АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2101/17Суддя 1 інстанції Ткаченко С. В.
Номер провадження 33/774/36/К/17Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах правопорушника ОСОБА_3 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок, -

за участю:

правопорушника ОСОБА_3

захисника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, 01.05.2017 року, о 02-10 годині, в м. Кривому Розі по вул. Мелашенкова, водій ОСОБА_3, керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на встановлення стану сп'яніння на місці зупинки, зі згоди водія проведено за допомогою приладу "Драгер" в присутності двох свідків, показання приладу 1, 20 проміле, зафіксоване на приладі АЕ - 00138, АЕ 00057 , чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить постанову суду від 17 травня 2017 року скасувати та провадження по справі закрити. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що розглянувши справу за відсутності ОСОБА_3, суд позбавив його можливості реалізувати свої законні права та інтереси, зокрема, дати пояснення, надати необхідні докази, заявити клопотання тощо. Крім того, суд належним чином не з'ясував обставини справи та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про доведеність його вини. Встановлення стану алкогольного сп'яніння потребує застосування спеціальних процедур та обладнання, а перебування особи у цьому стані може бути підтверджене виключно належними доказами - відповідним медичним висновком або показаннями спеціального приладу, що має функції газоаналізатору. Також, відповідно до законодавства, пристрій «Alcotest 6820», який використовувався під час з'ясування наявності алкогольного сп'яніння у ОСОБА_3, не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому огляд проведений з використанням приладу, який не сертифікований, являється незаконним, а сукупність доказів, отриманих за його допомогою, недопустимою. Крім того, судом не були допитані свідки - інспектори поліції та особи, які підписали протокол.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_2, що представляє інтереси ОСОБА_3, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили задовольнити її, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_3 закрити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Даючи оцінку доказам, апеляційний суд приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Як видно з матеріалів справи, вина ОСОБА_3 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 069531 від 01.05.2017 року, поясненнями свідків , висновком щодо результатів огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 1);

- показаннями приладу «Drager Alcotest 6820», в яких зазначену назву та номер приладу, яким проводились вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, яке видихнув ОСОБА_3, із зазначенням дати останнього калібрування - 14.09.2016 року, відповідно до якого результати огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 - 1,20 проміле, що посвідчено особистими підписами патрульного поліцейського Терещенко О.О. та правопорушника ОСОБА_3 Отже, вказаний доказ є належним і допустимим в розумінні положень ст.251 КУпАП (а.с.5);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у присутності яких інспектор роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривому Розі ДПП старшого лейтенанта поліції Терещенко О.О. провів тест на наявність алкоголю у видихаємому повітрі (а.с.3),

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з зафіксованим правопорушенням, який достатньо повно відображає всі події, що відбулися 01.05.2017 року за участю ОСОБА_3 Вказаний відеозапис дає підстави для висновку про те, що огляд водія на стан алкогольного сп'яніння відбувся з дотриманням положень ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735. Отже вказаний доказ беззаперечно доводить винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.7).

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 069531 від 01 травня 2017 року, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Доводи ОСОБА_3 щодо розгляду справи за його відсутності та порушення його прав судом, який розглянув справу у його відсутність, не заслуговують на увагу у зв'язку з тим, що він був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в протоколі про адміністративне правопорушення є підпис ОСОБА_3, що він повідомлений коли необхідно з'явитись до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з думкою місцевого суду з приводу того, що неявка ОСОБА_3 в суд направлена на затягування розгляду справи з метою уникнення від відповідальності за статтею 130 КУпАП, шляхом очікування спливу передбаченого статтею 38 КУпАП тримісячного строку після вчинення правопорушення, після якого на правопорушника не може бути накладено адміністративне стягнення.

В суді апеляційної інстанції, під час підготовки справи до розгляду, досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_3 добровільно пройшов огляд на стан сп'яніння у присутності двох свідків, від проходження огляду за допомогою газоаналізатору на місці події не відмовлявся, будь-яких зауважень щодо сертифікації прибору не заявляв, документів щодо сертифікації для огляду не вимагав, оскільки такі надаються на його вимогу, згідно з вищезазначеної Інструкції від 09 листопада 2015 року №1452/735, результати огляду не оскаржував, погодився з ними, а тому доводи його апеляційної скарги щодо порушень його прав не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на чинний Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення фіксування порушень правил дорожнього руху, що затверджений наказом МВС від 01 березня 2010 року №33 є необґрунтованим, оскільки дія наказу стосується підрозділів Державтоінспекції МВС.

Отже, дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами встановлено та підтверджено, що водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Зазначені висновки узгоджуються з постановою суду першої інстанції щодо підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, встановлені фактичні обставини справи відповідають висновкам суду першої інстанції, тому доводи апеляційної скарги щодо не встановлення фактичних обставин не заслуговують на увагу.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника з приводу того, що «Drager Alcotest 6820», за допомогою якого проведено огляд на стан його сп'яніння, не міститься у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а отже його результати є недійсними, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Так, згідно наданих документів Управлінням патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, а саме копії сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Крім того, з роз'яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Таким чином, зазначені документи спростовують доводи апеляційної скарги захисника з приводу незаконності використання працівниками поліції газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» під час огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння, оскільки вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності.

Отже, вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст.266 КУпАП, підтверджують винність ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи в апеляційному суді не встановлено, що суддею при розгляді справи були допущені порушення вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для справи, суддя встановив і правильно кваліфікував дії ОСОБА_3, як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун