Справа № 181/488/17
Провадження №3/181/154/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

за справою про адміністративне правопорушення

22 червня 2017 року смт Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Гончаренко О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який не працює, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, притягнутого по ч.3 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2017 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_1 по пр. Незалежності, смт Межова, Дніпропетровської області керував мотоциклом марки ІЖ-П-3, державний номер 2363ДНЛ, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для встановлення стану сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив.

Проте, скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 02 червня 2017 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Постановами Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/313/17 від 20 квітня 2017 року та №181/330/17 від 04 травня 2017 року підтверджується, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності по ч.1. ст.130 КУпАП та ч.2 ст.130 КупАП.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчень водія категорії А,В1 не має, що підтверджується довідкою Межвського ВП, а тому є іншою особою у розумінні статті 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що належним способом здобуто достатньо доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч.2 ст.33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає стягнення, передбачене санкцією відповідної статті, зокрема по ч.3 ст.130 штраф з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вирішуючи питання про оплатне вилучення транспортного засобу, слід враховувати те, що мотоцикл «ІЖ-П-3», н/з 2363ДНЛ, належить ОСОБА_4, а, згідно абз.4 п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (зі змінами від 19 грудня 2008 року), оплатне вилучення транспортного засобу, як додаткове стягнення, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі, тому йому слід призначити стягнення у вигляді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника стягується судовий збір, який станом на день винесення постанови складає 320 гривень 00 копійок.

Враховуючи вище викладене, на підставі ч.3 ст.130 КУпАП та, керуючись ст.ст.221, 249, 252, 283, ч.1п.1 ст.284 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 320 (трьохсот двадцяти) гривень 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя: О. О. Гончаренко