Справа № 127/3602/17
Провадження № 33/772/431/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Ковальська І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 р. м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_2, за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як зазначено у постанові, 13 лютого 2017 року о 11 год. 45 хв. ОСОБА_4 на а/д 382 км М-12 Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного та наркотичного спяніння (побіліле обличчя, млява мова, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та допущені порушення норм процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_4 огляд за допомогою спеціального технічного засобу, при цьому, він був згоден пройти медичний огляд на встановлення факту спяніння у медичному закладі у відповідності до положень інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 9.11.2015 року, однак пропозиція ОСОБА_4 щодо проходження медичного огляду у медичному закладі була проігнорована. Крім того, звертає увагу і на те, що перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський повинен проінформувати особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування технічного засобу та на її вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак така вимога також була проігнорована, працівник поліції не надав жодних документів, що стосуються даного технічного засобу, саме тому він і виявив бажання провести медичний огляд у спеціалізованому закладі - лікарні. Наголошує на тому, що цю інформацію можуть підтвердити свідки складання протоколу. Також посилається на те, що йому не було вручено другий екземпляр протоколу, пояснення, які він надавав в суді першої інстанції не відповідають тим, які викладені в постанові. Крім того зазначає, що автомобіль не було поставлено на штафмайданчик, як зазначено, а ОСОБА_4 продовжив керування автомобілем. Також наполягає на тому, що ОСОБА_4 не перебував в стані спяніння, що може підтвердити свідок ОСОБА_5

Окрім порушення норм матеріального законодавства, суд при розгляді справи допустив істотні порушення процесуальних прав ОСОБА_4, зокрема в порушення ст.ст. 251, 268, 272 КУпАП до протоколу не було долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_4 дій зазначених в протоколі, тому було заявлено клопотання про витребування доказів та виклик свідків в судове засідання. Судом вказане клопотання було задоволено та оголошено перерву. На наступне судове засідання Відділом превентивної діяльності ГУ Національної поліції у Вінницькій області докази надані не були, про причини неподачі доказів не повідомили, а також не зявилися свідки. Незважаючи на це, суд вказав в постанові, що клопотання є недоцільним та відповідно у задоволенні його відмовлено, хоча до цього задовольнив клопотання. Такий розгляд справи позбавив можливості ОСОБА_4 реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові пояснення свідків, які надані в апеляційному суді, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В апеляційній скарзі обґрунтовано вказано на те, що при розгляді справи в суді першої інстанції були порушені права ОСОБА_4 Так, справу було розглянуто судом першої інстанції без участі свідків, хоча клопотання було судом задоволено, чим порушені вимоги ст. 268 КУпАП.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції порушені вимоги ст.ст. 245, 268 КУпАП і права ОСОБА_4 на захист, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення по справі, а тому апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Вислухавши виступ захисника ОСОБА_3, проаналізувавши письмові пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, пояснення ОСОБА_4, надані під час апеляційного розгляду, апеляційний суд звертає увагу, що ці пояснення повністю підтверджуються іншими безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Статтею 294 ч. 8 КУпАП визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП інкриміноване ОСОБА_4 вчинене 13 лютого 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, тобто провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: