А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19.10.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., за участі прокурора Малицького С.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, та її представника - адвоката Голуба В.К., розглянувши апеляційну скаргу, яку подали ОСОБА_1 та його представник - адвокат Голуб В.К.,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець, одружений, з вищою освітою, працюючий заступником начальника Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, не судимий, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_1, обіймаючи посаду заступника начальника Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, у порушення вимог передбачених ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, після встановленого строку, а саме 01.04.2017, чим учинив передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник - адвокат Голуб В.К., вказують на те, що постанова судді є незаконною. Посилаються на те, що суддею не дана належна оцінка відсутності в ОСОБА_1 вини у формі прямого чи непрямого умислу на порушення вимог фінансового контролю, а також не з'ясовано чи переслідував ОСОБА_1 при заповненні та опублікуванні електронної декларації будь-який корупційний інтерес і безпідставно не визнано технічні збої офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) поважною та основною причиною несвоєчасного подання ним електронної декларації. Просять постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення.

У доповненні до апеляційної скарги адвокат Голуб В.К. вказує на те, що всі додані до протоколу докази, отримані на підставі перевірки, яка проводилась Закарпатським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, є недопустимими, оскільки перевірка була проведена не уповноваженою на те особою, а факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації був виявлений працівниками УКЗ ГУНП, які, всупереч вимог передбачених ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції», не направили матеріали до НАЗК, тобто до органу, який уповноважений здійснювати такі перевірки, а повідомили Закарпатське управління ДВБ НП України. Також посилається на те, що в матеріалах справи немає доказів безумовної констатації несвоєчасності подачі ОСОБА_1 електронної декларації. Вказує й на те, що ОСОБА_1 подав декларацію 31.03.2017, що підтверджується електронним повідомленням, яке прийшло від реєстру на його електронну пошту, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 як об'єктивної, так і суб'єктивної сторони передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення. Крім того, посилається на те, що ОСОБА_1 як суб'єкт декларування неодноразово подавав декларації про свій майновий стан як у паперовому, так і в електронному вигляді за попередні звітні періоди й інформація про його майновий стан є загальнодоступною на сайті НАЗК. Вважає, що складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за несвоєчасне подання декларації за 2016 рік є неправомірним, оскільки несвоєчасне подання останнім декларації відбулось через те, що НАЗК належним чином не була забезпечена робота офіційного веб-сайту, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення. Крім того, посилається й на те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення поза межами передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення, оскільки датою виявлення адміністративного правопорушення є 10.05.2017, що підтверджується листом начальника УКЗ ГУНП в Закарпатській області, а постанову винесено суддею 19.08.2017, тобто більш ніж через три місяці з моменту виявлення правопорушення.

Заслухавши доповідь судді про суть постанови, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, та його представника - адвоката Голуба В.К., які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який судове рішення вважав законним та обгрунтованим, і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення : зібрані по справі докази, а також надані апеляційному суду стороною захисту докази, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Обставини, за яких ОСОБА_1 скоїв передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративне правопорушення, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення № 3 від 19.07.2017 підтверджено, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду заступника начальника Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, після встановленого строку, а саме 01.04.2017, чим учинив передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративне правопорушення (а. с. 1-6).

З наявного в матеріалах справи скріншоту з веб-сайту НАЗК убачається, що датою публікації ОСОБА_1 декларації є 01.04.2017 13:03 (а. с. 10).

З висновку службового розслідування за поданням Закарпатського управління ДВП НП України від 13.06.2017 вбачається, що до ГУНП в Закарпатській області із Закарпатського управління ДВП НП України надійшло подання про встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення або невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі й заступником начальника Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_1. З указаного висновку також убачається, що в ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 не подав декларацію у встановлений законом строк (а. с. 22-25).

Витягом із наказу № 36 о/с від 24.02.2017 вбачається, що ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області (а. с. 26).

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що йому було відомо про необхідність подання декларації до 00 год. 01.04.2017, однак через технічні проблеми сайту НАЗК, декларацію він подав лише 01.04.2017 о 13 год. 03 хв. При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що 31.03.2017, після кількох спроб подання декларації для її оприлюднення, така збереглася, і він вважав, що вона успішно подана, однак, повідомлення про те, що декларація подана, на його електронну адресу не надходило. Факт того, що декларація не опублікована, виявив лише 01.04.2017, оскільки 31.03.2017 не мав технічної можливості зайти на сайт НАЗК, після чого повторно подав декларацію (а. с. 27-28).

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 дав аналогічні за змістом пояснення, стверджуючи, що саме перебої в роботі інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», перешкодили йому своєчасно подати декларацію, не вказуючи на інші обставини, які не дозволили йому її своєчасно подати, і які у силу певних обставин, можна було б визнати як поважні причини несвоєчасного подання декларації.

З наявних у матеріалах справи копій документів, яка були надані начальником УКЗ ГУНП в Закарпатській області на запит начальника Закарпатського УДВБ НП України в Закарпатській області, убачається, що серед поліцейських ГУНП в Закарпатській області проводились роз'яснювальні роботи щодо дотримання антикорупційного законодавства в частині своєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК (а. с. 31-36).

З наявних у матеріалах справи копій документів, яка були надані начальником Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області на запит начальника Закарпатського УДВБ НП України в Закарпатській області, убачається, що працівників Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області, у тому числі й ОСОБА_1, під підпис ознайомлено про необхідність своєчасного - до 01.04.2017, подання ними щорічної декларації за 2016 рік (а. с. 39-59).

З додатку до рішення НАЗК № 224 від 08.06.2017 про визначення періодів, протягом яких спостерігалися перебої у роботі інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»,убачається, що періоди неналежного функціонування ІТС Реєстр - час перебоїв (період): 3/2/2017 - з 09:00 по 12:00; 3/12/2017 - з 2:00 - 7:00; 3/15/2017 - з 22:00 по 24:00; 3/16/2017 з 0:00 по 3:00, з 7:00 по 8:00; 3/19/2017 - з 8:00 по 11: 00; 3/24/2017 - з 6:00 по 8:00; 3/26/2017 - з 12:00 по 24:00; 3/27/2017 - з 0:00 по 8:00; 3/28/2017 - з 1:00 по 10:00 (а. с. 67).

З наявної в матеріалах справи копії листа керівника апарату НАЗК убачається, що з метою створення належних умов для суб'єктів декларування адміністратором Реєстру ДП «УСС» спільно з Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України протягом 24-28 березня 2017 року здійснювались заходи з оптимізації та переконфігурування обчислювальних ресурсів, що потребувало декількох зупинок та перезапусків окремих компонентів та ІТС Реєстр у цілому. При цьому, у листі вказується на те, що вжиття невідкладних заходів дозволило забезпечити функціонування Реєстру та реалізувати суб'єктами декларування обов'язок щодо подання електронних декларацій відповідно до законодавства (а. с. 68).

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що старший оперуповноважений Закарпатського УДВБ НП України в Закарпатській області Легеза М.В. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати протокол, - на такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувала сторона захисту, відповідно, під час розгляду справи місцевим та апеляційним судами, у зв'язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що оперуповноважений ОСОБА_4 при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддею не дана належна оцінка відсутності в ОСОБА_1 вини у формі прямого чи непрямого умислу на порушення вимог фінансового контролю, апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються вищенаведеними доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, і які підтверджують те, що у діях ОСОБА_1 щодо несвоєчасного подання декларації наявний непрямий умисел (ОСОБА_1 усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх наслідки і свідомо допускав настання цих наслідків), у зв'язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 при заповненні та опублікуванні електронної деклараціїне переслідував будь-який корупційний інтерес, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації та його вини в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно не визнано технічні збої офіційного веб-сайту НАЗК поважною та основною причиною несвоєчасного подання ОСОБА_1 електронної декларації, апеляційний суд відхиляє з огляду на вищенаведене, і вважає, що, вирішуючи питання в цій частині, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги Додаток до рішення НАЗК № 224 від 08.06.2017, в якому зазначено періоди неналежного функціонування ІТС Реєстр, і з якого вбачається, що за період з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2017 року періоди неналежного функціонування ІТС Реєстр спостерігались тільки 9 (дев'ять) разів, а тому, прийшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_1 мав можливість подати декларацію в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2017 року (майже протягом трьох місяців), і при цьому не надав доказів поважності причин неможливості подання електронної декларації у вказаний період, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що всі додані до протоколу докази, отримані на підставі перевірки, яка проведена Закарпатським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, є недопустимими, оскільки перевірка проведена не уповноваженою на те особою, а факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації був виявлений працівниками УКЗ ГУНП, які, всупереч вимог ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції», не направили матеріали до НАЗК, тобто до органу, який уповноважений здійснювати такі перевірки, а повідомили Закарпатське управління ДВБ НП України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації й спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд зазначає, що наявні в матеріалах справи вищенаведені докази, які підтверджують факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства України особами, які наділені повноваженнями на їх збирання, а тому підстави визнавати їх недопустимими відсутні. На будь-які інші дані для визнання доказів недопустимими сторона захисту під час розгляду справи апеляційним судом не вказувала.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи немає доказів безумовної констатації несвоєчасності подачі ОСОБА_1 електронної декларації; що ОСОБА_1 подав декларацію 31.03.2017, що підтверджується електронним повідомленням, яке прийшло від реєстру на його електронну пошту, і що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 як об'єктивної, так і суб'єктивної сторін передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення; що складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за несвоєчасне подання декларації за 2016 рік є неправомірним, оскільки несвоєчасне подання декларації відбулось через те, що НАЗК належним чином не була забезпечена робота офіційного веб-сайту, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє як такі, що повністю спростовані наявними в матеріалах справи й вищенаведеними доказами, якими достовірно підтверджено факт подання ОСОБА_1 декларації лише 01.04.2017 о 13 год. 03 хв., тобто поза встановленим законом строком без поважних на те причин.

При оцінці доводів апеляційної скарги у цій частині враховуються й письмові пояснення ОСОБА_1, з яких убачається, що 31.03.2017, після кількох спроб подання ОСОБА_1 декларації для її оприлюднення, на його електронну адресу не надходили повідомлення про те, що декларація подана. При цьому, наданий під час розгляду справи апеляційним судом Додаток 1 до листа НАЗК від 15.09.2017 № 55-08/32849/17, в якому міститься послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1, не може бути розцінений судом як доказ поважності причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, оскільки з такого вбачається, що 31.03.2017, тобто в останній день подачі декларації, ОСОБА_1 заповнювались та переглядались розділи 1, 2.1., 2.2, 3 (востаннє 31.03.2017 о 17:46), однак, ним не було вчинено дій щодо «подання документу», а такі дії вчинені лише 01.04.2017, зокрема, цифровим підписом підтверджено подання документу 01.04.2017 о 13:03, - тобто після встановленого законом строку на подання декларації. Крім того, указаний документ свідчить про те, що, неодноразово заходивши на сайт НАЗК у період з 27.03.2017 по 31.03.2017 та заповнюючи при цьому декларацію, ОСОБА_1 мав можливість подати таку й протягом указаного періоду, однак із невідомих причин цього не зробив, що у свою чергу також свідчить про те, що він несвоєчасно подав декларацію без поважних причин.

З указаного Додатку 1 до листа НАЗК від 15.09.2017 № 55-08/32849/17 та Додатку до рішення НАЗК № 224 від 08.06.2017 про визначення періодів, протягом яких спостерігалися перебої у роботі інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»,також убачається, що у період з 27.03.2017 11.28.36 - початок сесії (заповнення декларації) до 31.03.2017 17.46.55 - кінець сесії, період неналежного функціонування ІТС Реєстр мав місце лише 28 березня 2017 року з 01 по 10 годину.

Будь-яких документів про те що періоди неналежного функціонування ІТС Реєстр мали місце в інші періоди часу апеляційному суду не надано.

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 не надав обґрунтованих пояснень про те які саме обставини у період з 18 години 16 секунд 29 березня 2017 року - час заповнення Розділу 16 (остаточного заповнення всіх розділів декларації), їх перегляду й отримання повідомлення про логічні помилки, до встановленого законом строку подання декларації, перешкодили йому усунути логічні помилки, які при заповненні декларації автоматично висвітлюються й, відповідно, своєчасно подати декларацію.

Додатком 1 до листа НАЗК від 15.09.2017 № 55-08/32849/17, достовірно підтверджено, що 01.04.2017 о 13:03, подавши документ, шляхом натискання на кнопку «Подати документ», ОСОБА_1 отримав підтвердження ЕЦП, що документ подано.

Вищевказані письмові пояснення ОСОБА_1 та зазначене також достовірно підтверджують, що ОСОБА_1 було відомо, що у встановлений законом строк декларація ним не була подана.

Указаний документ, на переконання апеляційного суду є об'єктивним доказом, який достовірно спростовує твердження ОСОБА_1 про те що 31 березня 2017 року ним була подана декларація, з дотриманням встановленого законом строку на її подання.

Разом із тим, як такі, що не спростовують факт несвоєчасного без поважних причин подання ОСОБА_1 декларації, і не впливають на висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд, враховуючи вищенаведене, визнає й доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 як суб'єкт декларування неодноразово подавав декларації про свій майновий стан як у паперовому, так і в електронному вигляді за попередні звітні періоди й інформація про його майновий стан є загальнодоступною на сайті НАЗК.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахувала обставини справи, ступінь вини ОСОБА_1 та дані про його особу, і прийшла до висновку про доцільність накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., що, на думку апеляційного суду, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом, у зв'язку із чим, постанова судді місцевого суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення враховувались положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу з метою усунення неповноти або неправильності при проведенні перевірки не заявляли клопотань спрямованих на їх усунення, а також положення ст. 294 КУпАП у частині перегляду справи апеляційним судом у межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подали особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та адвокат Голуб В.К., залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 серпня 2017 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., зі сплатою судового збору в розмірі 320,00 грн. - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан