АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Стеблевського А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Згідно постанови, ОСОБА_3 20.05.2017 року близько 20 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, вчинив сімейну сварку з ОСОБА_4 на ґрунті особисто неприязних відносин, виражався нецензурними словами, чим вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважаючи постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою провадження в справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. При цьому зазначає, що під час розгляду справи, суддею не було з'ясовано всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не надано оцінки всім доказам у їх сукупності, та фактично винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та показань ОСОБА_4 без врахування наданих ним пояснень.

Також вказує, що гр. ОСОБА_4 не є членами однієї сім'ї в розумінні ч.2 ст. 3 та ст. 6 Сімейного кодексу України, оскільки вони не пов'язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов'язків, у шлюбі він та ОСОБА_4 не перебувають та ніколи не перебували, і на даний час він перебуває у шлюбі з гр. ОСОБА_5

Крім цього, апелянт звертає увагу, що на даний час в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0004169 відносно ОСОБА_4, обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України щодо вчинення у нього крадіжки належних йому речей, в якому він є потерпілим, і коли до нього прийшов дільничний інспектор, він не читаючи підписав усі надані ним документи, оскільки вважав, що останній прийшов з приводу систематичної неявки ОСОБА_4 в судові засідання щодо розгляду вказаного кримінального провадження.

Також звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, якими підтверджується завдання шкоди фізичному чи психічному здоров'ю потерпілої ОСОБА_4 та наголошує, що об'єктивна сторона адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачає не будь-яку сімейну сварку, а саме вчинення умисних дій, спрямованих на завдання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду був належним чином повідомлений, про що є дані в матеріалах справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Оскільки у відповідності з вимогами ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не перешкоджає розгляду справи та враховуючи присутність його захисника -Стеблевського А.О., який просив проводити розгляд за відсутності ОСОБА_3, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без участі останнього.

Доповівши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_3, вислухавши пояснення його захисника, який підтримав доводи поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак вказаних вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП судом першої інстанції дотримано не було.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідальність за даною нормою закону настає за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), лише в разі, якщо внаслідок таких дій могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров'ю потерпілого.

Між тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 від 24.05.2017 року та оскаржуваної постанови судді, визнаючи винним ОСОБА_3 у вчиненні насильства в сім'ї психологічного характеру, що виразилось у вчиненні сварки з гр. ОСОБА_4, що супроводжувалось нецензурною лайкою на адресу потерпілої, ні особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, ні суд не зазначили, чи могла та чи була такими діями правопорушника завдана шкода психологічному здоров'ю потерпілої.

Крім того, згідно зі ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15 листопада 2001 року, членами сім'ї визнаються - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 хоча і проживає з ОСОБА_3 в одній квартирі, однак вони не пов'язані спільним побутом та взаємними правами і обов'язками.

Також з наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_3 слідує, що конфлікти між ним та гр. ОСОБА_4, в тому числі 20 травня 2017 року, виникли не на ґрунті сімейних стосунків, а як стверджує апелянт, у зв'язку із вчиненням ОСОБА_4 крадіжки належних йому речей.

Наведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, яким не було надано належної оцінки, у зв'язку із чим оскаржувана постанова судді як незаконна підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закриттю, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 30 (тридцять) годин - скасувати, а провадження в справі відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова