Справа №477/505/17 14.06.2017
Провадження №33/784/229/17
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Алексишинця М.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 травня 2017 року, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- якою, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400грн. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 20 березня 2017 року близько 05-30 години ОСОБА_1 в м. Миколаєві по проспекту Богоявленському, в районі будинку 357, керував мопедом «Хонда Діо» з явними ознаками алкогольного сп'яніння (а саме - запах алкоголю з порожнини рота). На місці зупинки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», показник якого становив 1, 92 проміле, однак з цими результатами не погодився. В той же час пройти медичний огляд на стан сп'яніння в медичній установі відмовився в присутності двох свідків, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 130 КУпАП, як вчинене порушення, передбачене диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП повторно.

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього, у зв'язку порушенням працівниками поліції вимог проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, невірною кваліфікацією його дій за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Вважає, постанову суду необґрунтованою, ухваленою без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Зазначає, що дії працівників поліції не відповідають законним вимогам, так як на даний час вони перевищують свої повноваження не закріплені в ПДР України, тобто усі вимоги по зупиненню транспортного засобу, перевірці документів, направлення на проходження медичного огляду на стан сп'яніння є незаконними, а тому і докази отримані у невстановленому КУпАП порядку, вважає недопустими доказами.

Вказує, що судом першої інстанції при досліджені матеріалів адміністративної справи не встановлено чи існує свідоцтво про перевірку алкотестеру «Драгер», чи можна довіряти його показникам. Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення містить цифровий показник у виді 1,92% проміле, проте а ні з квитанції, а ні з протоколу не можливо встановити, що це за показник та процент чого він показує.

Звертає увагу, що в процесі судового розгляду справи, судом не були опитані поняті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відхилено клопотання про допит інших свідків.

Наголошує, що співробітники поліції в порушення вимог ст. 268 КУпАП не роз'яснили в присутності свідків права та обов'язки особи, що притягається до адміністративної відповідальності, чим, на думку апелянта, порушили його права.

Вважає, що згідно вимог ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а в його випадку згідно формулювання протоколу про адміністративне правопорушення БР №229352, він керував мопедом лише нібито з ознаками алкогольного сп'яніння. Зазначає, що чинний кодекс про адміністративне правопорушення не містить правової норми, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом саме з ознаками сп'яніння.

Вважає, що його дії неправильно судом кваліфіковано за ч.2 ст. 130 КУпАП. Пояснює, що 01.11.2016р. суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва виніс відносно нього постанову про звільнення від адміністративної відповідальності за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження, а відповідно до вимог ст. 24 КУпАП такий вид адміністративного стягнення, як усне зауваження, взагалі відсутній. Робить висновок, що особа звільнена від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП не може вважатися такою що вже піддавалася адміністративному стягненню при допущені нового адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі, з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду 20 березня 2017 року близько 05-30 години ОСОБА_1 в м. Миколаєві по проспекту Богоявленському, в районі будинку 357, керував мопедом «Хонда Діо» з явними ознаками алкогольного сп'яніння (а саме - запах алкоголю з порожнини рота). На місці зупинки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», показник якого становив 1, 92 проміле, однак з цими результатами не погодився. В той же час пройти медичний огляд на стан сп'яніння в медичній установі відмовився в присутності двох свідків, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 130 КУпАП, як вчинене порушення, передбачене диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП повторно.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 не заперечував обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, проте заперечував, що в його діях відсутні ознаки повторності тому, що провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього було закрито.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП на пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, які підтвердили дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водія на стан сп'яніння на місці зупинки, передбаченої п.2.4 Розділу ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р. Огляд на стан сп'яніння проводився на місті зупинки транспортного засобу у зв'язку з виявленими ознаками - порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, покази якого склали 1,92% проміле алкоголю. З даними показниками алкотесту ОСОБА_1 не погодився, проте і до медичного закладу їхати відмовився.

Дані,обставини також підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 229352.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги на підтвердження винуватості ОСОБА_1 тестування на алкоголь №2072 від 20.03.2017р., акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3 оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі та не суперечать їм.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд осіб, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або, у разі незгоди водія на проведення такого огляду, у закладі охорони здоров'я.

З матеріалів провадження, протоколу про адміністративне правопорушення, результатів тестування на алкоголь, акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, показань свідків вбачається, що водій ОСОБА_1 добровільно погодився пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків.

Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. З результатів тестування на алкоголь (а.с.1) вбачається, що дана квитанція містить всі необхідні складові: час та місце проведення тесту, дані про осіб - учасників тестування - інспектора та особу, що тестується, підписи останніх, результат тесту - 1,92 ‰. Цей показник свідчить про концентрацію алкоголю в крові ОСОБА_1 Згідно даної квитанції, тест № 2072 був здійснений за допомогою Alcotest 6810, прилад № ARAM-2288, принтер № ARAM-5667.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення протоколи про правопорушення мають право складати, в тому числі, уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Тому твердження ОСОБА_1 про незаконність дій поліцейських та порушення ним Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

Також являються безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що дії поліцейських щодо зупинення його транспортного засобу у разі не порушення водієм правил дорожнього руху, є незаконними.

Зупинка автомобіля регламентована п.21-1, ст.11 Закону України «Про міліцію», також наказом № 111 МВС «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби МВС України» від 27.03.2009 року, та Законом України «Про дорожній рух». Тому, зупиняючи ОСОБА_1, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, поліцейські діяли відповідно до вимог закону.

Між тим, апеляційний суд вважає за необхідне змінити судове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 35 КУпАП повторним правопорушенням вважається вчинення протягом року однорідного правопорушення, за яке особу вже піддано адміністративному стягненню.

Із постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01.11.2016р., вбачається, що ОСОБА_1 суд звільнив від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 т. 130 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Крім того, статтею 24 КУпАП такий вид адміністративного стягнення, як усне зауваження не передбачений.

Таким чином, не зважаючи на те, що стосовно ОСОБА_1 29.09.2016 року був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, кваліфікація його дій за ч.2 ст. 130 КУпАП є неправильною, оскільки на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, він не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та адміністративне стягнення за вчинення цього правопорушення на нього не накладалось.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП і призначити йому стягнення передбачене санкцією цієї адміністративно-правової норми.

Враховуючи, що за даними Управління патрульної поліції у м. Миколаєві ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тобто не має права на керування транспортним засобом, то такого він і не може бути позбавлений.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 травня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. - змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 т. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 320 грн. Транспортний засіб, затриманий у зв'язку зі даним правопорушенням - мопед «Хонда Діо» АF 27-1619308, повернути власнику.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Куценко О.В.