Справа№ 640/4992/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" червня 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1
За ч.1 ст. 130 КУпАП
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БР№105873 від 15.03.2017року, 15.03.2017року о 03.00 год. в м. Дніпро по вул. Дмитра Яворицького,46 водій ОСОБА_1 керував автомобілем КІА д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 надав до суду заперечення, в яких справу просив закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно та належним чином його було сповіщено про місце і час розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло, а тому суд, у відповідності зі ст. 268 КпАП України, розглядає справу у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Відповідно до приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком ) визнається протиправна та лише винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею проводиться в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
З даного протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вбачається, що зазначений протокол було складено у звязку з керуванням ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмовою останнього від проходження огляду на стан спяніння встановленому законом порядку. Вказаний протокол був складений у присутності двох понятих, які засвідчили вказані факти.
При цьому у зазначеному протоколі вказано про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, який передбачає обовязок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Також з дослідженого у судовому засіданні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відмовивися від прохадження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який йому було запропоновано пройти у звязку з виявленням ознак: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода.
Свідок ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях зазначає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Свідок ОСОБА_4 в своїх письмових поясненнях зазначає, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на приладі « Драгер», однак він відмовився від такого проходження.
Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735від 09.11.2015, передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.
Так, згідно вказаного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналіз вказаних вище положень законодавства в їх сукупності та логічному взаємозв`язку свідчить, що відмова водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. І лише відмова водія від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані вище обставини фіксуються в акті огляді на стан сп`яніння, який складається згідно вказаного вище порядку.
Але, з протоколу та доданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу на місці зупинки. Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В матеріалах справи відсутні дані про те, що водієві ОСОБА_5 було запропоновано працівниками патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці вчинення правопорушення і він відмовився від такого огляду.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що працівниками патрульної поліції був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами.
Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
При таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП. До матеріалів справи не додано ніяких доказів вчинення даною особою адміністративного правопорушення, так як зазначений протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може бути прийнято в якості доказу, оскільки в ньому містяться лише одноосібні висновки інспектора патрульної поліції, які не підтверджені будь-якими іншими доказами.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оскільки надані суду матеріали не містять даних, які б дозволили суду встановити, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, тому провадження по справі відлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251-252, 266, 279-280 КУпАП суддя, -
Постановив:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Київського районного суду м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.