АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1345/17 Головуючий І інстанції -
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

25 жовтня 2017 суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду, 10.10.2017 року ОСОБА_3подав апеляційну скаргу (а.с. 37).

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2017 року ОСОБА_3 зазначає, що участь у судовому засіданні не приймав, судових повідомлень щодо дати розгляду справу не отримував, із постановою Київського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2017 року ознайомився лише 02.10.2017 року (а.с. 40).

Просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, відновити пропущений строк.

При вивчені матеріалів справи та апеляційної скарги встановлені підстави для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частина 3 ст. 8 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими було повідомлено ОСОБА_3 про розгляд справи в Київському районному суді м. Харкова.

ОСОБА_3 надав пояснення, протокол підписувати відмовився, отримувати копію протоколу відмовився про, що відповідно до п.2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейським зроблено відповідний запис (а.с. 1).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 має захисника адвоката Ярьоменко Р.Р. яка діє на підставі адвокатських угод про надання правової допомоги від 19.01.2017, 28.02.2017 року (а.с. 13, 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитись з матеріалами справи; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Про розгляд справи Київським районним судом м. Харкова 20.01.2017 року, постановою якого адміністративний матеріал відносно ОСОБА_3 повернуто до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові для належного оформлення захиснику ОСОБА_3 адвокату Ярьоменко Р.Р. було відомо. Саме тому 19.01.2017 року вона звернулася з завою про відкладення судового розгляду (а.с. 12).

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 20 січня 2017 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_3 повернуто до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові для належного оформлення (а.с.16-18).

Після повернення адміністративного матеріалу з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові до районного суду, судовий розгляд був призначений на 28.02.2017 року. Захисник ОСОБА_3 адвокат Ярьоменко Р.Р. 28.02.2017 року звернулась з заявою про відкладення судового розгляду у зв'язку з укладенням договору про надання юридичної допомоги 28.02.2017 року, при цьому жодних даних про припинення дії адвокатської угоди про надання правової допомоги від 19.01.2017 року районному суду не надала (а.с. 27).

Таким чином, ОСОБА_3 мав можливість за допомогою свого захисника адвоката Ярьоменко Р.Р. отримати належну правову допомогу, як зазначено в адвокатських угодах (а.с. 13, 28).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Звертаючись з апеляційною скаргою майже через вісім місяців ОСОБА_3не надав доказів про наявність у нього перешкод у реалізації свого права на оскарження постанови районного суду від 28.02.2017 року у встановлений законом строк.

Крім того, укладення 26.09.2017 року договору з адвокатом Черних І.О. про надання правової допомоги або після цієї дати з будь-яким іншим адвокатом не свідчить про пропуск встановленого законом строку на оскарження постанови суду з поважних причин.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин. Відповідно, у поновленні строку ОСОБА_3 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_3 у поновленні строку на подачу апеляційної скарги на постанову Київського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2017 року.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко