Справа № 409/922/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря Тиріної В.С.,

прокурора Барабаша Ю.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

начальника сектору протидії корупції УЗЕ в Луганській області ДЗЕ НП України ОСОБА_2, розглянувши матеріалами справи про корупційне адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який є суддею у відставці, одруженого, маючого вищу освіту, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

25.05.2017 р. Апеляційним судом Луганської області до Сватівського районного суду Луганської області було направлено матеріали справи про корупційне адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП, складені Управлінням захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 26.05.2017 р. матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП було повернуто Управлінню захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України для належного оформлення. 08.06.2017 р. матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП повторно надійшли до Сватівського районного суду Луганської області.

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП № 80 від 28.04.2017 року, ОСОБА_1, постановою Верховної Ради України від 24 червня 2004 року № 1856-IV «Про обрання суддів» обраний безстроково суддею Білокуракинського районного суду Луганської області, відповідно до ч. 2 ст. 52, ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП є субєктом декларування, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» письмово не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підпунктами 6, 7 частини 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», передбачено, що суддя зобовязаний виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У відповідності до пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» професійні судді є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону (в редакції, яка діяла на час отримання ОСОБА_1 доходу) у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна, зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Згідно примітки ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції», до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, відносяться і судді. Згідно п. 3 наказу Білокуракинського районного суду Луганської області від 22.12.2016 року № 43 «Про відрахування зі штату суду Білокуракинського районного суду Луганської області ОСОБА_1Б.» призначено виплатити у звязку з відставкою судді Білокуракинського районного Луганської області ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі трьох місячних суддівських винагород за посадою голови Білокуракинського районного суду Луганської області. Відповідно до листа територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (від 26.04.2017 № 755/17Вих) на картковий рахунок ОСОБА_1 платіжним дорученням від 27.12.2016 року № 970 було перераховано та 28.12.2016 року фактично отримано дохід (вихідна допомога) в розмірі - 69552,00 грн., що перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2016 року, тобто є суттєвою зміною у його майновому стані. Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1 21.09.2016 року було подано щорічну декларацію за 2015 рік, 23.12.2016 р. декларацію перед звільненням та 11.01.2017 р. декларацію після звільнення, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з вимогами Закону в частині фінансового контролю, але після отримання 28.12.2017 року ОСОБА_1 доходу в сумі 69552,00 грн., розмір якого перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2016 року, що є суттєвою зміною у майновому стані, у десятиденний строк з моменту отримання, він письмово не повідомив про це Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Таким чином, на думку ДЗЕ НП України, ОСОБА_1, являючись субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, відповідно до ч. 2 ст. 52, ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», порушив вимоги ч. 2 ст. 52 вказаного Закону, а саме - після отримання 28.12.2016 р. одноразового доходу в сумі - 69552,00 грн., розмір якого перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2016 року (68900 грн.), що є суттєвою зміною у майновому стані, у десятиденний строк з моменту отримання доходу, письмово не повідомив про це Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні начальник сектору протидії корупції УЗЕ в Луганській області ДЗЕ НП України ОСОБА_2 зазначив, що підтримує доводи, викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП № 80 від 28.04.2017 року та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вважає, що його вина доведена повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП не визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що що він не є субєктом даного правопорушення, оскільки його було звільнено у відставку з посади судді. Крім того, на момент подання декларації «перед звільненням» 23.12.2016 р. він не отримував довідку про доходи на посаді судді Білокуракинського районного суду Луганської області, ТУ ДСА України в Луганській області йому було повідомлено в телефонному режимі про розмір суми, нарахованої до виплати, зазначену суму ним було відображено в декларації перед звільненням 23.12.2016 р., яка включає в себе в тому числі й суму вихідної допомоги. Зазначене підтверджується довідкою про доходи від 03.05 2017 р. Просив суд закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи всіх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Верховної Ради України від 24 червня 2004 року № 1856-IV «Про обрання суддів», ОСОБА_1 обраний безстроково суддею Білокуракинського районного суду Луганської області. (а.с. 16-20).

Рішенням Вищої ради юстиції «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Білокуракинського районного суду Луганської області у відставку» від 19.12.2016 року №3235/0/15-16, ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Білокуракинського районного суду Луганської області у звязку з поданням заяви про відставку ( а. с. 13 ).

Виходячи з положень ч. 2 ст. 112 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Пунктом 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України у редакції Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" встановлено, що до утворення Вищої ради правосуддя її повноваження здійснює Вища рада юстиції.

В ст. 116 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зазначено, що суддя здійснює свої повноваження до ухвалення рішення про його звільнення.

Таким чином, з 19.12.2016 року ОСОБА_1 втратив право здійснювати розгляд судових справ, тобто з цього часу він припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави у сфері відправлення правосуддя.

Наказом голови Білокуракинського районного суду Луганської області «Про відрахування зі штату суду судді Білокуракинського районного суду Луганської області Баранова С.Б.» від 22.12.2016 №43, на підставі рішення Вищої ради юстиції «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Білокуракинського районного суду Луганської області у відставку» від 19.12.2016 року №3235/0/15-16 та заяви ОСОБА_1, з 23.12.2016 року ОСОБА_1 відраховано зі штату Білокуракинського районного суду Луганської області ( а. с. 14 ).

23.12.2016 року ОСОБА_1 була подана електрона декларація "перед звільненням" та 11.01.2017 р. була подана електронна декларація "після звільнення" (а.с. 15).

Як вбачається з листа територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області (від 26.04.2017 № 755/17Вих) на картковий рахунок ОСОБА_1 платіжним дорученням від 27.12.2016 року № 970 було перераховано 69552,00 грн. вихідної допомоги (а.с. 11).

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, яка діяла на час отримання ОСОБА_1 доходу) у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна, зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство..

Одночасно, згідно з листа-розяснення Національного агентства з питань запобігання корупції № 51-09/2732/17 від 08.02.2017 у розділі 2 «Доходи у тому числі подарунки» повідомлення про суттєві зміни субєкта декларування зазначається отриманий дохід, у тому числі заробітна плата (грошове забезпечення), отриману як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом. Під заробітною платою розуміється основна заробітна плата, а також будь-які заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) особі у звязку з відносинами трудового найму. Враховуючи викладене, субєкт декларування, у разі отримання заробітної плати, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня відповідного року, повідомляє про зміни у майновому стані у десятиденний строк з дня отримання заробітної плати (грошового забезпечення), тобто загальної суми нарахованої заробітної плати.

Проте, листрозяснення носить рекомендаційний характер та датований 08.02.2017, тобто після граничної дати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 фактично припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави, тобто відправлення правосуддя з 19.12.2016 року. 27 грудня 2016 року ОСОБА_1 було перераховано 69552,00 грн. вихідної допомоги.

Електронна декларація була подана ОСОБА_1 23.12.2016 року. При цьому, як пояснив ОСОБА_1, на дату подачі декларації він не отримував довідки про нараховану суму вихідної допомоги, а був повідомлений про розмір його доходів ТУ ДСА України в Луганській області у телефонному режимі, яку ним було відображено в декларації «перед звільненням» 23.12.2016 р., яка включає в себе в тому числі й суму вихідної допомоги. Зазначені доводи ОСОБА_1 підтверджуються довідкою про доходи, виданою Рубіжанською ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області від 03.05.2017 р. та в судовому засіданні не були спростовані.

Виходячи з наведеного, на момент отримання вихідної допомоги в розмірі 69552,00 грн. в розумінні положень ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 не був субєктом відповідальності.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення №80 від 28.04.2017 року та долучених до нього матеріалах справи відсутня офіційна інформація НАЗК щодо даних викладених в протоколі з метою підтвердження чи спростування вказаних обставин. Відповідні висновки щодо обставин правопорушення особою, якою було складено протокол, зроблено на підставі огляду Єдиного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, про що зазначено в адміністративному протоколі. Більше того, субєкт, який уповноважений складати протокол про корупційні правопорушення навіть не звертався з офіційним запитом до Національного агентства з питань запобігання корупції (спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції, який є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику) з метою отримання офіційної інформації щодо обставин викладених в протоколі. Також, протокол № 80 від 28.04.2017 р. містить розбіжності щодо дати отримання ОСОБА_1 доходу, а саме, в абз. 4 арк. 7 протоколу зазначено дату отримання доходу - 28.12.2017 р.

Відповідно до ст.2, ст.7 та ст.245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Таким чином, оскільки на момент отримання вихідної допомоги в розумінні положень ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 не був субєктом відповідальності у звязку з припиненням діяльності, повязаної з виконанням функцій держави у сфері відправлення правосуддя, а тому зазначене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст.172-6, п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст.283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-6 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.М.Осіпенко