П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2017 Справа №607/12645/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., за участю секретаря судового засідання Осів І.В., прокурора Штурми Н.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не працюючого, паспорт МС № 327435 виданий 12.05.1998 Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення віл 09 жовтня 2017 року, складеного оперуповноваженим Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення перебував на посаді інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції патрульної поліції Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: м. Зборів вул. Б. Хмельницького, 44, Тернопільської області та відповідно до п.п. «з» п.1 ч.І ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), примітки до ст.172-6 КУпАП, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (надалі е-декларація) за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, як встановлено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» наказом начальника ГУНП в Тернопільській області N144 по особовому складу від 27.06.2017 року (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України) було звільнено зі служби в поліції, тобто з ініціативи роботодавця. Відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 зобов'язаний був подати декларацію особи, уповноваженої па виконання функцій держави або місцевого самоврядування протягом двадцяти робочих днів з дня звільнення, а саме до 26.07.2017. Водночас, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 декларацію після звільнення протягом двадцяти робочих днів не було подано.

Прокурор в судовому засіданні підтримала протокол про адміністративне правопорушення, зазначила, що ОСОБА_1 є субєктом адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, його вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи, якими встановлено, що ОСОБА_1, будучи звільненим із Національної поліції України 27.06.2017 року, умисно, всупереч вимогам закону, не подав у встановленому порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави протягом двадцяти робочих днів з дня звільнення. Вважає, що доводи захисника про поважність причин пропуску подання декларації у звязку із перебуванням під домашнім арештом є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 міг використати електронний цифровий підпис не тільки виданий органами ДФС, але й виданий іншими установами, зокрема банківськими. Крім того, він не звертався до слідчого із заявами про надання можливості заповнити електронну декларацію, отримати диск із електронним підписом. Також, строк домашнього арешту ОСОБА_1 закінчився 09 серпня 2017 року, електронна декларація подана тільки 21 серпня 2017 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просив закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності зазначив, що він був звільнений 27 червня 2017 року, електронну декларацію, відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» ним подано 21 серпня 2017 року, тобто із пропуском строку. Вважає, що строк подання електронної декларації ним пропущено із поважних причин, оскільки, як слідує із ухвали слідчого судді від 12 червня 2017 року до нього застосовано до 09 серпня 2017 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обовязків утримуватися від спілкування із працівниками ГУНП, не відвідувати приміщення ГУНП в Тернопільській області та його структурних підрозділів, не відлучатися із місця проживання цілодобово без дозволу слідчого, прокурора та суду. Його електронний ключ був за місцем його роботи в Зборівському ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, яке, відповідно до ухвали, він не міг відвідувати. Окрім того, вказаний електронний ключ був на СD диску, вдома, за місцем відбуття домашнього арешту, відсутній компютер, який може зчитувати компакт-диски. Він по телефону повідомляв про це слідчого, однак слідчий йому сказав, що він не може нічим допомогти, оскільки перебуває на курсах в місті Києві. Відразу після того, як в нього закінчився запобіжний захід, ОСОБА_1 поїхав за попереднім місцем роботи в Зборівське ВП, взяв диск із цифровим підписом та, зібравши всі необхідні дані для заповнення електронної декларації, заповнив та подав її за новим місцем роботи.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить провадження по справі закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, так як строк подання електронної декларації її підзахисним порушено із поважних причин.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повідомив, що він із 2010 року працював із ОСОБА_1 Знає, що десь 13-15 серпня 2017 року, коли він перебував на робочому місці в Зборівському ВП до нього подзвонив ОСОБА_1 та попросив принести його особисті речі з робочого місця. Він зібрав речі ОСОБА_1, та відніс їх в автомобіль. Разом із цими речами, серед іншого, був диск, подібний до того, який був у нього, із написами «логін», «пароль», та на таких дисках їм централізовано видавався електронний цифровий підпис для подання електронних декларацій.

Заслухавши прокурора, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суддею встановлено наступні обставини справи.

Наказом начальника ГУНП в Тернопільській області по особовому складу від 27.06.2017 року ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» було звільнено зі служби в поліції, тобто з ініціативи роботодавця.

В силу ч.2 ст.45, п.з ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1, який будучи поліцейським, припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, зобовязаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями протягом 20 днів із дня звільнення, тобто до 27 липня 2017 року.

Як видно із матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальної ОСОБА_1, встановлено, та не заперечується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, електронна декларація ним подана 21 серпня 2017 року, тобто із порушенням строків, встановлених законом.

Ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, відповідальність за несвоєчасне подання електронної декларації наступає тільки якщо така декларація подана із запізненням саме без поважних причин.

Як видно із ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2017 року по справі №607/7288/17, щодо ОСОБА_1 до 09 серпня 2017 року застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обовязків передбачених ч.5 ст.194 КК України: прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування із працівниками ГУНП; не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду; не відвідувати приміщення ГУНП України в Тернопільській області та його структурних підрозділів; здати на зберігання свій паспорт громадянина України для виїзду закордон.

Таким чином, із врахуванням пояснень ОСОБА_1 про те, що його електронний цифровий підпис знаходився за місцем роботи в Зборівському ВП, та він був позбавлений можливості, як поїхати його забрати, так і спілкуватися із співробітниками для того щоб його йому привезли, в нього відсутній компютер, який би міг зчитувати диски, а також накладено арешт на телефон, в якому були всі його контакти, показань свідка ОСОБА_3, який показав що диск, подібний до того, який був в нього, із цифровим підписом він віддав ОСОБА_1 13-15 серпня 2017 року, суддя вважає, що строк подачі електронної декларації ОСОБА_1 пропущено із поважних причин.

До такого висновку суддя приходить у звязку із тим, що подання декларації, зокрема, виготовлення чи одержання електронного підпису, збирання відомостей, необхідних для заповнення декларації, підшуковування робочого місця, з якого можна подати електронну декларацію, потребували відлучення ОСОБА_1 із місця його поживання, відвідування ГУНП в Тернопільській області та його підрозділів, та вказані дії могли призвести до порушення запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладених обовязків, у звязку із чим до ОСОБА_1 міг бути застосовано більш суворий запобіжний захід, чи настати інші кримінально-процесуальні наслідки.

При цьому суддя вважає, що доводи прокурора, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом міг подати електрону декларацію, зокрема, звернутися до слідчого із відповідною заявою, використати інший цифровий підпис, ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, а тому не можуть лягати в основу обвинувачення.

Оскільки для подання електронної декларації, необхідно зібрати необхідні відомості про доходи, зокрема, за місцем роботи, тому доводи прокурора, що строк запобіжного заходу закінчився 09 серпня 2017 року, а декларація подана 21 серпня 2017 року, суддя не бере до уваги. Так, ОСОБА_1 подав декларацію менше як за 20 робочих днів (7 робочих днів) із дня закінчення запобіжного заходу, як він пояснив, після одержання відомостей про доходи, одержання електронного ключа.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 172-6, 247, 251, 254, 256, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяОСОБА_4