АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/180/17
Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, його захисника - адвоката Трофіменко Максима Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2016 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 11.12.2016 року о 06-05. керував автомобілем Ssang Yong д.н. НОМЕР_1 по пр. Ювілейному, 51 в м. Харкові з ознаками алкогольного сп'яніння: хитка хода, незв'язна мова, запах алкоголю з порожними рота. Водій в присутності двох понятих від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням судді суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просить скасувати постанову суду від 23.12.2016 року і закрити провадження по справі.

Вказує, що дійсно відмовився від огляду за допомогою технічного засобу Драгер, але був згоден пройти огляд у закладі охорони здоров'я, але при складані протоколу інспектор поліції не зазначив якими саме діями він ухилявся від проходження огляду. Зазначає на порушення відомчої інструкції, вчиненні працівниками поліції при складенні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника адвоката Трофименка М.С., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційний суд не вбачає підстав вважати що вимоги вказаної правової норми не були дотриманими суддею суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив апеляційному суду, що 11.12.2016 року близько 06:05 год. Він був зупинений працівниками поліції з підозрою перебування у стані алкогольного сп'яніння. Йому було запропоновано пройти огляд за допомогою технічного засобу Драгер, який він продув декілька разів але такого тесту відображено не було. При цьому, як зазначив апелянт, ніяких свідків не було.

Проте допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, показав, що його було викликано працівниками патрульної поліції через мобільний додаток для участі у огляді водія ОСОБА_2 за підозрою у керуванні ним автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. В його присутності ОСОБА_2 відмовився від огляду на місці зупинки. Інших подробиць цих подій він не пам'ятає за сплином часу, але стверджував, що зміст оглянутих ним в судовому засіданні його письмових пояснень він підтверджує, та у нього немає сумнівів в їх об'єктивності, та немає підстав вважати, що ці пояснення спотворені. У вказаних поясненнях ОСОБА_5 повідомив, що водій ОСОБА_2, який мав ознаки алкогольного сп'яніння, в його присутності відмовився від проходження тесту на стан сп'яніння та від огляду у медичному закладі.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не відповідність дій ОСОБА_2 зазначеним вище вимогам була також встановлена суддею суду першої інстанції, який встановив що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 11.12.2016 року серії АП2№014598, додатками до нього, письмовими свідченнями свідків.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність невідповідностей в діях ОСОБА_2 вимогам ч. 1 ст. 130 КУпАП та підстав вважати вказані докази недопустимими апеляційний суд не вбачає, а тому підстав для скасування постанови суду від 23.12.2016 року не має оскільки ОСОБА_2 та його захисник Трофименко М.С. не надали для того достатньо підстав.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказану постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23.12.2016 року у відношенні ОСОБА_2- без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик