Справа №718/702/17
Провадження №3/718/220/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2017 року м.Кіцмань

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Кіцманського сектору безпеки дорожнього руху ГУНП в Чернівецькій області щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 26.03.2017 року о 20 год. 00 хв. керував автомобілем марки «Фольцваген Гольф», номерний знак WPZХ271, у с. Берегомет, Кіцманського району, Чернівецької області, у стані наркотичного спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що наркотичні засоби не вживає, а тому ніяк не міг керувати того дня автомобілем в такому стані. Пояснив, що з ним в автомобілі 26.03.2017 року о 20 год., в момент зупинки його авто працівниками поліції, перебував пасажир ОСОБА_2, відомості про якого, ні в протоколі, ні в матеріалах справи не відображені. Вважає, що безпричинно зупинений працівниками поліції. Просив справу закрити.

Адвокат ОСОБА_3 подав заперечення на протокол, посилаючись на порушення поліцейськими діючих нормативно-правових актів, які допущені при складанні протоколу, а тому просив справу відносно ОСОБА_1 закрити з підстав, передбачених в п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 в суді пояснив, що 26.03.2017 року на протязі цілого дня їздив з ОСОБА_4 в автомобілі, точно знає, що водій заборонених речовин не вживав, перебував в тверезому стані, коли авто зупинила поліція.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_3, свідка ОСОБА_2, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із наданого ОСОБА_1 запереченням на протокол, ОСОБА_1 винуватості не визнав і доказів його провини у вчиненні правопорушення, які б свідчили про його винуватість, працівниками поліції не надано, а скеровані на адресу суду матеріали здобуті з порушенням норм, які передбачені ст. 266 КУпАП та порядку, інструкції проведення медичного освідчення, в той час як протокол про адміністративне правопорушення БР№280022, складений 26.03.2017 року щодо ОСОБА_1 не може вважатися належним доказом в справі про адміністративне правопорушення з огляду на наступне.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Частина 1 статті 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, в протоколі зазначено, що водій керував автомобілем в стані наркотичного спяніння, однак, не вказані ознаки, які свідчили б про перебування водія саме в такому стані. В той же час в протоколі відсутні посилання на свідків, які можуть підтвердили або спростували факт перебування водія в стані наркотичного спяніння.

В протоколі невірно зазначено пункт ПДР, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно п.4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

За вказаних обставин, слід зазначити, що по даній категорії справ, а саме за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявність двох свідків є обов'язковою.

Крім того, у відповідності до ст.256 КУпАП та п.4.2. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затверд женої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 №77, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частинами першою - четвертою статті 130 КУпАП, наявність свідків є обов'язковою. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно ж до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного і обґрунтованого судового рішення.

В зв'язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а у суду виникли сумніві щодо правдивості даних в ньому та законності його складання, то в такому випадку він не може слугувати як належний, допустимий доказ по справі.

Відповідно до вимог ч.2ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, прихожу до висновку, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не може бути визнано належним та допустимим доказом та не може бути підставою для прийняття законного та обґрунтованого рішення про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші належні докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що при складенні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не зібрано переконливих доказів його вини, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ч.1 ст.130, ст.ст. 251,256,280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: О.І. Мінів