ПОСТАНОВА

Іменем України

07.12.2017 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Степаненко Ю.А.., за участю правопорушника ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії БР № 173748 від 15.05.2017 року), що надійшов з ДПП Василівського ВП ГУНП в Запорізької області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який не працює, навчається в ЗДУ, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, - за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И ЛА:

15 травня 2017 року, 0 09-35 годині, на 322 км автошляху Харків-Сімферополь, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при зміні напрямку руху, перестроюючись з правої смуги в ліву, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який рухався з лівого боку по лівій смузі, після чого автомобіль КІА скоїв зіткнення з причепом автомобіля DAF (причеп GEUSENS державний реєстраційний номер НОМЕР_3) під керуванням ОСОБА_4, який рухався попереду в попутному напрямку.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалих не має.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що не заперечує факту ДТП за його участі 15.05.2017 року, близько 09 години 35 хвилин, на 322 км автошляху Харків-Сімферополь, однак вважає, що в його діях відсутня вина, оскільки всі необхідні заходи для здійснення маневру з правої полоси руху в ліву, ним було виконано, зокрема, він, рухаючись по правій полосі, позаду автомобіля з причепом DAF, приблизно за 50 м. до маневру вліво, включив сигнал повороту та почав перестроюватися на ліву полосу руху. При цьому, він дивився в скло заднього виду, не бачив позаду себе автомобілі. Коли він їхав вже по лівій полосі руху, в його автомобіль вїхав автомобіль ЗАЗ під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого, його автомобіль зіткнувся з вантажним автомобілем, який рухався по праві полосі руху, з якої він здійснив маневр вліво.

ОСОБА_1 стверджує, що рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год.

Винним вважає водія ОСОБА_2, який, рухаючись по лівій полосі, на яку він перестроювався, позаду нього, здійснив зіткнення з його автомобілем.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_3 вважає протокол безпідставним та надуманим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції

фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена у повному обсязі та підтверджується, дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2, який пояснив, що 15.05.2017 року, близько 09 години 35 хвилин, на 322 км автошляху Харків-Сімферополь, він, керуючи автомобілем «ЗАЗ», рухався по крайній лівій полосі руху в напрямку м.Запоріжжя. Попереду нього, в правому ряду, рухався автомобіль КІА, який не подаючи сигналу повороту, безпосередньо перед його автомобілем, різко змінив напрямок руху, виїхавши на ліву полосу, по якій рухався він. Він спочатку здійснив маневр вліво на зустрічну полосу руху, щоб уникнути зіткнення автомобілів, але, побачивши, що по зустрічній полосі рухається автомобіль, та щоб уникнути зіткнення з яким, він здійснив маневр вправо, в результаті чого, відбулось зіткнення його автомобіля та автомобіля КІА, який від удару скоїв зіткнення з причепом вантажного автомобіля, який рухався з ним в попутному напрямку.

ОСОБА_2 стверджує, що рухався зі швидкістю приблизно 90-100 км/год.

Винним у даній ДТП вважає саме ОСОБА_1;

- поясненнями свідка ОСОБА_5, який в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, але, як вбачається з його пояснень, які містяться в справі, 15.05.2017 року, близько 09 години 35 хвилини, він рухався у правому ряду по автошляху Харків-Сімферополь, в напрямку м.Запоріжжя, на автомобілі DAF з причепом «бочка», напрямок руху не змінював. Він проїхав смт.Степногірськ, подивившись у дзеркало заднього виду, побачив, що позаду нього сталась ДТП, в результаті якої зіткнулись два автомобіля, після чого один з них здійснив зіткнення з його причепом;

- поясненнями інспектора з дорожнього нагляду Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_6, який пояснив, що саме він складав протокол про адміністративне правопорушення, який є предметом даного розгляду. Стверджує, що коли він приїхав за викликом на місце ДТП, вислухавши пояснення всіх учасників ДТП, вивчивши дорожню обстановку, оглянувши пошкоджені автомобілі, склавши схему ДТП, то дійшов висновку про те, що винним у даній ДТП є ОСОБА_1, тому, саме відносно нього й було складено протокол про адміністративне правопорушення.

