Справа № 569/6750/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від УПП в м. Рівне про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, інд. № НОМЕР_1, за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

22 квітня 2017 року о 02 год. 00 хв. в м. Рівне по вул.. Г. Полуботка, 37 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Carisma д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп»яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест №0687 «Драгер 6870» та проведення такого огляду у мед закладі відмовився у присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчинені правопорушення за обставин зазначених у протоколі заперечив, просив закрити провадження по справі у звязку з відсутністю події і складу правопорушення. Не заперечував факт перебування в стані алкогольного спяніння, проте автомобілем не керував, сидів на пасажирському місці поруч з водієм ОСОБА_3 22.04.2017р. він зі своїм знайомим рухались по вул.. Г.Полуботка, водій ОСОБА_3 відчув, що в автомобілі спустило заднє праве колесо і здійснив аварійну зупинку навпроти будинку № 37. Вийшовши з автомобіля, пересвідчившись, що колесо дійсно спущене, вирішили його замінити, оскільки у його автомобілі не виявилось домкрату. ОСОБА_3 поїхав додому його взяти, а він залишався на місці. Так, як ми здійснили аварійну зупинку біля пожежної частини, що розташована в м. Рівне по вул.. Г.Полуботка, до нього підійшов працівник пожежної частини, попросив від»їхати від в»їзду частини. Він відповів, що не має змоги від»їхати так, як у ньому пробите заднє праве колесо. На його пояснення працівник пожежної частини не відреагував та викликав працівників патрульної поліції. Після чого прибули поліцейські, які попросили його надати посвідчення водія та документи на автомобіль. Він надав документи на автомобіль, а посвідчення водія нього не було, оскільки транспортним засобом не керував та залишив їх вдома. Від проходження медичного огляду відмовився, оскільки автомобілем не керував, і як пасажир транспортного засобу не зобовязаний проходити такий огляд. Така відмова обурила поліцейського, після чого він склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка інспектор роти №2 батальйону УПП в м. Рівне ОСОБА_4 показав, що 22 квітня 2017 року приблизно о 02 год. ночі був здійснений виклик на «102» про те, що водій автомобіля НОМЕР_3 перегородив в»їзд до пожежної частини, що розташована в м. Рівне по вул.. Г.Полботка. Коли вони прибули на місце виклику гр.. ОСОБА_5 стояв біля автомобіля. До них вийшов працівник пожежної частини який пояснив, що даний громадянин уже 5-7 м від»їхав від в»їзду та на даний момент нікому не заважав. Тому зі слів працівника пожежної частини і склали адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для повного і всебічного з'ясування обставин справи судом викликалися свідки пояснення яких долучені до матеріалів справи ОСОБА_6 та ОСОБА_7, однак в судове засідання останні не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялося належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на п. 1 ст. 247 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння не доведений і наведене спростовується наступним.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1.6. «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 року № 400/666, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп"яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адмінправопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об»єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп»яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

З урахуванням викладеного, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували керування ОСОБА_8 22 квітня 2017 року в м. Рівне по вул. Г. Полуботка транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння. А обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки як підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 протокол було складено зі слів працівника пожежної частини.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз»яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 ст. 130 КУпАП склад адміністративного правопорушення полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного ......... сп"яніння.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння не доведений та спростовується показаннями самого правопорушника, свідка та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Статею 62 Конституції України закріплена презумція невинуватості особи, відповідно до якої обвинувачення не може грунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її коритсть.

Згідно ст.ст. 1,8 КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, в тому числі осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов"язків. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що дії під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтями 3,8 Конституції України проголошено, що людина, її права і свободи людини та їх гарантії визнаються в Україні найвищою цінністю, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. В Україні визнається і дії принцип верховенства права.

Виходячи з наведеного, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1С, не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.