Провадження № 33/792/182/17
Справа № 683/63/17 Головуюча в 1-й інстанції Бондарчук Л.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретарів судового засідання Інжиєвської Ю.А., Крисюк В.С., Купельської Н.П., особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 11 січня 2017 року о 17 год. 00 хв. по вул. Ессенській в м. Старокостянтинів Хмельницької області на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем «Мерседес Бенц», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, з наступними змінами та доповненнями, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки він її отримав лише 16 березня 2017 року, яка судом була йому направлена 15 березня 2017, а розгляд справи проводився без належного його повідомлення про час та місце розгляду, що, на його думку, є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження; постанову суду першої інстанції просить скасувати та закрити провадження в справі. Вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки він є інвалідом, а судом першої інстанції не було проведено необхідної перевірки на стан його осудності, про що він заявляв клопотання, однак судом таке його клопотання до уваги прийнято не було; вважає, що працівниками поліції огляд на стан сп'яніння проводився з порушеннями відповідної інструкції, спиртного він не вживав, протокол підписаний не ним; судове рішення постановлене на основі однобічного та неповного дослідження всіх обставин справи, а протокол, покладений в основу доказування його вини, містить його зауваження щодо невживання спиртного, яким суд не дав оцінки, а також не дав оцінки показанням свідків, в справі відсутній акт огляду, що є порушенням законодавчих актів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, допитавши працівника поліції, який складав протокол - ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, постанова суду щодо нього скасуванню - з закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 20 лютого 2017року, копія постанови суду була надіслана йому судом лише 15 березня 2017 року (а.с. 22), та отримана 16 березня 2017 року (а.с. 23). За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку оскарження постанови суду щодо нього, в зв'язку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Апеляційній суд зауважує, що з огляду на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Апелянт був повідомлений судом першої інстанції про місце, день та час судового розгляду, відтак в суду першої інстанції, були підстави для розгляду справи в його відсутність, зважаючи на неодноразові відкладення ним судових засідань, що вказувало на намагання апелянтом затягнути судовий розгляд.

Обгрунтованих підстав вважати, що правопорушення вчинене апелянтом в стані неосудності та підстав для призначення експертизи такого стану, про що він вказував в апеляційній скарзі та в апеляційному суді, немає.

Згідно положень ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративні правопорушення суддя, в провадженні якого перебуває справа, зобов'язаний з'ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо. Однак суд першої інстанції не дотримався таких положень закону.

Як видно з постанови суду першої інстанції, в основу доведеності вини ОСОБА_2 судом першої інстанції покладено протокол про адміністративне правопорушення, дані роздруківки алкотестеру, пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, визнано такі докази належними та допустимими в підтвердження доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак з такими висновками суду апеляційний суд погодитись не може. Дослідивши зібрані та досліджені докази, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду винесена передчасно, без повного, всебічного з'ясування обставин справи, без належної перевірки дотримання процедури проведення поліцейським на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп'яніння.

Як видно з протоколу судового засідання (а.с. 1) в протоколі відсутнє зазначення про свідків вчиненого правопорушення, проведеного огляду особи на стан сп'яніння. В своїх поясненнях по суті складеного протоколу ОСОБА_2 вказав, що «спиртних напоїв не вживав», хоча в даних графи протоколу щодо результатів огляду розписався, роздруківка з спеціального технічного засобу, з допомогою якого проводився такий огляд, ОСОБА_2 не підписана.

В апеляційному суді ОСОБА_2 категорично заперечив присутність свідків під час того, як він продував прилад, вказував, що не погоджувався з результатом огляду, заперечуючи достовірність даних тесту, про що написав в протоколі, що спиртних напоїв не вживав.

Допитаний апеляційним судом працівник поліції ОСОБА_5 повідомив, що під час проведення огляду ОСОБА_2 були присутні двоє свідків, вказав, що в поліції є повний запис фіксування правопорушення, де зафіксована наявність свідків, зобов'язавшись надати його суду.

Однак на вимогу суду апеляційному суду було надано лише короткостроковий запис, на якому навіть не зафіксовано проходження ОСОБА_2 огляду, присутності свідків на наданому суду відео теж не зафіксовано. Не неодноразові виклики суду свідки, пояснення яких були долучені до справи, не з'явились, органом поліції теж не було забезпечено з'явлення цих свідків до суду.

Долучені до справи письмові пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 свідчать про те, що ОСОБА_2 проходив огляд на стан сп'яніння. Однак в цих поясненнях жодним чином не відображено, чи погоджувалась особа з результатами тесту чи ні. Відповідний акт огляду, який мав би складатись в такому випадку, за участю особи, що проходить огляд та свідків (та лише цей акт є підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення) не складався, що підтверджував допитаний свідок ОСОБА_5

Ухвалюючи рішення про накладення стягнення суд першої інстанції жодним чином не перевірив дотримання працівниками поліції процедури проведення такого огляду відповідним нормативним актам, що регламентують проведення такого огляду. Апеляційним судом встановлено, що огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння був проведений з недотриманням відповідного порядку, в зв'язку з чим докази, якими обгрунтовується доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, не можуть бути покладеними в основу доведеності його вини з наступних підстав.

Згідно положень ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушеннями вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зважаючи на ту частину запису фіксування правопорушення, яку надано суду, суд вважає, що в поліцейських були всі підстави вважати, що особа, щодо якої в подальшому було складено протокол, вживала спиртні напої та в них були всі підстави для проведення такого огляду, про наявність таких ознак вказано також в поясненнях свідків.

Однак, для того, щоб такий огляд вважався таким, що може бути слугувати підставою для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, огляд має бути проведений у суворій відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, а в суду мають бути відсутні обгрунтовані сумніви з приводу дотримання працівниками поліції передбаченої чинним законодавством процедури огляду. Недотримання норм вищевказаних нормативних актів може давати підстави для висновку про недопустимість доказів на підтвердження обставин події та доведеності вини особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

Невід'ємною складовою раніше зазначеної Інструкції № 1395 від 7.11.2015 року є бланки документів, в тому числі бланк протоколу про адміністративне правопорушення відповідного зразка (додаток до п. 2.1), проте, в матеріалах справи застосовано бланк протоколу зразка, зміст якого відрізняється від належного.

За змістом п. 10 Інструкції результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічним засобів, акт складається в двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння. За змістом цієї норми саме наявність акту огляду є підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення (а не запис в протоколі, який не підписаний до того ж свідками), в якому зазначаються результати огляду. Також згідно абз. 3 п. 10 Інструкції визначено, що в разі роздрукування на папері показників спеціального технічного засобу, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, однак наявність відповідної роздруківки не звільняє працівника поліції від обов'язку скласти акт огляду, чого в даній справі зроблено не було, його копія ОСОБА_2 не вручалась.

За таких обставин складений протокол не може вважатись належним та допустимим доказом.

Пояснення свідків, долучених до справи, не містять даних про те, що ОСОБА_2 погоджувався з результатами огляду, підписи цих свідків в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні взагалі, тому такі письмові пояснення не можуть бути покладені в основу доведеності вини особи, бути визнані належними та достовірними доказами. Вказані пояснення свідків, в сукупності з його поясненнями в протоколі (що він спиртних напоїв не вживав) не спростовують тверджень ОСОБА_2 в апеляційному суді, що він не погоджувався з результатами огляду, а протокол підписав вже в райвідділі поліції, де свідків не було.

При цьому апеляційний суд враховує, що з незрозумілих причин, в разі перебування особи в стані алкогольного сп'яніння, її не було відсторонено від керування транспортними засобами, жодних даних про такі дії, які в разі керування особою в стані сп'яніння є обов'язковими для органу поліції, матеріали справи не містять.

Вказані обставини свідчать, що поліцейськими, якими проводився огляд ОСОБА_2 та складення протоколу щодо останнього через незнання чи ігнорування вимог закону, порушено вимоги ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 9 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Однак суд першої інстанції на такі порушення при фіксуванні працівниками поліції правопорушення та складенні документів, уваги не звернув, та постановив судове рішення на підставі доказів, які не можуть бути визнані допустимими та складеними з дотриманням передбаченого законодавством порядку.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати, провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар