АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/520/17 Головуючий у І-й інстанції - Румянцев О.П.,
Справа № 206/1246/17 Суддя-доповідач - Онушко Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 320 грн. на користь держави.

При обставинах, вказаних в оскаржуваній постанові, 14 лютого 2017 року о 16 годині 20 хвилин по вул.Кондукторська, біля будинку № 4 у м.Дніпро, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння.

На підставі висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.02.2017 року, водій ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння (а.с.4).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що складання даного протоколу про адміністративне правопорушення відбулось через значний проміжок часу від дати вчинення правопорушення та виявлення у нього нібито стану наркотичного сп'яніння, при цьому його оформлення відбулось зовсім іншим співробітником патрульної поліції, ніж тим, яким було направлено його в заклад охорони здоров'я для проходження відповідного огляду, крім того, копія протоколу про адміністративне правопорушення не була йому вручена як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. З огляду на відсутність поважних причин, які б пояснювали вказані події під час оформлення даного протоколу, вважає дії патрульних поліції непослідовними, оскільки належним було б складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення відразу після його виявлення та закріплення відповідних доказів про його вчинення певною особою. Зазначені дії співробітників поліції не відповідають такій складовій принципу правової визначеності, як передбачуваності застосування правових норм, які обмежують права людини та громадянина. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля, наприклад, як в даному випадку, уповноваженою посадовою особою безпідставно не було складено протокол відразу після виявлення адміністративного правопорушення. Чинним законодавством не передбачено будь-яких випадків зволікання у часі складанні протоколів у подібних справах відносно водіїв, у яких було виявлено стан сп?яніння, складання протоколу через значний проміжок часу від дати виявлення правопорушення є недопустимим та не відповідає принципу законності.

Незрозумілими для апелянта є ті обставини, відповідно до яких він був направлений для проходження огляду в закладі охорони здоров'я одним інспектором патрульної поліції, а протокол про адміністративне правопорушення було складено зовсім іншим інспектором патрульної полії, знаходження якого не було підтверджено під час встановлення у водія відповідних ознак стану сп'яніння, тому слід вважати недопустимим порядок складання протоколу іншою посадовою особою, аніж тією, якою було виявлено саме правопорушення, порядок оформлення в такий спосіб буде визнаватись недопустимим.

Суддя апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги стосовно вищевказаних підстав, які зазначає апелянт в апеляційній скарзі є безпідставними, надуманими та такими, які спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 209461 від 23 лютого 2017 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 14.02.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння спростовуються вищевказаним висновком КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради» (а.п.4)., а відсутність на ньому підпису працівника поліції не ставить під сумнів висновок лікаря щодо перебування особи у стані сп'яніння.

Надані ОСОБА_2 пояснення в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суддя апеляційної інстанції вважає доведеною вину ОСОБА_2 та погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що суддею не приймаються також до уваги посилання на те, що протокол було складено працівниками поліції не в момент вчинення правопорушення, а декількома днями пізніше, оскільки складання протоколу про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є неможливим до отримання посадовою особою поліції медичного висновку про перебування водія у стані сп'яніння. Як вбачається з копії акту щодо результатів медичного огляду № 368, результати лабораторних тестів на наявність в сечі ОСОБА_2 наркотичних речовин були готові лише 16.02.2017 року (а.п.28 зв.), таким чином складання постанови про адміністративне правопорушення 14.02.2017 року було неможливе.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2017 року щодо ОСОБА_2, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М.Онушко