Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/473/17 Головуючий у 1-й інст. Щербак Д. С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Завязуна С.М.,

секретаря Скородинської Г.В.,

за участю: адвоката ОСОБА_1,

особи щодо якої складено протокол

про адміністративне правопорушення ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови суду, 07.01.2017 року о 23 год. 20 хв. гр. ОСОБА_2 на 39-му км автодороги Житомир-Могилів-Подільський, в порушення п.2.5 ПДР України, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, не стійка хода, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову суду від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга в якій він просить скасувати постанову, як незаконну. В підтримку своїх апеляційних вимог зазначає, що адміністративне стягнення не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Судовий розгляд проведено без його участі, чим грубо порушені права, передбачені ст.268 КпАП України. У постанові є суттєві протиріччя, факту складання протоколу та свідків він не бачив. Підтвердити факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння свідки не можуть, оскільки останні були присутні при зупинці його транспортного засобу, однак не були свідками того, як працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння. У протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні дані про серію та номер вимірювального пристрою, що позбавляє суд можливості перевірити та зробити висновок про те чи пройшов цей технічний пристрій державну реєстрацію, сертифікацію та відповідну повірку та допущений до використання. Розглядаючи справу, суд відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду. Працівниками поліції було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Викладена у протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 927027 від 07.01.2017 року відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП слід було повернути на доопрацювання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції та перевіривши постанову суду в межах апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Вказана обставина є кваліфікуючою ознакою ч.1 ст.130 КУпАП та на переконання апеляційного суду з дотриманням вимог ст.256 КУпАП була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та належно встановлена постановою суду першої інстанції за результатами судового розгляду.

Апеляційний суд вважає, що юридична оцінка дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною. Суд першої інстанції, вирішуючи справу дотримався вимог ст.ст.9, 245, 251, 278, 280, 283 КУпАП.

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_2 відмовився від огляду на стан спяніння за допомогою алкотеста «Драгер» серії АRВН-0658. Крім того, згідно пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_2 також відмовився від огляду на стан спяніння і в медичному закладі.

Зазначеними доказами, які є належними, допустимими та достовірними, повністю спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_2 про порушення працівниками поліції положень Інструкцію про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На думку апеляційного суду, при перевірці обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції було належно дотримано вимоги ст.266 КУпАП.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими апеляційні твердження ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП. Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 не зявився 07.03.2017 року в судове засідання до суду першої інстанції, надіславши попередньо клопотання про відкладення судового розгляду з причин проходження ним курсу лікування. Однак, будь-яких підтверджуючих медичних документів ним надано не було.

27.03.2017 року напередодні наступного судового засідання ОСОБА_2 повторно подав заяву про відкладення судового розгляду справи в звязку з його хворобою. До заяви ОСОБА_2 додав фотокопію довідки про те, що він з 27 по 29.03.2017 року перебуватиме на лікуванні. Проте, дана довідка не була належно завірена. З її змісту не вбачалося, який лікар та медичний заклад її видав, тобто ця довідка викликала обґрунтовані сумніви в достовірності, а обставини неодноразової неявки ОСОБА_2 в судові засідання суду вказували на його намір затягнути судовий розгляд з метою минування строків накладення адміністративного стягнення.

Факт вчинення ОСОБА_2 Д,А. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №9277027 від 07.01.2017 р.; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4; постановою про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП.

Апеляційний суд, аналізуючи наявні в справі докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у співставленні з його апеляційними твердженнями і поясненнями в судовому засіданні про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, вважає їх суперечливими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому визнає їх неправдивими, спрямованими на уникнення останнім від адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 суд першої інстанції дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП та вимог ст.33 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_5