П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.08.2017 Справа №607/9370/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Військової прокуратури Тернопільського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куу-чек, Тельманського району, Караганда, Казахстан, громадянина України, неодруженого, освіта- професійно-технічна, місце проживання: АДРЕСА_1 , водія 3 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (м.Тернопіль), військове звання - старший солдат,

за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В :
Як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП від 27.07.2017 року, військовослужбовець ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки водія 3 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи всупереч інтересам служби та вимогам ст.ст. 9, 11, 12, 13, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 11.07.2017 року близько 08:30 год, без дозволу командування та надання документів, що підтверджують поважність причин, в умовах особливого періоду не з`явився на військову службу у розташування військової частини НОМЕР_1 . Про своє місце перебування та про причини своєї відсутності військовослужбовець старший солдат ОСОБА_1 не повідомляв, на телефонні дзвінки не відповідав. Розшукові заходи, організовані командуванням військової частини позитивних результатів не дали, місце його перебування не було встановлено. 17 липня 2017 р. о 08:30 год. військовослужбовець ОСОБА_1 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 , та приступив до виконання своїх службових обов`язків. Документів, які б давали підстави військовослужбовцю ОСОБА_1 бути законно відсутнім по місцю служби у військову частину НОМЕР_1 не надходило. Таким чином, водій 3 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , був незаконно, умисно відсутнім на службі у період із 08:30 год. 11.07.2017р. по 08:30 год. 17.07.2017р., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 будучи у встановленому законом порядку особисто своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи, до суду не з`явився. Попередньо подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та розкаявся.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Військовослужбовець ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 13, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, знати та виконувати свої службові обов`язки, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, а також утримуватись від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом) занять.

Відповідно до вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно з вимогами ч.10 ст.1 Закон України «Про оборону України», ст.1 ч.8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевою самоврядування Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевою самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Так, 11.07.2017 року близько 08:30 год, без дозволу командування та надання документів, що підтверджують поважність причин, в умовах особливого періоду не з`явився на військову службу у розташування військової частини НОМЕР_1 . Про своє місце перебування та про причини своєї відсутності військовослужбовець старший солдат ОСОБА_1 не повідомляв, на телефонні дзвінки не відповідав.

Розшукові заходи, організовані командуванням військової частини позитивних результатів не дали, місце його перебування не було встановлено. 17 липня 2017 р. о 08:30 год. військовослужбовець ОСОБА_1 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 , та приступив до виконання своїх службових обов`язків. Документів, які б давали підстави військовослужбовцю ОСОБА_1 бути законно відсутнім по місцю служби у військову частину НОМЕР_1 не надходило.

Таким чином, водій 3 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , був незаконно, умисно відсутнім на службі у період із 08:30 год. 11.07.2017р. по 08:30 год. 17.07.2017р.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, доведена матеріалами дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП від 27.07.2017 року; доповіддю командування військової частини НОМЕР_1 про неприбуття на службу старшого солдата ОСОБА_1 від 11.07.2017р. №172; повідомленням командування військової частини НОМЕР_1 про факт повернення на службу старшою солдата ОСОБА_1 від 17.07.2017 року №242; поясненнями начальника стройової частини військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 про факт відсутності па службі з 11.07.2017р. до 17.07.2017р. старшою солдата ОСОБА_1 поясненням офіцера з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_3 про факт відсутності на службі з 11.07.2017р. до 17.07.2017р. старшого солдата ОСОБА_1 .

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинені в умовах особливого періоду.

При накладенні адміністративного стягнення, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність у вчиненому правопорушенні, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, 172-11, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі (145) ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЮ. І. Дзюбановський