На медичне освідування було направлено саме ОСОБА_1, як винного у ДТП, оскільки, сумнівів у тому, що інші учасники ДТП, які не були винними, не перебувають у стані алкогольного чи наркотичного спяніння, у нього не було;

- фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 173748 від 15.05.2017 року, в схемі наслідків ДТП, в фототоблицях ДТП, якими зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 ДТП, яка є предметом даного судового розгляду, а також факт пошкодження автомобілів учасників ДТП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що працює медичною сестрою відділення медичної невідкладної допомоги Василівської РЦЛ.

15.05.2017 року вона знаходилася на робочому місці, коли працівники поліції приїхали до відділення разом з ОСОБА_1 для проведення його медичного освідування на стан алкогольного чи наркотичного спяніння. Оскільки у відділенні не було лікаря, старшої медичної сестри та тестів, вона направила їх до лікаря-нарколога. Через деякий час цей лікар їй зателефонувала та повідомила про те, що провела таке медичне освідування ОСОБА_1, ознак алкогольного чи наркотичного спяніння, виявлено не було.

Даний свідок підтвердила той факт, що під час ДТП ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного чи наркотичного спяніння, що узгоджується з медичним Висновком від 15.05.2017 року, який є в справі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 15.05.2017 року, зранку, він разом з ОСОБА_1 на автомобілі останнього, за кермом якого був ОСОБА_1, поїхали з м.Василівка в м.Запоріжжя. Він знаходився на передньому пасажирському сидінні. Коли вони проїхали смт.Степноргірськ, близько 09 години 00 хвилин, на автошляху Харків-Сімферополь, рухались по правій полосі, позаду автомобіля з причепом DAF. Приблизно за 50 м. до маневру вліво, ОСОБА_1 включив сигнал повороту та почав перестроюватися на ліву полосу руху. Коли він їхав вже по лівій полосі руху, в їх автомобіль вїхав автомобіль ЗАЗ, в результаті чого, їх автомобіль зіткнувся з вантажним автомобілем, який рухався по праві полосі руху, з якої вони здійснили маневр вліво.

Суддя критично ставиться до даних пояснень, оскільки, вони не узгоджуються з усіма іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та, на думку судді, дані з метою допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Як вбачається з Висновку №9-586 від 04.10.2017 року судової інженерно-транспортної експертизи, яка була проведена на підставі ухвали судді від 01.09.2017 року в даній справі: « В даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_2 - відповідно до вимог п.п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, а водій ОСОБА_4 - відповідно до вимог п. 11.2 Правил дорожнього руху. Визначити технічну можливість у водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уникнути ДТП, з технічної точки зору, не надається можливим. Оцінити дії водія ОСОБА_1 згідно вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору, не є можливим. Оцінити дії водія ОСОБА_2 відповідно до вимог п.п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору, не є можливим. Встановити причинний зв'язок з настанням ДТП в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можливе лише після виконання повної оцінки дій цих учасників ДТП. В діях водія ОСОБА_4 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається».

Таким чином, зазначений Висновок не містить належні та достатні дані, які б вказували однозначно на вину чи невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати, чи було вчинене адміністративне

правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).

Згідно вимог ст. 14 Закону України « Про дорожній рух », учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

За ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Правила дорожнього руху України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

П.10.1 Правил передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені законодавчі норми та обставини справи, а також докази в їх сукупності, виходячи з принципів законності, обєктивності, справедливості та розумності, суддя приходить до висновку про обґрунтованість вини ОСОБА_1 у правопорушенні, яке є предметом даного розгляду.

Позицію ОСОБА_1 щодо невизнання своєї вини, суддя розцінює як спосіб захисту, метою якого є уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Належні та достатні докази на підтвердження своїх заперечень, ОСОБА_1 не надав.

Отже, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин адміністративної справи, керуючись законом, оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується вищевикладеними доказами.

Крім того, суддя вважає, що зібрані у даній справі та досліджені в судовому засіданні докази являються допустимими, стабільними, послідовними, логічними, узгодженими один з одним, отримані без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та підстав їм не довіряти, не має, як не має й підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_1

Суддя кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суддя враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його ставлення до скоєного, сімейний та матеріальний стан, обставини, які обтяжують та помякшують його відповідальність.

Разом з тим, відповідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, враховуючи зазначені норми, а також той факт, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено - 15 травня 2017 року, суддя вважає необхідним закрити провадження у даній справі у звязку із закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 38, ст.124, 247, 268, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - у звязку із закінченням строків, передбачених ст.38 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області ОСОБА_9