АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/716/17 Справа № 711/7556/17 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" листопада 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/7556/17 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Придніпровського районного судум. Черкаси за апеляційною скаргою ОСОБА_3,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного судум. Черкаси від 11 жовтня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_3 о 21 год. 40 хв. 07.09.2017 по вулиці Надпільна, 289 в м. Черкаси керував транспортним засобом Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, як незаконну, та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що працівниками поліції порушено порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння, а саме - не запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, не зафіксовано факт відмови від такого огляду, та відразу запропоновано проїхати до медичного закладу. Крім того, він вказує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки.

Заслухавши думку ОСОБА_3, та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Придніпровського районного судум. Черкаси і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконанні.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляції ОСОБА_3, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 189461 від 07.09.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 о 21 год. 40 хв. 07.09.2017 по вулиці Надпільна, 289 в м. Черкаси керував транспортним засобом Honda Accord , державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- рапортом інспектора роти №3 батальйону УПП в м. Черкаси лейтенанта поліції ОСОБА_5, відповідно до якого було зупинено автомобіль Honda Accord під керуванням ОСОБА_3,у звязку з тим, що водій вказаного автомобіля проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору. Під час спілкування з ОСОБА_3, в останнього було виявлено ознаки алкогольного спяніння, та запропоновано пройти огляд на стан спяніння в установленому законом порядку на приладі «Драгер», або ж в КЗ «ЧОНД», однак він відмовився від проходження огляду на стан спяніння в присутності двох свідків;

- показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан спяніння зі застосуванням технічних засобів, та проходження огляду на стан спяніння у лікаря нарколога. Також ОСОБА_3відмовився від підпису в протоколі ( а.с.3,4);

- відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських, який був переглянутий апеляційним судом, а також досліджений судом першої інстанції з якого чітко вбачається, що ОСОБА_3 всіляко ухилявся від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, та в «ЧОНД», також відмовився від підпису в протоколі в присутності 2 свідків.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Крім того, судом першої інстанції зроблений вірний висновок про безпідставність доводів адвоката ОСОБА_4, про те, що водію ОСОБА_3 не пропонувався огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», оскільки вказані доводи спростовуються відеозаписом (файл № 8_).

Також, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено відсутність порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовані повно та обєктивно. Вина ОСОБА_3доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Придніпровського районного судум. Черкаси від 11 жовтня 2017 рокупро притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3- без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка