Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2277/17
Провадження № 3/553/1288/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.10.2017м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Чистик І.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, згідно протоколу не працює, проживає за адресою: м. Полтава, Соборний майдан, 10-а, кв. 57.

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2017 року о 04 год. 15 хв. ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, у м. Полтава по вул. Чураївни, в районі будинку №5 (Подільський район м. Полтави), в стані алкогольного спяніння. Огляду на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» ARZD 0909 Alcottst 6810, тест №1733 з показниками 0,54%, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 18.09.2017 року та 5.10.2017 року правопорушник не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в протоколі про адміністративне правопорушення розпискою (а.с.1, особистий підпис у відповідній графі протоколу), змістом поштового повідомлення (а.с. 11, особистий підпис), заявою самого правопорушника (а.с.12). Враховуючи систематичність неявки правопорушника в судові засідання, відсутність будь-яких доказів поважності неприбуття в судове засідання 18.09.2017 року, а також неподання суду в обґрунтування поданої заяви 04.10.2017 року будь-яких доказів перебування на лікуванні з режимом лікування, який унеможливлює прийняття участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, те, що правопорушник будучи під особистий підпис ознайомленим з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП (а.с. 1) мав обєктивну можливість залучення до участі у справі захисника для захисту його інтересів в судовому засіданні, а також те, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обовязкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд з метою забезпечення повного обєктивного та своєчасного розгляду справи у передбачені ст. 277 КУпАП строки, суд визнає можливим відповідно до ст. 268 КУпАП проведення судового розгляду у відсутність правопорушника на підставі документів, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно поданого клопотання (а.с. 12) ОСОБА_1 просив суд направити справу про адміністративне правопорушення для розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави, тобто за місцем його реєстрації та реєстрації транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена частинами 1 і 2 ст. 130 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. В той же час відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» у випадках, коли законом

передбачається альтернативна підсудність питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Враховуючи викладене, клопотання про направлення справи до Октябрського районного суду м. Полтави правопорушник мав заявити співробітнику поліції під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Вирішення вказаного клопотання на стадії судового розгляду не відноситься до компетенції суду, у звязку з чим суд визнає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши диск з відеозаписом обставин оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 1 КУпАП, вважає доказаною провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 ч. 1 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена, серед іншого, за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП та п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Проведення огляду особи з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться: а) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); б) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаної Інструкції, за наявності ознак алкогольного сп'яніння, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Такий огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п.4 розділу ІІ Інструкції).

Згідно до п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (із змінами) - результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

При цьому, в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого, висунутого проти нього, кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст.3 Конституції України).

У відповідності зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу ніж норми КПК України, оскільки згідно ст.19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп'яніння або відмови від проходження такого огляду.

Судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан спяніння був проведений на місці за допомогою алкотестеру Драгер та за наслідками його проведення було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння, а саме ступінь його спяніння дорівнює 0,54 % при допустимій нормі 0,2 %, що підтверджується результатами тестування (а.с.2).

Згідно долучених до справи про адміністративне правопорушення відеофайлів з боді-камер поліцейського, судом встановлено наступне: відеофайл 0529А містить відомості про те, що автомобіль правопорушника рухається в нічний час з вимкненими освітленням державного номерного знаку який знаходиться у задній частині автомобіля; відеофайл 37000100 містить відомості про те, що правопорушнику розяснюється причина зупинки транспортного засобу, яка зафіксована на попередньому відео, порядок проходження перевірки на стан алкогольного спяніння на місці та в закладі охорони здоровя, відеофайл містить відомості про розяснення правопорушнику прав, передбачених ст. 268 КУпАП та порядок оскарження дій співробітників поліції, відеофайл 407000163 містить відомості про процедуру проходження правопорушником перевірки на місці на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків після попередньої перевірки справності роботи алкотестеру.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за статтею 130 КУпАП складений відповідно до вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (із змінами), оскільки поліцейськими дотримана процедура проведення медичного огляду та складення протоколу про адміністративне правопорушення, що зафіксовано на відеозаписі (конверт а.с. 7), а також у протоколі в присутності двох свідків, якими надані з цього приводу письмові пояснення (а.с. 4-5), результатах проведення тесту (а.с. 2), а також акті огляду на стан алкогольного спяніння (а.с. 3).

Відповідно до роз'яснень, викладених у абзаці 4 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 24 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду N 18 ( v0018700-08 ) від 19 грудня 2008 року) для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись (абзац четвертий пункту 27 із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду N 18 (v0018700-08 від 19 грудня 2008 року).

З урахуванням всіх обставин справи про адміністративне правопорушення суд вважає доказаною провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суддя враховує всі обставини по справі, у тому числі поведінку ОСОБА_1 при оформленні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за статею 130 ч. 1 КУпАП, зафіксовану на відеозапису, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність та вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами оскільки він вчинив найбільш небезпечне та грубе порушення правил дорожнього руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_2