Справа № 152/1373/17
П О С Т А Н О В А

30 жовтня 2017 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровський І.В.,

за участі ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 27 серпня 2017 року о 03 год 00 хв в м. Шаргород по вул. Героїв Майдану керував автомобілем ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився в Шаргородській ЦРЛ.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе не визнав і пояснив, що 26 серпня 2017 року біля 14 години він випив пляшку пива, а зупинили його працівники поліції о 03 годині 27 серпня 2017 року, тобто, на час його зупинення та освідування в Шаргородській ЦРЛ в стані алкогольного спяніння він не перебував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів викладено у розділі ІІІ вказаної Інструкції.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності) (пункти 4, 5 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з пунктами 15, 16, 17 розділу ІІІ Інструкції, за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя (п.20 розділу ІІІ Інструкції).

З повідомлення Шаргородської ЦРЛ від 26 липня 2017 року № 1238 вбачається, що лікарі Шаргородської ЦРЛ спеціальну підготовку та тематичне удосконалення за відповідною програмою, передбаченою п. 6 розділу І та п. 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року не проходили.

Пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції чітко визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 серпня 2017 2017 року № 40 не може бути прийнятим до уваги у зв'язку порушенням вимог Інструкції в частині проведення огляду лікарем, який не пройшов спеціальної підготовки та без використання вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ України, які підтверджуються сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Поліцейський СРПП № 2 Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3, який складав протокол про адміністративне правопорушення, інших доказів, які достовірно вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не надав.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності обєктивних і суб'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги вище викладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини у справі вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, п. 1 ст. 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя І.В. Войнаровський