Апеляційний суд Житомирської області
Справа №290/223/17 Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія ч. 3 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 03 травня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. без оплатного вилучення транспортного засобу .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, 05 березня 2017 року о 1 год. 55 хв. по вулиці Житомирській, 84 в смт. Романів, Житомирської області ОСОБА_1, який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі щодо нього за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Просить допитати в якості свідків осіб, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та працівника ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5

Вважає, що постанова суду є незаконною та винесена без з'ясування всіх обставин, які мають значення для прийняття законного рішення виходячи з наступного.

Вказує, що він не керував даним автомобілем, а лише знаходився в даному автомобілі, у якого було пошкоджено колесо та у відсутності запасного колеса, водій, який керував даним автомобілем на його прохання відлучився за запасним колесом.

Крім цього, зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівник поліції зазначив, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Однак це не відповідає дійсності, оскільки він пояснив працівникам поліції, що в дійсності вживав спритні напої і автомобілем не керував, тому, що знав, що буде вживати спиртні напої. Він заздалегідь залучив до керування автомобілем іншу особу ОСОБА_6

Вказує, що протокол було складено пізніше та не за місцем знаходження автомобіля, а на території заправної станції по вулиці Лісній, що можуть підтвердити вказані у протоколі свідки.

В порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП працівник поліції не вручив йому копію даного протоколу чим позбавив його можливості оскаржити його.

Також, суд не допитав свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та працівника поліції, який складав протокол.

Зазначає, якщо він керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджує та обставина, що працівники ДАІ не відсторонили його від керування, не вилучили автомобіль та не поставили його на штрафний майданчик.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції зокрема протоколом про адміністративне правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Раніше, 18.10.2016 року та 08.02.2017 року, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Дані, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи відсутні, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП України.

Доводи апелянта про не вручення йому копії протоколу, неповноту та однобічність судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

Підстав для дослідження нових доказів, які не досліджувались в суді першої інстанції суд апеляційної інстанції не знаходить, оскільки ОСОБА_1, не надав підтверджень обґрунтованого ненадання цих доказів місцевому суду або необґрунтованого відхилення їх судом.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі своїми правами, в тому числі з правом на правову допомогу та правом надавати докази своєї невинуватості, мав достатньо часу підготуватися до судового розгляду, однак жодних клопотань в суді не заявляв, а при складанні протоколу заперечень не висловлював.

Стягнення ОСОБА_1 у виді штрафу призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП і воно є мінімальним та в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Романівського районного суду Житомирської області від 03 травня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук