Справа № 183/1394/17
№ 3/183/650/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 червня 2017 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, голови правління ПАТ «Новомосковський завод залізобетонних виробів, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3Правда»АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.41 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 будучи головою правління ПАТ «Новомосковський завод залізобетонних виробів» у період з 01.01.2016 року по 06.03.2017 року знаходячись за місцем знаходження юридичної особи: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Меліоративне, вул. Заводська, буд.1, допустив порушення вимог законодавства про працю, а саме:

- встановлення розмірів заробітної плати працівникам без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів посадових окладів. Так, згідно з наданим до перевірки штатного розпису працівників підприємства на 01.01.2017 року встановлено, що підсобному робітнику (код за класифікатором посад 9322. посада згідно із класифікатором відноситься до найпростіші професії) встановлено посадові оклад у розміри 3200 грн., водію (код за класифікатором посад 8322, посада згідно із класифікатором відноситься до категорії робітників з обслуговування, експлуатації та контролювання за роботою технологічного устаткування, складання устаткування та машин) встановлено посадовій оклад у розміри 3200 грн. та завідувачу складу готової продукції (код за класифікатором посад 1226.2, посада згідно із класифікатором відноситься до категорії керівники) встановлено посадовий оклад у розміри 3200 грн., тобто вище перелічені посадові оклади були встановлені без міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень, а відповідно без диференціації розмірів посадових окладів, що є порушенням вимог ч. 2, ч. 3 ст. 96 КЗпП України;

-у товаристві до початку роботи за укладеним трудовим договором не ознайомлюють працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором, що порушує вимоги ст. 29 КЗпП України;

-у товаристві наявні випадки звільнення працівників з порушенням вимог ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Так, гр. ОСОБА_2 наказом від 29.12.2015 № 35-К звільнено з посади охоронця служби безпеки з 01.01.2016 року, на підстави заяви від 28.12.2015 року. Працівник був позбавлений можливості на двох тижневий роздум;

-на товаристві не своєчасно здійснюється розрахунок з працівниками при звільненні. Так, згідно наданої до перевірки відомості на виплату грошей від 06.01.2016 № 151230 СТ266928 та від 01.02.2016 № 16.02.01СТ5521149 гр. ОСОБА_2, якого звільнено 01.01.2016 року виплата розрахункових коштів здійснена 06 січня та 01 лютого, що порушує вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП України;

-середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ОСОБА_2 не нараховано та не сплачено, що порушує вимоги ч.1 ст.117 КЗпП;

-Заробітна плата у товаристві (згідно наданої до перевірки довідки про виплату заробітної плати працівникам підприємства) за першу половину січня 2017 року оплачена 13.01.2017, 19.01.2017, та 20.01.2017, заробітна плата за другу половину січня оплачена 07.02.2017 року, що порушує вимоги ч.1 ст. 115 КЗпП України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В суд за викликом ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло, тому на підставі ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу за відсутності правопорушника.

Дослідивши всі обставини справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, підтверджується у повному обсязі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1-4), актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №73/4.1-10 (а.с.5-8), випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців(а.с.10), наказом №59 від 24.05.2013 року в.о. голови правління ВАТ «НзЗБВ» ОСОБА_1 (а.с.11).

Так, згідно ч.2,3 ст.96 КЗпП України тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою для формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Згідно ч.1 ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

В ч. 1 ст. 38 КЗпП України зазначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Ч. 1 ст.116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У ч.1 ст. 117 КЗпП України зазначено, що вразі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» та ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Обставин, які помякшують та/або обтяжують відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави і відповідно до ст. 23 КУпАП це буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 27, 33-35, 124, 279, 280,283-284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.М. Мельник