П О С Т А Н О В А

Справа №377/938/17

Провадження №3/377/343/17

25 листопада 2017 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши в залі суду в м. Славутичі справу, що надійшла з відділу поліції зони ЧАЕС головного управління поліції в Київській області відносно:

ОСОБА_1 В,ЯЧЕСЛАВОВИЧА, (англійська - DZIKOUSKI KANSTANTSIN, російська - ОСОБА_2,) ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина республіки Білорусь адреса місця реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт BLR НВ 0921689, виданий 11.04.2001 Наровлянський РОВД Гомельської області, не працюючого -

про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 204-1 ч.1 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 576418 від 24.11.2017 року, 24 листопада 2017 року о 14 годині в селі Бенівка зони відчуження ЧАЕС був виявлений громадянин ОСОБА_1, який в с. Біла Сорока перетнув державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску незаконно, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 204 -1 ч.2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1, суду пояснив, що проживає у республіці Білорусь, у четверг це 23.11.2017 року приїхав у с. Александровка до дядька пішов до лісу з метою рибалки і заблукав, про те, що перебуває на території України і зоні відчуження узнав від працівників поліції України. Ніякої розмежованості та знаків кордонів України і Білорусі не проходив, про те, що перебуває у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, теж не знав, так як ніяких пізнавальних знаків не бачив, умислу на перетинання кордону та проникнення в зону відчуження не мав.

Заслухавши ОСОБА_1, перевіривши письмові матеріали справи, вважаю, необхідним відмовити у притягненні останнього до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП встановлено поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю)тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов,язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов,язний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невід,ємною ознакою складу адміністративного проступку. Адміністративне правопорушення з погляду його складу містить 1) об,єкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення);2)об,єктивну сторону (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил);3)суб,єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; 4)суб,єктивну сторону складу (є ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності). Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення (проступку).Об,єкт адміністративного правопорушення це те, на що воно посягає, чому воно завдає шкоди. Об,єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника (діяння чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв,язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку. Основною і обов,язковою ознакою об,єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь якого адміністративного правопорушення. Суб,єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов,язана із його вчиненням психічна діяльність особи. До ознак, які характеризують суб,єктивну сторону, належить вина, мотив і мета вчинення правопорушення. Вина основна і обов,язкова ознака суб,єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Мотив і мета вчинення складу адміністративного правопорушення факультативні ознаки суб,єктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміється усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення проступку. Мета це протиправний результат, наслідок, якого прагне досягти особа вчиненням адміністративного правопорушення.

Частина перша статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об,єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України, тобто суспільні відносини у захисту та охорони державного кордону України. Зазначені відносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про державний кордон України» та іншими нормативно-правовими актами.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Морські та річкові невійськові судна і військові кораблі перетинають державний кордон України відповідно до цього Закону, інших актів законодавства, а також правил, що видаються уповноваженими на те державними органами України і публікуються в установленому порядку. Іноземні невійськові судна і військові кораблі, які зайшли в територіальне море або внутрішні води України з порушенням встановлених правил заходження в ці води, є порушниками режиму державного кордону (порушниками державного кордону України). Іноземні підводні човни та інші підводні транспортні засоби є порушниками державного кордону України і в тих випадках, коли вони перетинають державний кордон України в підводному положенні або перебувають у цьому положенні під час плавання та перебування в територіальному морі та внутрішніх водах України. Повітряні судна перетинають державний кордон України у спеціально виділених повітряних коридорах відповідно до зазначеного Закону, інших актів законодавства, а також правил, що видаються уповноваженими на те державними органами України і публікуються в установленому порядку. Переліт державного кордону України поза повітряними коридорами допускається тільки з дозволу уповноважених на те державних органів України. Порушниками порядку перетинання державного кордону України у повітряному просторі (порушниками державного кордону України) є повітряні судна та інші літальні апарати, що перетнули державний кордон України без відповідного дозволу компетентних органів України або вчинили інші порушення правил перельоту через державний кордон України. Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку. Не є порушеннями правил перетинання державного кордону України вимушене перетинання державного кордону особами, транспортними засобами на суші, заходження іноземних невійськових суден і військових кораблів у територіальне море та внутрішні води України, вимушений вліт повітряних суден та інших літальних апаратів, вчинені в стані крайньої необхідності, а також за інших вимушених обставин. Під час надзвичайних ситуацій, зумовлених великими аваріями, катастрофами і стихійним лихом, аварійно-рятувальні формування перетинають державний кордон України для локалізації та ліквідації таких ситуацій у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб'єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 24.11.2017 року ОСОБА_1, о 14-00 в районі села Бенівка зони відчуження ЧАЕС був виявлений, який у с. Біла Сорока перетнув державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску незаконно.

За змістом ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи.

Ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі є будь які фактичні дані, на підставі яких посадова особа у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.

Єдиним доказом вчинення інкримінованого порушення особі, яка притягується до відповідальності по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП, є складений протокол який не містить у собі підтверджень що вказана особа, умисно перетнула кордон, при цьому не зрозуміло саме що село в якому вказана особа перетнула кордон, має розмежувальні знаки, якійсь інші пізнавальні знаки кордону. Інші документи які долучені до протоколу, свідчать про те що вказана особа була виявлена в с. Бенівка зони відчуження ЧАЕС.

Статтею 256 КУпАП чітко передбачено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, проте вищезазначений протокол невповній мірі відповідає вимогам зазначеної частини вказаної статті. Суд не може прийняти як доказування, факт зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що вказана особа проникла з умислом до зони відчуження. З викладених вище підстав суд вважає, що складений протокол не доводить обставину, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, на час вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення вчинила це правопорушення тільки з умислом. Тобто в матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що вказана особа, яка вчинила зазначені цією статтею дії, усвідомлюючи, що перетинає кордон іншої держав.

За таких обставин відсутні законні підстави для висновку про наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_1, та притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 204-1 ч.1 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного необхідно відмовити у притягненні ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити у притягненні ОСОБА_1 В,ЯЧЕСЛАВОВИЧА (англійська - DZIKOUSKI KANSTANTSIN, російська - ОСОБА_2,) до адміністративної відповідальності за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 - 1 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т. О. Малишенко