П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1820/17

Номер провадження 3/184/627/17

15 грудня 2017 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Гаєвий О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від СРПП №1 Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення громадянина:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2017 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний протокол серії БД № 452437 від 22.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення 22.10.2017 року о 02 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес-Бенц-316 н.з. АЕ 3243 ЕН в стані алкогольного спяніння.

Ознайомившись з матеріалами справи, допитавши ОСОБА_1 та співробітника поліції, який складав протокол ОСОБА_2 вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Так, допитаний в судовому засіданні, водій ОСОБА_1 свою вину у правопорушенні передбаченому ч.1 ст.130 КоАП не визнав та пояснив, що він дійсно 02.11.2017 року вночі перебував у м. Нікополь по особистим справам, коли проїжджаючи по вул. Довгалівський був зупинений працівниками поліції, які вважали, що він перебуває за кермом у стані алкогольного спяніння. Оскільки жодних приладів для встановлення стану його алкогольного спяніння у працівників поліції з собою не було, а також вони не могли знайти понятих, то йому було запропоновано проїхати до міського відділу поліції розташованому по вул. Станіславського, 1 у м. Нікополь. Приїхавши за вказаною адресою, працівникам поліції був підвезений пристрій за допомогою якого вони перевіряли стан його спяніння, крім того були запрошені двоє свідків, один з яких був таксистом, а іншій працівником поліції, оскільки був одягнутий у відповідну форму. Крім цього, ОСОБА_1 пояснив що в нього не було іншого виходу аніж підписати протокол та дати свою згоду у визнанні вини за вчинення правопорушення, оскільки, коли він сказав, що хоче адвоката, у нього хотіли забрати автомобіль та поставити його на спеціальний майданчик, а так відпустили та дозволили їхати далі, тобто фактично від керування транспортним засобом не відсторонили.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_2 показав, що 02.11.2017 року в нічний час він перебував у черговому наряді, коли по вул. Довгалівській в м. Нікополь ним був зупинений автомобіль Мерседес-Бенц, за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 з явними ознаками спяніння (млява мова, різких запах алкоголю), йому було відразу запропоновано проїхати до лікарні, оскільки приладу «Алкотест» з собою не було, а існували підозри про те, що водій може перебувати також в стані наркотичного спяніння. Але потім вони всі проїхали до міського відділу поліції, де за допомогою пристрою «Алкотест» в присутності двох свідків, які були знайдені було встановлено стан алкогольного спяніння у водія та складено відповідний протокол. Свідки були запрошені з вулиці і працівниками поліції вони не являються. Після складення протоколу, він повідомив водія, що останній відсторонений він керування транспортним засобом, інших дій з цього приводу він не вчиняв.

Викликані в судове засідання свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до суду двічі не зявились, про причини неявки до не повідомили, а тому суд ставить під сумнів та не приймає до уваги письмові пояснення вказаних свідків, оскільки відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність ч.1 за ст.130 КУпАП передбачається за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Чинним законодавством передбачені спеціальні нормативні вимоги до процедури оформлення співробітниками поліції матеріалів за фактом відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду у встановленому порядку. Так, згідно п. 6, п. 7 Розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 р. № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан спяніння проводиться поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків.

Положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан спяніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завдання провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення від 22.10.2017 р., оформлений у присутності двох понятих (свідків), один з яких був працівником поліції, є таким, що складений з порушенням вимог закону, і не може вважатися як допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, так і належною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім цього, відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозвязку між собою, а також з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп'яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року), вбачається, що в разі встановлення у водія, на підставі проведеного огляду, стану сп'яніння, такий відстороняється від керування, а транспортний засіб передається під керування іншої особи. Вказані норми закону мають імперативний характер та повинні виконуватись в категоричній формі всіма учасниками процесу.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, а ОСОБА_1 у судовому засіданні підтверджено, що на місці зупинки транспортного засобу не було проведеного огляд на стан його сп'яніння, і він за кермом прослідував до міського відділу поліції, а після складання протоколу про адміністративне правопорушення його фактично не було відсторонено від керування транспортним засобом і він продовжив свій шлях. Тому виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості патрульного поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка спочатку встановила стан сп'яніння у водія, однак все-одно не відсторонила останнього від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

В світі цього, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в частині не забезпечення йому можливості користуватися послугами захисника та вчинення поза процесуального впливу на нього, заслуговують на увагу, а в такому разі право на захист ОСОБА_1 було порушено.

В результаті таких дій особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була позбавлена можливості обирати спосіб своєї поведінки та вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката. Оскільки право на захист є основоположним принципом судочинства, а право на отримання юридичної допомоги визначальним для способу захисту особи у процесі, суд вважає неможливим притягнення до адміністративної відповідальності в разі його порушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до кримінальної палати апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_5