Справа № 760/5389/17
Провадження № 3-2690/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., за участі адвоката Семенка Б.М. розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києва про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.03.2017 серія БР № 123796, ОСОБА_2 09.03.2016 року о 22.45 год. в м. Києві по вул. О. Архипека 10, керував автомобілем марки «Мерседес - Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_2 свою вину не визнав та показав, що весь день 09.03.2017 року він перебував на робочому місці, а автомобілем «Мерседес - Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 користувався громадянин ОСОБА_3. Близько 22.00 год. він зателефонував до ОСОБА_3, щоб той забрав його та ОСОБА_4 із роботи. Перед тим як довезти їх до дому, ОСОБА_3 повідомив, що спочатку він заїде до себе додому за адресою м. Київ вул. Архипенка 10. Приїхавши за вказаною адресою та припаркувавши автомобіль біля пішохідної алеї у дворі будинку ОСОБА_3 зайшов додому. Він та ОСОБА_4 очікували його в середині автомобіля, в цей час автомобіль не рухався, двигун був вимкнений лише працювали фари. Увімкнені фари, стали причиною того, що до них під'їхав патрульний автомобіль. На питання патрульних кому належить транспортний засіб, він повідомив, що авто належить його дружині.

На вимогу патрульних надати посвідчення водія та документи на автомобіль, він відмовився, оскільки він не керував автомобілем та відповідно нічого не порушив. Окрім того, він повідомив, що водій відійшов, а поліцейські діють поза межами повноважень. Його дії, обурили працівників поліції. Під час суперечки, поліцейські намагалися тиснути на нього. Крім того, поліцейські повідомили, йому що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Проте не надали йому пристрій для проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу.

В подальшому він сам сів до патрульного автомобіля та поїхав з поліцейськими до відділку поліції. Біля автомобіля, 09.03.2017 року, патрульні жодних документів не складали та не давали йому нічого підписувати. В відділку поліції його протримали до ранку. Під час розмови з працівниками поліції жодних свідків не було, а дані про них з'явилися в протоколі вже пізніше. Вказав, що даних свідків не бачив, вони його, відповідно, теж.

З метою підтвердження відсутності в організмі алкогольного сп'яніння, він добровільно звернувся до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» для можливості пройти медичний огляд.

За результатами пройденого медичного освідування, за підписом лікаря ОСОБА_5 було складено, висновок № 001785 від 13.03.2017 року у якому зазначено, що у гр. ОСОБА_2 ознак сп'яніння не виявлено. Просив суд, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адвоката, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновків, що мотивує наступним чином.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 дійсно в час, зазначений в протоколі, перебував біля автомобіля НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Архипенка 10, де до нього під'їхали працівниками поліції. Жодного доказу того, що ОСОБА_2 керував автомобілем судді не надано. Як встановлено під час судового розгляду, в той момент, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, він стояв припаркований у дворі будинку і нікуди не рухався.

Так, допитаний у судовому свідок ОСОБА_4 показав, що 09.03.2017 року близько 22.00 год. вони разом із ОСОБА_2 поверталися додому на автомобілі НОМЕР_3, який належить на праві власності ОСОБА_6 за кермом якого перебував ОСОБА_3. Під час руху водій ОСОБА_3 повідомив, що перш ніж завести їх додому, він заїде до себе додому. Припаркувавши автомобіль біля буд. №10 по вул. Архипенка в м. Києві водій ОСОБА_3 пішов додому. Вони залишилися очікувати водія.В автомобілі був вимкнений двигун, лише працювали фари. В подальшому до них під'їхав патрульний автомобіль. На запитання, поліцейського кому належить транспортний засіб, ОСОБА_2 повідомив, що на даний автомобіль належить його дружині. На вимогу патрульних надати посвідчення водія та документи на автомобіль, ОСОБА_2 відмовився, оскільки він не керував транспортним засобом. Окрім того, він повідомив, що водій відійшов, а поліцейські діють поза межами своїх повноважень. Дії ОСОБА_2, обурили працівників поліції. У ході розмови із працівниками поліції ОСОБА_2 повідомив, що він хоче скористатися послугами адвоката. У відповідь поліцейські повідомили, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Пристрій для проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 не надали, на його прохання доставити його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння поліцейські йому відмовили. В подальшому він сам сів до патрульного автомобіля та поїхав з поліцейськими до відділку поліції. Крім того, він зазначив, під час спілкування з працівниками поліції жодних свідків не було.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 09.03.2017 року він керував автомобілем марки «Мерседес - Бенц» д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_6 Близько 21.30 год. до нього зателефонував ОСОБА_2 та попросив, щоб він заїхав за ним на роботу, бо він був без автомобіля. Приїхавши за адресою м. Київ вул. Багговутівська 2, ОСОБА_2 вийшов із колегою, який представився ОСОБА_4. На вигляд обоє були тверезі, запаху алкоголю від них не відчувалось. Перед тим, як відвести їх додому за вказаними адресами, він попередив, що йому спочатку потрібно заїхати додому до дружини та дитини на Оболонь. Приїхавши за адресою м. Київ вул. Архипенка 10, він припаркував автомобіль не на проїжджій частині, заглушив двигун пішов додому, при цьому залишив увімкнені фари в автомобілі. Повернувшись за 30 хв. ОСОБА_2 не було, як повідомив ОСОБА_4, що ОСОБА_2 разом із поліцейськими поїхав до відділку.

Показання свідків та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності повністю узгоджуються та підтверджуються доказами, а тому такі його показання не викликають сумнівів у судді.

Разом з тим, відповідно до висновку № 001785 КМНКЛ «Соціотерапія» від 13.03.2017 року, у якому зазначено, що у гр. ОСОБА_2 ознак сп'яніння не виявлено

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об'єктивну істину у справі.

Разом з тим, факт того, що ОСОБА_2 керував автомобілем ні матеріалами справи, ні показаннями свідків не підтверджений. Працівники поліції цього також не бачили, оскільки підійшли вже до стоячого автомобіля, а тому дані протоколу про те, що "ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння"є припущенням.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов'язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 283 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва.

Суддя С.А. Агафонов