П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

яких визнано винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження закрите у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

за участю осіб, які притягнуті до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_3,

захисника Демчука Р.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року провадження у справі щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 27 квітня 2017 року в 21 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Мітсубісі», номерний знак НОМЕР_1, рухався на перехресті вулиць Харківське шосе та Брацлавської в м. Києві та в порушення п. 16.6 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не надав дорогу автомобілю «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_3 27 квітня 2017 року в 21 год. 45 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_2, рухався на перехресті вулиць Харківське шосе та Брацлавської в м. Києві та в порушення п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України ( далі - ПДР), не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку та при виявленні перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля або безпечного її об'їзду, у зв'язку з чим здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та постановити нову, якою провадження у справі щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що суд не взяв до уваги те, що протокол щодо нього складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, зокрема він складався за його відсутності, в ньому не вірно зазначена дата вчинення ДТП, а також він не містить його підпису. Більше того, ОСОБА_2 зазначає, що його було позбавлено права надати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу.

ОСОБА_2 зазначає, що в матеріалах провадження міститься рапорт інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП у м. Києві, відповідно до якого йому на домашню адресу направлялося повідомлення про запрошення до управління поліції та про те, що стосовно нього складений протокол про адміністративне правопорушення, проте це не відповідає дійсності. Апелянт звертає увагу на те, що на його адресу надійшли повідомлення на ім'я ОСОБА_5, відповідно до яких останнього запрошували до управління поліції для складання протоколу стосовно нього.

Крім того, апелянт зазначає, що він розпочав маневр з включеним сигналом лівого повороту на зелене світло світлофора, впевнившись, що зустрічні автомобілі були на відстані більше 150 метрів. Проте закінчити маневр йому зашкодили пішоходи, після чого він зупинився, коли через 10 - 15 секунд відбулося зіткнення з автомобілем «ВАЗ».

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що його пояснення підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Апелянт вважає, що саме в діях водія ОСОБА_3 є порушення вимог ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення їх автомобілів, а тому просить постанову суду скасувати щодо нього.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яку притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Демчука Р.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, судом в одному провадженні розглядались два протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В повній мірі виконавши вимог ст. 245 КУпАП суд всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі докази та прийшов до висновку, що причиною ДТП, яка сталася 27 квітня 2017 року в 21 год. 45 хв. на перехресті вулиць Харківське шосе та Брацлавської в м. Києві, в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження, є невиконання водієм ОСОБА_3 п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, а водієм ОСОБА_2 п. 16.6 ПДР України.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення стосовно нього та прийняття рішення судом апеляційної інстанції про закриття провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, законність постанови суду стосовно ОСОБА_3 не перевіряється.

Щодо доводів апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційний суд зазначає наступне.

Ухвалюючи рішення, в якому зазначено про невідповідність дій водія ОСОБА_2 п. 16.6 ПДР України, суд мотивував, які докази він приймає і чому пояснення ОСОБА_2 не можуть свідчити про відсутність в його діях порушення вказаного пункту ПДР України.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мітсубісі», здійснюючи поворот ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «ВАЗ», який їхав у зустрічному напрямку.

Сам ОСОБА_2 не заперечує цих обставин, при цьому як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі зазначає, що не зміг закінчити маневр, оскільки на пішохідному переході по вул. Брацлавській пішоходи переходили дорогу.

Судом вірно зроблений висновок, що наявність пішоходів, які перешкодили ОСОБА_2 покинути зустрічну смугу руху, по якій рухався автомобіль «ВАЗ» під керуванням ОСОБА_3, не може свідчити про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в будь - якому випадку, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофору, він зобов'язаний був надати дорогу автомобілям, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Виконуючи такий маневр, ОСОБА_2 мав оцінити дорожню обстановку, зокрема врахувати й те, що на переході можуть з'явитись пішоходи.

Крім того, поясненнями свідка ОСОБА_7 спростовані доводи ОСОБА_2 про перебування його автомобіля на перехресті тривалий час.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає постанову суду мотивованою.

Стосовно доводів ОСОБА_2 про порушення порядку складання протоколу про адміністративного правопорушення та його невідповідності закону, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, справа про адміністративного правопорушення, зокрема, передбачене ст. 124 КУпАП, підлягає розгляду суддею районного суду.

Тому на суд, у відповідності до положення ст. 245 КУпАП, покладений обов'язок з'ясувати всі обставин справи. Виконавши ці вимоги закону, судом встановлено, що правопорушення вчинене 27 квітня 2017 року, що не заперечує ОСОБА_2

Оскільки апеляційним судом перевіряється законність рішення, прийнятого судом першої інстанції, підстав для його скасування з огляду на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказана інша дата - 28 квітня 2017 року, немає.

Стосовно не роз'яснення особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 його прав та не надання протоколу для ознайомлення, то апеляційний суд звертає увагу на те, що в протоколі зазначено, що на неодноразові запрошення до управління поліції ОСОБА_2 не зреагував.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_2 брав участь в суді першої інстанції, він мав захисника, подавав клопотання, давав пояснення. Тобто, він в повному обсязі реалізував свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Оскільки саме судом, а не уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою вирішується питання про винуватість, підстав стверджувати про порушення прав ОСОБА_8 в даному провадженні, немає.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, а постанову суду першої інстанції законною, відтак підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яких визнано винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження закрите у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун