був припаркований праворуч.

Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги висновок експертного дослідження № 3-08-16 від 26.08.2016 року, який підтверджує винуватість ОСОБА_2 у порушенні п.п.1.5, 2.3б), 11.11 та 13.1 ПДР України.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАПу зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4, які заперечували проти доводів апелянта та вважали рішення суду законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 03.05.2017 року відносно ОСОБА_2, йому інкримінується те, що він 27.08.2015 року о 17:57 год. в місті Києві на Кільцевій дорозі навпроти будинку №14 по вул. Лятошинського, керуючи автомобілем марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1, в порушення п.п.1.5, 2.3б), 11.11, 13.1 ПДР України не забезпечив безпеки дорожнього руху, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, при інтенсивному русі змінив смугу руху, при цьому залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки та стану автомобіля не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai»,д.н.з. НОМЕР_2, та скоїв наїзд на стоячий автомобіль «Opel»,д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

За наслідком розгляду протоколу суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення правил дорожнього руху України, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрив провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення п.п.1.5, 2.3б), 11.11, 13.1 ПДР України.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало здійснення ОСОБА_2 обгону з правого боку її автомобіля та недотримання ним безпечної дистанції та інтервалу, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи.

На обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 посилається на дані запису з відеореєстратора, якими начебто засвідчується те, що до моменту зіткнення транспортних засобів вона не змінювала напрямок руху керованого нею автомобіля та рухалась прямолінійно.

Таке твердження апелянта не відповідає дійсності, оскільки дані запису з відеореєстратора свідчать про те, що саме водій ОСОБА_1 при зміні напрямку руху праворуч не надала перевагу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2, що рухався в попутному напрямку з права, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

Крім цього, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 27.05.2016 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 26.09.2016 року ОСОБА_1 визнано винною в порушенні п.п.10.1, 10.3 ПДР України, а саме в тому, що вона при зміні напрямку руху не надала перевагу в русі автомобілю «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку, в результаті чого його відкинуло на припаркований автомобіль «Opel», д.н.з. НОМЕР_3.

Суд першої інстанції також обґрунтовано та вмотивовано відкинув висновок експертного дослідження № 3-08-16 від 26.08.2016 року, на який посилається апелянт як на доказ вини ОСОБА_2, оскільки зболені експертом висновки не відповідають фактичним обставинам провадження та спростовуються висновком судової комплексної автотехнічної транспортно-трасологічної та фототехнічної експертизи №825/5059/16-52/5429/16-35 від 31.03.2016 року.

Таким чином, всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи достатніх доказів порушення ОСОБА_2 п.п.1.5, 2.3б), 11.11, 13.1 ПДР України, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та ухвалив законне рішення про закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП, яке суд апеляційної інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 02 серпня 2017 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз