Справа № 461/2837/17 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/783/1158/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2, представника ОСОБА_3-ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_6 на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 05 вересня 2017 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України ОСОБА_3-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3-ОСОБА_4 за ч.1 ст.483 МК України закрито на підставі п.2 ст.467 МК України.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №0742/209000000/17 від 10.03.2017 року товар транспортний засіб «VW Passat», реєстраційний номер кузова НОМЕР_1, 1998 року випуску, обєм двигуна 1896 см. куб., вартістю 151076,15 грн. повернуто ОСОБА_3-ОСОБА_4 після належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

Згідно з постановою, 03.03.2017 року близько 18 год. 20 хв. в зону митного контролю митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС, із ОСОБА_7 до України смугою руху «зелений коридор» вїхав транспортний засіб «VW Passat», р.н. LUB30382, номер кузова НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_3-ОСОБА_4.

До митного оформлення громадянин ОСОБА_3-ОСОБА_4 подав паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер FC355467, виданий 11.04.2016 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу «VW Passat», р.н. LUB30382, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії DR/BAІ № 0146685, згідно з яким власником автомобіля є Skorski Jaroslaw Kamil, адреса: 20-386 Lublin Cmilow Willowa 13, а також надав Umowa Uzyczenia z prawem wyjazdu za granice від 27.02.2017 року засвідчене нотаріусом Wioleta Fabrowsk, який зареєстрований за адресою: 22-500 Hrubieszow, ul.Staszica 14, документ на полькій та російській мовах, що дає право на тимчасове користування вищезгаданим автомобілем громадянином України ОСОБА_3-ОСОБА_4 Під час здійснення митних формальностей відносно громадянина України ОСОБА_3-ОСОБА_4 та транспортного засобу «VW Passat», р.н. LUB30382, номер кузова НОМЕР_1, виникла підозра щодо достовірності поданих громадянином України ОСОБА_3-ОСОБА_4 документів на право користування автомобілем.

У звязку з цим, даний автомобіль було затримано для проведення перевірки. Зокрема, 06.03.2017 року за вих. № 5349/13-70-20/10/38 Львівською митницею ДФС було скеровано запит до нотаріальної канцелярії Wioleta Fabrowsk в м. Грубешів, Республіка Польща, з проханням надання інформації, чи видала згадана вище нотаріальна канцелярія гр. України ОСОБА_3-ОСОБА_4 доручення на користування автомобілем від 27.02.2017 року. 07.03.2017 року митницею за вхідним № 8116/13-70-20 було отримано відповідь на даний лист, відповідно до якої нотаріус Wioleta Fabrowsk повідомила, що документ посвідчення про власність (дозвіл на користування) не видавався в моїй канцелярії і це вказує на те, що в них є неправдиві елементи.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, представник Львівської митниці ДФС ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 05 вересня 2017 року, просить таку скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3-ОСОБА_4 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене даною статтею у повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог представник митниці покликається на те, що суддею місцевого суду невірно проведено розрахунок строку накладення адміністративного стягнення, а саме з моменту перетину ОСОБА_3-ОСОБА_4 митного кордону України 03.03.2017 року, оскільки таке не є моментом виявлення правопорушення, а днем виявлення є 07.03.2017 року, коли посадовою особою органу доходів і зборів зібрано всі необхідні відомості, а тому на час розгляду протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_3-ОСОБА_4 такі строки не закінчилися.

Заслухавши представника митниці на підтримання поданої апеляційної скарги, представника ОСОБА_3-ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, який вважає таку безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним й обгрунтованим, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.487 МК України, правове забезпечення провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу норм митного законодавства вбачається, що законодавець повязує початок обчислення строку накладення адміністративного стягнення з днем вчинення порушення митних правил, а в справах про триваючі правопорушення, у тому числі передбачені ст.ст. 469, 477-485 МК України - з днем виявлення цих правопорушень.

При цьому, протиправна дія (бездіяльність) при триваючому проступку триває аж до моменту його виявлення, тому до юридичного факту, що підтверджує наявність триваючого проступку, відноситься його виявлення, з дня якого починається обчислення строків давності притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до правової позиції Міністерства юстиції України, висловленої в листі від 01 грудня 2003 року № 22-34-1465 «Щодо скоєння особою триваючого правопорушення», триваючим правопорушенням є проступки, повязані із тривалим, безперервним невиконанням обовязків, передбачених правовою нормою.

З листа Міністерства юстиції України від 17 липня 2007 року № 22-14-493 вбачається, що триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись із будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обовязків.

Згідно з правовою позицією постанови Верховного Суду України від 09 квітня 2012 року, ухваленої в справі № 21-260 «а -11», порушення митних правил, яке полягає в заявленні у вантажній митній декларації неправдивих відомостей, не можна вважати триваючим, оскільки воно припиняється з поданням декларації митному органу.

Як вбачається із матеріалів справи, порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України, що ставиться у провину ОСОБА_3-ОСОБА_4, мало місце 03.03.2017 року.

В силу того, що надання митному органу документів здійснюється в певний час, а саме під час митного оформлення товарів, повинне бути виявлене саме під час митного оформлення товарів та припиняється із поданням декларації митному органу, відтак діяння особи, яке полягає у діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з наданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані, є закінченим з моменту подання митному органу таких документів, та не може вважатися триваючим правопорушенням.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги представника митниці про те, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, не може бути встановленим на момент його вчинення не заслуговують на увагу.

Оскільки порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України, що за своїм характером не є триваючим, мало місце 03.03.2017 року, строк накладення адміністративного стягнення слід обчислювати з часу його вчинення, а не з часу його виявлення, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Апеляційний суд погоджується із висновком судді місцевого суду про необхідність закриття провадження у справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на час розгляду справи у суді.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування й задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП та ст.529 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 05 вересня 2017 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України ОСОБА_3-ОСОБА_4, залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_6 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1