Справа № 473/1167/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"20" червня 2017 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Зубар Н.Б.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська матеріали, що надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Миколаєві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, працює в ТОВ Техноторг, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №229840 від 14.04.2017 року - 14.04.2017 року о 01 год. 53 хв. в м.Миколаєві на пр.Г.України біля будинку 13-Ж водій ОСОБА_3, в порушення п.2.5 ПДР України, керував транспортним засобом ВMW 325 державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Водієві відповідно до встановленого законом порядку було запропоновано пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі за допомогою газоаналізатора «Драгер», у присутності двох свідків водій ОСОБА_3 відмовився від медичного огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

В протоколі зазначені свідки відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан спяніння, а саме ОСОБА_4 (м.Миколаїв, вул.Весилинівська, 13) та ОСОБА_5 (АДРЕСА_1).

В протоколі зазначено, що до нього додаються пояснення свідків, відео фіксація з нагрудної камери ДМ 4063.

Відразу до протоколу диск з відеофіксацією долучено не було, до суду його було надіслано супровідним листом від 25.05.2017 року за №7062/41/16-17, вхідний суду 29.05.2017 року.

Згідно вказаного протоколу у водія ОСОБА_3 вилучено посвідчення водія ВАЕ 791563, видане 29.05.2012 року ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Миколаїв.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 14.04.2017 року о 3 год. 23 хв. він залишив транспортний засіб та зобовязався не керувати у звязку із станом алкогольного спяніння.

Згідно із письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 14.04.2017 року вони підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння.

Дії ОСОБА_3 посадовою особою поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.1 ст.130 КпАП України як відмова від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у й ого відсутності та просив врахувати заперечення, викладені письмово. З огляду на наявність вказаної заяви, судом було прийнято рішення про розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Представник особи, яка притягується до відповідальності, - фахівець в галузі права ОСОБА_2, - просив провадження по справі закрити, вказуючи на те, що на момент складання працівниками поліції протоколу відносно ОСОБА_3, - останній автомобілем не керував, перебував у транспортному засобі, якій стояв і тривалий час не рухався. Працівник поліції не зупиняла ОСОБА_3 під час руху, вона підійшла до авто, яке вже тривалий час не рухалося і почала пропонувати пройти медичний огляд.

Співробітник поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_6, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, - до суду не зявилися. Перша не зявилася до суду через відсутність фінансування на відрядження, а свідки ОСОБА_5 з невідомих причин, ОСОБА_4 не отримав рекомендований лист.

В судовому засіданні було оглянуто диск, який було надіслано із супровідним листом від 25.05.2017 року за №7062/41/16-17. На вказаному диску є відео, з якого вбачається, що співробітник поліції підходить до автомобілю, який не рухається, стукає у вікно і повідомляє особі, яка там знаходиться, що через гучну музику, яка лунає з авто було викликано поліцію. На відео відсутні записи того, що автомобіль рухається, а особа, яка там знаходиться, - ним керує.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує положення пунктів 4.1. та 4.2 Рішення КСУ від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) відповідно до яких:

«4.1. Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005).

Принцип правової визначеності означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки" (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року N 17-рп/2010). Наведені конституційні засади враховуються Конституційним Судом України у процесі перевірки на відповідність Конституції України положень статті 141, частини шостої статті 258 Кодексу.

4.2. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку)».

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року - водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено три різні склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють обєктивну істину у справі.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З об'єктивної сторони правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП характеризується активними діями, що полягають в здійсненні керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №229840 від 14.04.2017 року - 14.04.2017 року о 01 год. 53 хв. в м.Миколаєві на пр.Г.України біля будинку 13-Ж водій ОСОБА_3, в порушення п.2.5 ПДР України, керував транспортним засобом ВMW 325 державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння.

Проте, суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши пояснення учасників процесу, вважає, що відсутні докази того, що ОСОБА_3 здійснював саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та у звязку із цим відмовився від проходження медичного огляду.

Отже з наведеного слід зробити висновок, що зібрані посадовою особою докази виключають наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.1) ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст.130, 247, 268, 280, 283-285 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія ВАЕ 791563, видане 29.05.2012 року ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Миколаїв, - повернути ОСОБА_3 після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня вручення постанови особі, що притягується до відповідальності.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_8

Згідно оригіналу: Суддя: