Номер провадження: 33/785/1582/17
Номер справи місцевого суду: 523/9787/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Тьосовій Я.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 01.08.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: м.Одеса, Ольгієвська 19 кв. 10

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 ( сто тридцять шість) грн. на користь держави.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОД №023051 від 23.05.2017 року ОСОБА_2В, здійснив злісну непокору законної вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обовязків, що виразилося в тому, що він 23.05.2017 року о 10 годині 50 хвилин, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.123 ч.2 КУпАП України, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейського, погрожував фізичною розправою.

У апеляційній скарзі, адвокат ОСОБА_3, діючий в інтересах ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушує питання щодо скасування постанови.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не зазначено, яку саме законну вимогу працівника поліції не виконав останній та в чому саме полягала його злісна непокора, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини та дії ОСОБА_2 не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Крім того, представник вказує, що матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі, оскільки складений з порушенням вимог закону і не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП а наявний у матеріалах справи рапорт працівника патрульної поліції не є доказом, в розумінні ст.251 КУпАП. З урахуванням зазначених обставин вважає, що при розгляді справи судом порушено право особи на справедливий судовий захист.

Разом з апеляційною скаргою адвокат подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, обгрунтовуючи його тим, що розгляд справи було проведено без участі ОСОБА_2, а копію постанови його представником було отримано лише 26.09.2017 року.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду відносно ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, апеляційний суд вважає, що клопотання апелянта про поновлення строку для апеляційного оскарження підлягає задоволенню, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду скасувати та повернути матеріали справи до Управління поліції на доопрацювання, виходячи з наступного :

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, постанова суду першої інстанції винесена 01.08.2017 року (а.с. 13) і копія постанови останнім не отримувалася.

Згідно наявних у матеріалах справи даних, представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами адміністративної справи та отримав копії документів лише 26.09.2017 року (а.с. 17) та апеляційна скарга ним була подана 02.10.2017 року, тобто в передбачений законом строк.

Враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання ним постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду є обґрунтованими, апеляційна скарга подана ним в передбачений законодавством строк, в звязку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

Що стосується доводів апелянта про порушення його прав та розгляд справи без його належного повідомлення про дату та час судового розгляду та за його відсутності, апеляційний суд вважає ці доводи обґрунтованими та такими, які підтверджені матеріалами справи.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Водночас, частиною другої зазначеної статті передбачена обовязкова участь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності при розгляді певних категорій справ про адміністративне правопорушення, в тому числі і за ст.185 КУпАП, тобто за вчинення правопорушення, яке перебувало на розгляді в районному суді.

Разом з тим, наведені вище вимоги закону, районним судом були проігноровані, справа розглянута за відсутності ОСОБА_2, що вказує на допущення районним судом процесуального порушення, в тому числі порушень права ОСОБА_2 на захист.

Що стосується доводів представника про невинуватість ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, за вчинення якого він притягнутий до адміністративної відповідальності, то апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також зясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Згідно положень закріплених в ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

При розгляді даної адміністративної справи суддя районного суду наведених вище вимог закону в повній мірі не дотримався, оскільки не звернув уваги на неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи органом, який складав протокол, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, та прийняв рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З оскаржуваної постанови районного суду вбачається, що обгрунтовуючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у правопорушенні, передбаченому ст.185 КУпАП, суддя районного суду послалася на протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи.

Проте такий висновок судді районного суду є передчасним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 - є таким, що не в повній мірі відповідає вимогам закону, а зафіксовані в ньому данні такими, які не відповідають усім матеріалам адміністративної справи та обставинам події.

Більш того, інші матеріали справи не містять належних та достовірних даних, які можуть бути прийняті судом як доказ на підтвердження чи спростування факту вчинення правопорушення.

Так, під час складення відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, останній надав пояснення, в яких заперечив проти факту в чинення правопорушення та послався на незаконність дій працівників поліції (а.с. 1). Аналогічні пояснення були ним зазначені у протоколі про адміністративне затримання.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги свого представника та зазначив, що у зазначений у протоколі час та місці, керуючи автомобілем був безпідставно зупинений працівниками поліції, які звинуватили його у порушенні вимог ПДР, яке він не вчиняв. Протиправних дій на місці його зупинки він не допускав, однак працівники поліції відносно нього вели себе агресивно та в подальшому застосували відносно нього фізичну силу та спеціальні засоби, в результаті чого на місце викликалася «Швидка допомога», медичні працівники якої надавали йому медичну допомогу. Крім того, на місці зупинки були присутні сторонні особи, які були свідками зазначених подій та в подальшому від осіб, які були свідками правопорушення він отримав зафіксований цими свідками відеозапис його затримання. При цьому ОСОБА_2 не заперечував про можливість висловлення ним нецензурної лайки на адресу працівників поліції вже після застосування відносно нього спеціальних заходів, а не законних вимог працівників поліції.

Крім наявних у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення та протоколу про адміністративне правопорушення від 23.05.2017 року, матеріали справи містять рапорт інспектора патрульної поліції ОСОБА_4, у якому відображені обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення, однак які фактично є протилежними наданим останнім пояснень. При цьому, зазначені в рапорті дані вказують на складення на місці затримання ОСОБА_2 відносно нього трьох протоколів про адміністративне правопорушення, а саме за ст.ст.173, 185 та 123 ч.2 КУпАП, та як зазначено у рапорті, копії яких було долучено до цього рапорту. Крім того як вказано у даному рапорті, до нього також був долучений відеозапис з боді-камер ВН01441 та ВН 01147.

Разом з тим, матеріали справи не містять наведених вище документів та відеозаписів, які зазначені у рапорті.

На перевірку доводів апеляційної скарги та встановлення фактичних обставин вчиненого правопорушення, апеляційним судом до Управління патрульної поліції був зроблений запит щодо надання суду наявних відеозаписів та виклику у судове засідання інспекторів патрульної поліції, законні вимоги яких не виконав ОСОБА_2

Разом з цим, двічі на виклики апеляційного суду працівники патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання на зявилися, про поважні причини неявки апеляційний суд не повідомили та у строк до 13.11.2017 року, а саме на дату прийняття апеляційним судом рішення, не надали апеляційному суду відеозаписи, зафіксовані на місці зупинки ОСОБА_2

Лише після прийняття апеляційним судом рішення за результатами розгляду апеляційної скарги, апеляційним судом була отримана відповідь про те, що відеозапис був знищений за неможливістю його зберігання більш ніж 30 днів.

Як визначено положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з тексту фабули адміністративного правопорушення, яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОД №023051 від 23.05.2017 року, у ньому не міститься даних про те, яку саме законну вимогу (вимоги) не виконав ОСОБА_2, а лише зазначено, що останній вчиняв хуліганські дії та не реагував на зауваження.

При цьому є незрозумілим суть викладеного у протоколі правопорушення, в тому числі і в тому числі з урахуванням встановленого факту складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

З встановлених апеляційним судом даних вбачається, що на місці пригоди, яка мала місце у денний час та у людному місці були свідки правопорушення, які можуть вказати на фактичні обставини, які мали місце під час затримання ОСОБА_2, в тому числі зазначені обставини під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та про поведінку як працівників поліції, так і ОСОБА_2 Також ці обставини можуть пояснити працівники «Швидкої допомоги», які виїздили на місце пригоди, дані щодо виїзду яких також зазначено у рапорті працівників поліції.

Між тим, з урахуванням встановлених обставин, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки правопорушення, що вказує на невідповідність цього протоколу положенням ст.256 КУпАП.

Зі змісту ст. 278 КУпАП випливає, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого, повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суддя районного суду зазначених обставин не перевірив і не звернув уваги, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою органу внутрішніх справ не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП України.

Відсутність в матеріалах справи всіх відомостей, необхідних для вирішення справи, позбавляло суддю районного суду реальної можливості зясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Наведені недоліки матеріалів адміністративної справи також позбавляють суд апеляційної інстанції перевірити рішення судді районного суду та зробити однозначний законний та обґрунтований висновок про наявність чи відсутність вини конкретної особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.256, 278 КУпАП України та положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14від 23 грудня 2005 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог ст.256КУпАП підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді районного суду та повернення справи до Управління патрульної поліції в м. Одесі для проведення додаткової перевірки та належного оформлення матеріалів адміністративної справи, оскільки на даний час апеляційний суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі, а всі можливості отримання доказів вичерпані.

Суд першої інстанції цих питань не зясував, чим допустив неповноту та необєктивність, що призвело до постановлення рішення не заснованого на законі, в тому числі допустив порушення процесуального закону, яке полягає у розгляді справи за відсутності ОСОБА_2, участь якого є обовязковою в звязку з чим апеляційна скарга представника підлягає частковому задоволенню, постанова суду підлягає скасуванню, а складений без додержання вимог ст.256 КУпАП протокол, підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.

Апеляційний суд вважає, що з приводу зясування всіх цих питань, з огляду на те, що матеріали справи містять дані, які мають суттєві протиріччя, органами поліції необхідно було провести досудове зясування всіх цих питань, встановити свідків правопорушення та допитати їх щодо обставин вчиненого.

Крім того необхідно прийняти заходи, направлені на встановлення відеозапису події, зафіксованого свідками на місці пригоди, як на те посилався ОСОБА_2 та у належний процесуальний спосіб долучити його до матеріалів справи, після чого надати правову оцінку діям останнього.

У разі складання протоколу за результатами такого розгляду, усунути виявлені апеляційним судом недоліки та привести його у відповідність до положень ст.256 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив

Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити та поновити йому строк на внесення апеляційної скарги на постанову Суворовського районного суду від 01.08.2017 року.

Апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_2 -задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду від 01.08.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії ОД №023051 від 23.05.2017 року відносноОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст.185 КУпАП - повернути до Управління патрульної поліції МВС в м. Одеса, для доопрацювання та належного оформлення.

Матеріали адміністративної справи №523/9787/17 - повернути до Суворовського районного суду м. Одеси, для виконання постанови апеляційного суду в частині повернення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів до Управління патрульної поліції МВС в м. Одеса.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6.