АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/368/17
Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, пров. Оболонський, буд. 2, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 22.11.2016 року о 17-50 у м. Харкові по вул. Клочківська, 197 водій ОСОБА_4 керував автомобіліем Рено, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Згідно протоколу медичного огляду №2987 від 22.11.2016 року водій керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з таким рішенням судді Еверт Я.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2017 року та закрити провадження у справі. Також просить поновити строк апеляційного оскарження обґрунтовуючи це тим, що копію постанови не отримав та про її існування дізнався через Єдиний реєстр судових рішень, після чого 28.02.2017 року одразу звернувся до суду із заявою про отримання копії, проте на час подання апеляційної скарги копії так і не отримав.

Зазначає, що 22.11.2016 року за його участю сталось дорожньо-транспортна пригода (ДТП), та за результатами якого відносно нього було складено протокол. Під час прибуття працівників поліції на питання апелянта повідомили, що за відсутності наявних ознак, а також претензій з приводу перебування в стані алкогольного спяніння, огляд проводитись не буде. Після чого апелянт вжив ліки, що містять алкоголь, у звязку з чим працівник поліції за власною ініціативою розпочали складати протокол відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що транспортним засобом у стані алкогольного спяніння він не керував, а медичний огляд проведено вже після спливу двох годин після зіткнення транспортних засобів, зазначає, що суд першої інстанції невмотивовано відхилив пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6С, ОСОБА_7 та його особисті пояснення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та залишити без задоволення апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про необхідність поновлення строку на подачу апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що повідомлені апелянтом відомості з цього приводу не спростовані матеріалами справи, а причина пропуску подачі апеляційної скарги є поважною.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційний суд не вбачає підстав вважати що вимоги вказаної правової норми не були дотриманими суддею суду першої інстанції.

У судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки належним чином не повідомив, у звязку з чим апеляційний суд приймає рішення розглянути апеляційну скаргу у відсутності апелянта.

Посилання останнього, що відносно нього то складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, і під час складання якого у працівників поліції претензій до нього щодо ніби то вживання ним спиртних напоїв не було, апеляційний суд відкидає, оскільки такі відомості нічим не підтверджені, і матеріали справи вони спростовуються.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 підтверджує факт вживання ним лікарського препарату вміст етилу якого складає 70%, з застереженням на те, що цей препарат він ніби то вжив після ДТП, але у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, він взагалі заперечував факт вжиття будь чого, що в своєму складі містить алкоголь, тому апеляційний суд критично оцінює свідчення апелянта.

Матеріали справи свідчать про те, що вина ОСОБА_2 в порушенні вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України підтверджується протоколом від 22.11.2016 року серії АП1 № 886629, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, відповідно до якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність невідповідностей в діях ОСОБА_2 вимогам ч.1 ст. 130 КУпАП та підстав вважати вказані докази недопустимими апеляційний суд не вбачає, а тому підстав для скасування постанови суду від 07.02.2017 року не має оскільки ОСОБА_2 та не повідомив для того достатньо підстав.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, а вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1