АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/308/17 Справа № 707/2807/16-п Головуючий по 1 інстанції Соколишина Л. Б.
Категорія:ч. 3 ст. 41 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2017 р. . м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., з участю адвоката Гричаненка О.М., представника управління Держпраці Дубіновської Ю.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Гричаненка О.М., який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 06.03.2017 р. відносно ОСОБА_5,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 06.03.2017 р.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючий ФОП, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП і щодо нього закрито провадження у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до даної постанови, він, будучи фізичною особою-підприємцем, допустив до роботи ОСОБА_6, яка здійснювала реалізацію продовольчих товарів з 01.10.2016 р., без оформлення трудового договору (контракту) у письмовій формі, без видання наказу або розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, визначеному постановою КМУ від 17 червня 2015 року «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», чим порушив ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням адвокат Гричаненко О.М., діючи в інтересах ОСОБА_5, в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування та закриття провадження по справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_5 не був присутнім в судовому засіданні, а про винесення даної постанови ОСОБА_5 дізнався 05.04.2017 р.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом в повній мірі не було виконано вимог чинного адміністративного законодавства, зокрема положень ст.ст. 284, 247, 280, 245, 251, 252, 256 КУпАП, а тому судове рішення є належним чином не обґрунтованим.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення адвоката, пояснення представника управління Держпраці Дубіновської Ю.О., про наявність в діях ОСОБА_5 складу адмінправопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_5, будучи фізичною особою-підприємцем, допустив до роботи ОСОБА_6, яка здійснювала реалізацію продовольчих товарів з 01.10.2016 р., без оформлення трудового договору (контракту) у письмовій формі, без видання наказу або розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, визначеному постановою КМУ від 17 червня 2015 року «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», чим порушив ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 23-01-64/185 від 16.11.2016 р., де зазначено, що ОСОБА_5 фактично допустив до роботи ОСОБА_6, що працює у нього продавцем, а саме: здійснює реалізацію продовольчих товарів, з 01.10.2016 р., без оформленого трудового договору (контракту) у письмовій формі, без видання наказу або розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, визначеному постановою КМУ від 17.06.2015 р. № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», чим порушив вимоги ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України (а.с. 1);

- актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 23-01-64/218, де зазначено, що ОСОБА_5, допустив до роботи ОСОБА_6, яка здійснювала реалізацію продовольчих товарів з 01.10.2016 р., без оформлення трудового договору (контракту) у письмовій формі, без видання наказу або розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, визначеному постановою КМУ від 17 червня 2015 року «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», чим порушив ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України. Відповідно до пояснення ОСОБА_6, наданого 18.10.2016 р., у ФОП ОСОБА_5 вона знаходиться на стажуванні з 01.10.2016 р. (а.с. 2);

- поясненнями ОСОБА_6 (а.с. 3).

Вважаю, що суддя першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Що стосується доводів адвоката Гричаненка О.М. про те, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адмінправопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП, суд розцінює як намагання правопорушника уникнути відповідальності за скоєне.

Також суд вважає, що підлягає поновленню і строк на апеляційне оскарження постанови суду 1 інстанції, оскільки він пропущений з поважних причин.

За вказаних обставин, постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга адвоката Гричаненка О.М. в інтересах ОСОБА_5 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 06.03.2017 р.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 06.03.2017 р., якою ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП і щодо нього закрито провадження у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката Гричаненка О.М. в інтересах ОСОБА_5, - без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок