Справа № 715/1043/17
Провадження № 3/715/582/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2017 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Цуркан В.В. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділу прикордонної служби «Порубне» Чернівецького прикордонного загону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.2 ст.204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2017 року о 06 год. 45 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне», що знаходиться на території Тереблеченської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Порубне», громадянин України ОСОБА_1, здійснив спробу перетину держаного кордону України без відповідних документів, які передбачені ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянами України», Постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України», при цьому на паспортний контроль представив паспортний документ (закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2 №087085068, виданий 02.06.2016 року в м. Сучава), чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.204-1 КупАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, не заперечував проти обставин, які викладені в протоколі, вказав на те, що він є громадянином України, при цьому також має румунській паспорт, який предявив на кордоні, з метою перетину кордону. Просив суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином України, і він має діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FC №260489 виданий 09.03.2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в'їзду на територію України або виїзду з України.

Документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і вїзд в Україну згідно ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянами України» є:1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4)посвідчення особи моряка; 5) посвідчення члена екіпажу; 6) посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на вїзд в Україну).

Аналогічні норми закріплені у Постанові Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» в Україні діє принцип єдиного громадянства згідно якого, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з вищевказаних норм, з огляду на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство») ОСОБА_1 будучи громадянином України, вступивши у правові відносини з Україною, а саме при вїзді на територію України у пункті пропуску на паспортний контроль мав би предявити один з документів, який передбачений ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянами України», який відповідно дає право громадянину України на виїзд з України ї вїзд в Україну.

Проте, при спробі перетину кордону ОСОБА_1, як громадянин України, не предявив відповідний документ який надає право на перетин державного кордону України, громадянам України.

При цьому, ОСОБА_1 при вїзді в Україну в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне» пред'явив власний закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2 №087085068, виданий 02.06.2016 року в м. Сучава, який в даному випадку, йому як громадянину України, не дає право на перетин державного кордону України.

Доказів про те, що у ОСОБА_1 припинено громадянство України суду не було подано.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом, поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України, без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а суб'єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

З огляду на викладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що громадянин України ОСОБА_1, здійснив спробу перетину державного кордону України без відповідних документів, які надають право на перетин кордону громадянами України, які передбачені ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянами України».

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП, проте в матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене саме ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме протягом року був підданий адміністративному правопорушенню за ч.1 сь.294-1 КУпАП.

Таким чином, суд перекваліфіковує дії ОСОБА_1 з ч.2 ст.204-1 КУпАП на ч.1 ст.204-1 КупАП, оскільки, в судовому засідання достовірно встановлено, що ОСОБА_1 здійснив спробу перетину державного кордону України, без відповідних документів.

Слід значити, що незважаючи на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 Закону України «Про громадянство»), законодавством України не передбачено відповідальність за отримання громадянином України громадянства іншої держави та правових наслідків в такому випадку для громадянина України чинним законодавством не передбачено.

І в даному випадку, ОСОБА_1, як громадянин України притягується до відповідальності не за наявність у нього громадянства іншої держави, а саме за повторну спробу перетину державного кордону України, без відповідних документів.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю, за можливим призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу ближче до мінімальної межі, яка передбачена за даний вид адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 283, 284, 285, 287 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень в доход держави.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

CУДДЯ: