Справа № 459/428/17 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 33/783/629/17 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., з участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 25 квітня 2017 року,

встановив:

даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 320 грн. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1 01.02.2017р. о 19.30 год. в м. Червонограді на вул. Св. Володимира, 12 керував транспортним засобом марки «Renault Megane» н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 25 квітня 2017 року прийнявши нове рішення, яким справу направити на новий судовий розгляд або провадження закрити. В обґрунтуванні вимог зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги його клопотання про бажання взяти особисту участь у розгляді даної справи, натомість факт його перебування за кордоном на момент розгляду справи та факт перебування у черговій відпустці за основним місцем праці, як безумовні підстави для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи судом проігноровано та у задоволенні такого відмовлено. Вважає висновок суду, що він хотів цим клопотання затягнути розгляд справи надуманим. Крім цього зазначає, що поліцейськими самовільно без його відома та без відома понятих, свідків зроблено дописування, виправлення у протоколі, що є порушенням чинного законодавства. Також зазначає, що суд першої інстанції підійшов формально до встановлення години вчинення правопорушення.

Заслухавши думку ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №519188 від 01.02.2017р., висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.02.2017р., за результатом якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (2%),

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн.з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Покликання в апеляційній скарзі про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення мало місце виправлення дати і часу вчинення правопорушення та унесення додаткових записів після того, як протокол ним було підписано є безпідставними, оскільки такі дописи мали місце після його дооформлення та не свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Неповнота з'ясування судом обставин, яка (на думку апелянта) полягала у розгляді справи в його відсутності, усунута при апеляційному розгляді й не вплинула на правильність висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Крім цього, ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 25 квітня 2017 року, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 25 квітня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк