Справа № 165/774/17 Провадження №33/773/382/17 Суддя в 1 інстанції: Лизун Ю. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

секретаря Гладкого В.В.,

захисника ОСОБА_1,

особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Нововолинська, не працюючого, на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 07 квітня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 07 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09 березня 2017 року о 02 год. 50 хв. керував в смт. Благодатне м. Нововолинська по вул. Миру автомобілем марки Opel Vektra, номерний знак АC4419ВС, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме з різким запахом алкоголю з ротової порожнини та невиразною мовою, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсним обставинам справи, а докази, що підтверджують його вину відсутні. Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які скаргу підтримали, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст.245, 280 КпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вказаних вимог закону не дотримався.

Так суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, жодним чином не дослідив фактичні обставини даної справи та не перевірив доводи ОСОБА_2 щодо його невинуватості у вчиненні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, слід прийти до висновку, що постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 винесена з порушенням вимог ст.283 КпАП України, що є підставою для її скасування та прийняття нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8 ст. 294 КпАП України.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КпАП України обєктивна сторона правопорушення, передбаченого цим Законом, серед іншого, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №991290 від 09.03.2017 року по факту порушення ОСОБА_2 п.2.5 ПДР України встановлено наступне.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 08.03.2017 року з 19 год. 00 хв. він, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відпочивали в селищі Благодатне біля Будинку культури. Близько 02 год. 00 хв. вони вирішили покататися на автомобілі, в звязку з чим він попросив ОСОБА_6, щоб він керував його транспортним засобом. Оскільки автомобіль стояв вдома за адресою вул. Миру, 13, то вони пішли до ОСОБА_2 додому. ОСОБА_6 сів за кермо, він - спереду на пасажирське місце, а ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сіли позаду. Вказав, що їздили на автомобілі без будь-якої цілі близько години. Зупинилися біля кіоску, оскільки ОСОБА_6 потрібно було зайти до брата. Після того, як ОСОБА_6 вийшов з автомобіля, ОСОБА_2 пересів на місце водія, а на місце пасажира пересів ОСОБА_3 Двигун був заведений і його було заглушено на час приїзду поліції. ОСОБА_6 повинний був повернутися, однак не повернувся. Приблизно через 5 хв. після того як пішов ОСОБА_6 приїхали працівники поліції. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного спяніння відмовився, оскільки вказав, що за кермом не перебував.

ОСОБА_6 вказав, що приблизно о 01 годині ночі 09.03.2017 року, перебуваючи у себе вдома, зателефонував до ОСОБА_2 та сказав, що йому потрібний автомобіль з метою поїхати по особистих справах, на що останній йому відповів, щоб він прийшов до нього додому. Коли ОСОБА_6 прийшов додому до ОСОБА_2, то побачив ОСОБА_2, який стояв біля будинку, а також ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Він сів за кермо автомобіля, ОСОБА_2 сів на переднє пасажирське місце, а інші хлопці сіли позаду. Вони відразу поїхали в м. Нововолинськ по справах ОСОБА_6 Їздили по місту близько 2 годин та зупинялися декілька разів. Після того як він вирішив свої справи вони поїхали в селище Благодатне. Оскільки йому потрібно було зайти до брата, то автомобіль зупинили поряд з будинком останнього та він вийшов і пішов до брата. Щоб хтось виходив з автомобіля чи пересідав з місця на місце він не бачив.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що 08.03.2017 року приблизно з 18 години він разом з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відпочивали в барі «Лагуна», який знаходиться в селищі Благодатному. Коли вони відпочивали ОСОБА_6 підїхав автомобілем до вищевказаного бару приблизно о 02 години ночі. Вони сіли в автомобіль, а саме за кермо сів ОСОБА_6, на переднє пасажирське місце сів він, а ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 сіли позаду. Пояснив, що вони їздили лише по селищу Благодатне і більше ніде не були. Крім того вказав, що у звязку з тим, що ОСОБА_6 потрібно було до брата, то вони поїхали до нього. Приїхавши на місце ОСОБА_6 заглушив двигун та пішов до брата. Приблизно через 5 хвилин на водійське місце пересів ОСОБА_2, а поліція приїхала десь за 10 хвилин після того, як пішов ОСОБА_6

В своїх показаннях свідок ОСОБА_5 вказав, що він зустрівся з ОСОБА_2, ОСОБА_4 ОСОБА_7 приблизно о 21 год. Біля 22 год. прийшов ОСОБА_6 Вони перебували на вулиці в селищі Благодатне. Крім того вказав, що автомобіль знаходився біля цього місця, де вони відпочивали і вживали алкогольні напої. Оскільки ОСОБА_6 потрібно було заїхати до брата по справах, то вони сіли в автомобіль і поїхали. За кермо сів ОСОБА_6, поруч - ОСОБА_2, а він з хлопцями сіли на заднє сидіння. Їздили по селищу Благодатне приблизно годину. Підїхавши до ларька ОСОБА_6 зупинився та пішов по своїх справах. Крім того вказав, що Микитюк пересів на місце водія, а на переднє пасажирське сидіння ніхто не сідав.

Дослідивши та проаналізувавши пояснення ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд приходить до висновку, що їх пояснення з приводу тверджень, що ОСОБА_2 не керував автомобілем у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці є суперечливими, нечіткими, суттєво різними щодо обставин подій та такими, що не відповідають іншим доказам у справі, і розцінюються судом як такі, що надані з метою уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_2, а тому не беруться до уваги судом.

Разом з тим вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №991290 від 09.03.2017 року (а.с. 1), із якого вбачається, що ОСОБА_2 09 березня 2017 року о 02 год. 50 хв. керував в смт. Благодатне м. Нововолинська по вул. Миру автомобілем марки Opel Vektra, номерний знак АC4419ВС, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме з різким запахом алкоголю з ротової порожнини та невиразною мовою, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України. При цьому також відмовився від підпису протоколу та дачі пояснень;

- відеозаписом з нагрудних відеокамер та відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції;

- рапортом поліцейського ОСОБА_8 згідно якого саме ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля марки «Opel Vektra», номерний знак АC4419ВС, на момент його зупинки працівниками поліції у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час.

Крім того працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції пояснили, що у зазначений в протоколі час здійснили зупинку транспортного засобу «Opel Vektra», номерний знак АC4419ВС, під керуванням ОСОБА_2, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Беззаперечно ствердили, що даний транспортний засіб до його зупинки перебував у русі і будь-яка можливість керування ним іншою особою виключається.

Факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння не заперечується самим ОСОБА_2 та крім того доводиться зазначеними доказами.

Відповідно судом встановлено, що ОСОБА_2 09 березня 2017 року о 02 год. 50 хв. керував в смт. Благодатне м. Нововолинська по вул. Миру автомобілем марки Opel Vektra, номерний знак АC4419ВС, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий та сімейний стан, ступінь його вини, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма транспортними засобами, яке буде необхідне і достатнє для виховання особи та запобігання нею вчиненню нових правопорушень.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 07 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України скасувати та постановити нову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, застосувавши стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, які необхідно сплатити в ГУК у Волинській області, код отримувача 3800971, банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, МФО 803014 номер рахунку 0001, код класифікації 21081200, з позбавленням права керування всіма транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.308 ч.2 КпАП України в разі несплати штрафу порушником в добровільному порядку, не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови, у порядку примусового виконання стягується подвійний розмір штрафу 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_10

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 07.06.2017р.

Суддя В.В. Гапончук

секретар с/з ОСОБА_11