Справа № 464/991/17 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 33/783/498/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року м. Львів

Суддя Апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 03.04.2017 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, громадянина України, непрацюючого,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень в дохід держави з позбавлення права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 320,00 грн. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України..

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 28 січня о 21:05 год. по вул. Торф'яній - пр.. В.Чорновола у в м. Львові, керував автомобілем марки «Рено Меган» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції Левицький Р.І. просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 подіє та складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції неповно досліджено всі фактичні обставини справи, не взято до уваги долучені ним пояснення та неналежно розглянуті подані ним клопотання. Відтак вважає висновок суду першої інстанції необґрунтованим, передчасним та таким, що не відповідає дійсності, а постанову прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за який передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Визначення працівниками поліції його стану на сп'яніння проведено з порушенням вимог діючого законодавства, а тому немає підстав вважати, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння і це є підставою для закриття провадження по справі.

Покликається, що йому раптово 21.01.2017 року близько 21 год. 05 хв. погіршилося самопочуття і він наїхав на бордюр з метою уникнення зіткнення з іншими транспортними засобами. Через це інспектором поліції було наказано пред'явити всі необхідні документи, що він і зробив, після чого інспектор повідомив, що у нього водія присутні ознаки алкогольного сп'яніння та запропонували поїхати в медичний заклад на обстеження.

Апелянт наголошує, що в протоколі невірно зазначені години затримання, вказано неправдиві дані щодо присутності двох свідків, які засвідчили відмову в підписані протоколу про адміністративне правопорушення. Клопотання про виклики свідків в суд першої інстанції задовольнялися, однак свідки не прибували, що ставить під сумнів їх присутність під час оформлення протоколу та їх твердження про відмову в підписанні протоколу.

Апелянт вважає, що було порушено його право на захист, оскільки працівники поліції не викликали захисника із центру вторинної правової допомоги. Вважає, що судом першої інстанції не з'ясовано чи належить медичний заклад КМКЛШМД, який знаходиться по вул. Миколайчука, 9 в м. Львові до переліку закладів охорони здоров'я, які мають право здійснювати огляд на стан сп'яніння водії, установою не надано відповіді на запит щодо сертифікату відповідності та свідоцтва на повірку робочого засобу вимірювальної техніки, якою проводилось дослідження щодо стану його сп'яніння, а тому висновок КМКЛШМД не можна вважати законним, а це є підставою для визнання такого висновку недійсним.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, який просив задоволити апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апеляційні вимоги зазначені в апеляційній скарзі були предметом розгляд в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи давши їм належну оцінку.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується і матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №259924 від 28.01.2017 року про порушення вимог п.2.9а ПДР України, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1), який ОСОБА_1 відмовився підписувати, та відмовився від пояснень, та протоколом АА №104077 від 28.01.2017 року про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який ОСОБА_1 відмовився підписувати в присутності двох свідків (а.с3);

- висновком щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння від 28.01.2017 року, де вказано що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с.4);

- поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 29.01.2017 року (а.с.5,6);

- ксерокопія (дублікату) та дублікат результату токсилогічного дослідження №839 від 30.01.2017 року де в крові ОСОБА_1, 1987 р.н., показало наявність етанолу в концентрації 2,33 проміле (а.с.35-36,38-39).

Покликання апелянта про те, що визначення його стану сп'яніння проведено з порушенням вимог діючого законодавства, протокол оформлений з порушенням, неявка в суд першої інстанції, не виклик йому захисника працівниками поліції, і що це все свідчить про те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння спростовуються матеріалами справи та не відповідає дійсності. Щодо то чи мали працівники медичного закладу « Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги» робити аналіз крові на виявлення стану алкогольного сп'яніння, то таке покликання спростовується наказом № 103 від 10.02.2017 року Департаменту охорони здоров'я « Про порядок проведення медичних оглядів для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», де серед інших медичних закладів є і КМК ШМД м. Львова.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП, зокрема враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, результат тесту на стан сп'яніння, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

Керуючись ст.294 КУпАП,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 03.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення межах санкції даної статті - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.