Справа № 675/1650/17
Провадження № 3/675/620/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Король О.В., розглянувши матеріали Ізяславського віділення поліції Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НА 913517, виданого 09.01.2002 року Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,-

В С Т А Н О В И В :

01 вересня 2017 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 (по тексту - ОСОБА_1П.) по вулиці Шевченка, що в м. Ізяслав Хмельницької області керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю, вказав, що не перебував у стані алкогольного сп'яніння та не керував вказаним транспортним засобом, а пересів на місце водія тільки перед його зупинкою працівниками патрульної поліції. На думку ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2, який здійснює його представництво у суді, провадження у даній справі підлягає закриттю, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення в силу порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного спяніння, в тому числі, і, з врахуванням того, що показники вимірювального засобу ніхто не представляв.

Разом з тим, у ході судового розгляду встановлено, що висновком чергового лікаря Ізяславської центральної лікарні ОСОБА_3 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №129 від 01.09.2017 року 23 год. 45 хв., стверджено алкогольне спяніння ОСОБА_1 1, 10 проміле.

У суду відсутні будь-які підстави вважати, що медичне обстеження проведене черговим лікарем, який не пройшов навчання та не ознайомлений з правилами та інструкцією про порядок проведення огляду на стан спяніння, що підтверджується наданою суду копією наказу Ізяславської центральної лікарні від 08.06.2017 року.

Судом враховано, що згідно показань чергового лікаря Ізяславської центральної лікарні ОСОБА_3 під час огляду ОСОБА_1 був напружений і його зовнішні ознаки свідчили, що він знаходився в стані алкогольного спяніння. Крім того, ОСОБА_3 вказала, що жодних претензій з приводу огляду та його результатів ОСОБА_1 не предявляв, і був під підпис ознайомлений з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, де чітко зазначено стан алкогольного сп'яніння 1, 10 проміле.

Вказана обставина також підтверджена і наданим суду оригіналом примірника такого висновку №129 від 01.09.2017 року.

При цьому обєктивно встановлено, що засіб вимірювальної техніки «Драгер», яким встановлено стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №7А/214 відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013.

Надані свідчення ОСОБА_3 узгоджуються з наданими у судовому засіданні поясненнями інспектора СРПП №1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 - особи, яка складала протокол відносно ОСОБА_1

На думку суду, заслуговують на увагу також і пояснення ОСОБА_1, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №054003 від 01.09.2017 року, і згідно яких останній вказав, що випив 100 грам горілки після чого керував автомобілем.

Суд критично ставиться до покликань ОСОБА_1 про те, що такі пояснення були написані виключно під диктовку працівників патрульної поліції, будь-яких доказів, які свідчили б про протилежне останнім не надано, а судом не здобуто.

При цьому, суд вказує і на ту обставину, що покликання ОСОБА_1 та свідчення свідка ОСОБА_5 на те, що фактично він не керував транспортним засобом, оскільки в момент зупинки транспортного засобу перемістився на місце водія, яким був саме ОСОБА_5, не можуть братися до уваги, так як вчиняючи вказану дію така особа набула статусу учасника дорожнього руху.

Суд, вивчивши матеріали справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення серії БР №054003, заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, показання свідків, здобув достатньо підстав про доведення вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановляючи судове рішення врахувано також наступне.

Відповідно до положень ч. 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Показання ОСОБА_1 щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не узгоджуються з наданими судові матеріалами та наданими судові показаннями, осіб, які були викликані за його клопотанням, а відтак суд до них відноситься критично.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, вимоги ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП, зважаючи, що ОСОБА_1 вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом у стані алкогольного спяніння, суд вважає за можливе накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

На думку суду, саме таке стягнення забезпечить досягнення мети вказаної у ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 320 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 294 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НА 913517, виданого 09.01.2002 року Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_2), за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НА 913517, виданого 09.01.2002 року Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять ) гривень 00 копійок

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: О.В. Король