Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/112/17 Головуючий в 1 інст. Салтан Л.Г.
Провадження №33/778/352/17 Доповідач в 2 інст. Городовенко В.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

при секретарі Лопух Ю.О.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, та його захисника-адвоката Погосян М.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з апеляційною скаргою захисника-адвоката Погосян М.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 січня 2017 року о 17-50 год., у м.Запоріжжя, буля будинку №6 по вулиці Василя Сергієнка, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення та координації рухів). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Погосян М.А. просить вищевказану постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 скасувати, та провадження по справі закрити. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд неповно з'ясував всі фактичні обставини справи, не дослідив докази та не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Крім того зазначає, що у постанові суду не вказано, за порушення яких саме вимог ПДР України ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Погосян М.А., які підтримали апеляційну скаргу і наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав, та пояснив, що він 08 січня 2017 року, приблизно о 12 годині, приїхав на своєму автомобілі НОМЕР_2, у м.Запоріжжя, до своєї племінниці ОСОБА_4 Не доїхавши до її дому в Хортицькому районі, в нього зламався автомобіль. Він закрив машину та пішки пішов до племінниці. Під час обіду він вживав спиртні напої, оскільки не збирався вподальшому керувати автомобілем. Приблизно о 18 годині він пішов до автомобіля, чекаючи своїх знайомих, які повинні були забрати автомобіль. У цей час до нього під'їхали працівники патрульної поліції і запропонували пройти огляд на стан сп'яніння. Він відмовився, оскільки автомобілем не керував.

До вказаних пояснень ОСОБА_2 суд ставиться критично, оскільки вони суперечать всім іншим зібраним та перевіреним судом першої інстанції доказам по справі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №270229 від 08 січня 2017 року, в якому викладені обставини справи, відображені свідки події, та зафіксовано, що ОСОБА_2 відмовився від підпису у протоколі та від дачі пояснень (а.с.1); а також актом огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направленням ОСОБА_2 на огляд до КУ «ЗОНД» з метою виявлення стану сп'яніння, з яких вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров'я (а.с.2, 3); поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких вбачається, що останні 08 січня 2017 року приблизно о 17-30 годині були свідками, як по вулиці В.Сергієнка ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_3, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а також підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» в присутності поліцейського, та у закладі охорони здоров'я (а.с.4-7).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд першої інстанції вислухав пояснення ОСОБА_2 та його захисника, допитав в якості свідків поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9, оглянув відеозапис подій (файл , на якому ОСОБА_2 на пропозицію працівників поліції надати пояснення та документи, ліг на пасажирське сидіння автомобіля, та відмовився від пояснень. Його мова, жести та поведінка співпадають з висновками патрульних поліцейських про наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння), також дослідив інші докази, які наявні в матеріалах справи, і які були долучені учасниками процесу у судовому засіданні, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, будь-яких порушень допущених при їх складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №270229 від 08 січня 2017 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Погосян М.А. про те, що на момент виявлення патрульними поліцейськими ОСОБА_2 його автомобіль не рухався, тому його не можливо вважати водієм транспортного засобу, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом встановлений за допомого показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, пояснення яких судом першої інстанції було обґрунтовано визнано належними доказами по справі.

Доводи захисника-адвоката Погосян М.А. про те, що свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не були присутні при відмові ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, суперечать поясненням самого ОСОБА_2, який зазначив, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, так як не керував транспортним засобом, поясненням свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а також відомостям зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, та не спростовують висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд також критично відноситься до доводів апелянта про невідповідність деяких пунктів ПДР України нормативним актам, які регулюють дії поліції на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, оскільки Закон України «Про Національну поліцію» має переважну юридичну силу над піднормативними актами, і прямо відносить до основних та додаткових повноважень поліцейського всі виконані ними дії щодо виявлення стану алкогольного сп'яніння, зупинки транспортного засобу та складання протоколу (ст.ст.23, 24, 30, 32, 33, 35 та інші), і свідчать про правомірність та законність їх дій.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, та наклав стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Погосян М.А. залишити без задоволення, а постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.В. Городовенко