АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності- ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністравтиного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 гри. на користь держави.

Згідно постанови, ОСОБА_2 07 травня 2017 року о 04 год. 10 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Автозаводській, 99/4, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді Батіщев О.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції, при винесенні постанови порушив норми матеріального та процесуального права, не повністю з'ясував обставини, що мають значення, прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, тому на думку ОСОБА_2 постанова є незаконною та необгрунтованою.

Справа № 33/796/17559/2017

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Жежера О.В.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А

Зазначає в своїй апеляційній скарзі, що суддя у постанові послався як на доказ його винуватості у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні адміністративного правопорушення на відеоматеріали представника поліції, однак, під час ознайомлення з матеріалами справи 24 травня 2017 року ОСОБА_2 не було виявлено ніяких відеоматеріалів.

ОСОБА_2 також вказує на те, що відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння через відсутність свідків в той момент, коли представник поліції ОСОБА_4 зупинив його та запропонував пройти медичний огляд, що суперечить ст. 266 КУпАП.

Крім того, на думку ОСОБА_2 працівник поліції зловживав службовим становищем та порушував закон України «Про національну поліцію», зокрема ч.2 ст. 35 зазначеного Закону.

Також, як зазначає ОСОБА_2, суддя, в порушення вимог закону, не забезпечив присутність свідків при розгляді справи, що суттєво порушило його право на захист, а також не вжив передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи та не запропонував особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає. Тому, як вважає ОСОБА_2, такий розгляд справи позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу, що матеріали справи мають суперечності між змістом та часом, що свідчить про наміри представників поліції ввести суд в оману та роблять зміст протоколу та матеріали справи не чинними, та посилається на свою юридичну необізнаність, чим скористався інспектор поліції, який здійснював психологічний тиск і погрози щодо нього, змушуючи поставити транспортний засіб на штрафний майданчик на невизначений строк, якщо він не розпишеться у протоколі. Не витримавши психологічного тиску, був вимушений підписати чистий бланк протоколу в якому не були зазначені дані про свідків. Крім того, запис у протоколі, де ОСОБА_2 визнає себе винним, робила стороння та невідома особа і у протоколі справжні тільки два його підписи.

Як зазначає апелянт, алкогольні, наркотичні та лікарські препарати, що знижують увагу та швидкість реакції водія не вживав і не вживає, веде здоровий спосіб життя, займаєтьсяспортом. Наявність же у оскаржуваній постанові граматичних помилок, речень з різними шрифтами, відсутність кінцевого терміну на оскарження постанови та назви суду, куди можна звернутися з апеляційною скаргою свідчить про формальність розгляду справи з боку судді, упередженості та бажання уникнути апеляційного оскарження. Порушено судом також і вимоги ст. 33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення.

Таким чином, на думку ОСОБА_2, порушення Конституції та законів України, як працівниками поліції так і судом першої інстанції, призвели до неправомірного винесення постанови судді щодо нього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_2 07 травня 2017 року о 04 год. 10 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Автозаводській, 99/4, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252,280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вірно встановив суд першої інстанції, винуватість ОСОБА_2 у порушення правил дорожнього руху, відмові від проходження, відповідно до встановленого прядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративні правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, поясненнями свідків, що містяться в матеріалах справи (а.с. 2) та наданими безпосередньо в суді першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення матеріалами, які підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння - рапортом поліцейського роти 5 батальону 2 УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_4, а також дослідженим в судовому засідання відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції під час складання протоколу щодо ОСОБА_2

Під час перегляду вказаного вище відеозапису у суді апеляційної інстанції категорична відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння знайшла повне підтвердження.

Таким чином доводи ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є голослівними, та не підтверджуються матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_2 на відсутність свідків при його відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними, оскільки суперечать даним протоколу про адміністративне правопорушення, письмовим поясненням свідків, рапорту поліцейського, які підтверджуються даними відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги в тій частині, що працівник поліції зловживав службовим становищем та порушував закон України «Про національну поліцію», оскільки апелянтом не наведено конкретних доказів на підтвердження таких порушень.

Твердження ОСОБА_2 про те, що суддя в порушення вимог закону не забезпечив присутність свідків при розгляді справи, та не вжив передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, також є безпідставними, так як в суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4 та досліджений наданий ним відеозапис із нагрудної камери. Доводи ОСОБА_2 про те, що під час ознайомлення з матеріалами справи 24 травня 2017 року ним не було виявлено ніяких відеоматеріалів також не можуть бути взяті до уваги, оскільки диск з відеозаписом було долучено до матеріалів справи пізніше - 19.07.2017 року (а.с.22).

Почерк, яким написане пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення від імені ОСОБА_2 (а.с.1) має зовнішню схожість з почерком заяви ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.5) і у суду відсутні сумніви щодо достовірності даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 під підпис був ознайомлений з датою та часом судового засідання 19.06.2017 року (а.с.11), що спростовує доводи апеляційної скарги про порушення права порушника на захист.

З огляду на викладене, рішення судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Підстав для закриття провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП, у в зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, немає.

У зв'язку з цим суддя суду апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2- без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністравтиного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко