АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2 та його захисника Рябцевої Я.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2, 06.03.2017 року о 09 год. 40 хв., керував автомобілем марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Кіото, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 18.05.2017 року, а матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього направити начальнику управління Національної поліції в м. Києві для належного оформлення.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не враховані процесуальні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не з'ясовано усіх фактичних обставин справи, не досліджено наявні в матеріалах справи докази, яким не дана належна правова оцінка.

Вказує, що на місці зупинки транспортного засобу йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння лише за допомогою спеціального технічного засобу, на що він відмовився, оскільки не довіряє технічним засобам контролю, при цьому працівниками поліції на його вимогу не було надано сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а його прохання провести огляд на встановлення факту сп'яніння іншим методом, працівники поліції проігнорували, що свідчить про порушення порядку проведення огляду на стан сп'яніння, встановленого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р.

Вважає, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на наявність у нього ознак алкогольного сп'яніння, окрім суб'єктивної думки працівника поліції.

Крім цього апелянт зазначає, що суд, незважаючи на подане ним клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням, розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема надавати пояснення, заявляти клопотання.

Звертає увагу, що як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не зазначено яким чином він ухилявся від проходження огляду на стан сп'яніння, до протоколу додано лише посвідчення водія і інших доказів не надано, однак суддя в оскаржуваній постанові посилається на протокол про адміністративне затримання, пояснення свідків та на рапорти інспекторів патрульної поліції.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Рябцевої Я.Г., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, вважаю, що подана ОСОБА_2 апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував всі обставини вчинення адміністративного правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.03.2017 року серії БР №114650 (а.с. 2), в якому зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова, порушення артикуляції), при цьому пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; поясненнями цих свідків, які засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння; рапортами працівників поліції Косолана І.І., Ліфанової І.П. та Міносяна С.Г. (а.с. 6-8), в яких детально викладені обставини вчиненого ОСОБА_2 правопорушення; та розпискою про залишення на зберіганні транспортного засобу (а.с. 9) на підтвердження факту відсторонення ОСОБА_2 від керування автомобілем, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Крім цього, вина ОСОБА_2 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України також підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 44), що 02.08.2017 року надійшов на запит суду з Управління патрульної поліції в місті Києві, які повністю підтверджують обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та спростовують доводи ОСОБА_2 про порушення поліцейськими Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки керованого ним транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров'я, куди він був доставлений працівниками поліції для проведення цього огляду.

Під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_2 пояснив, що 06.06.2017 року він дійсно був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти тест на стан сп'яніння за допомогою пристрою «Драгер», однак він відмовився від проходження такого огляду, оскільки не довіряє вказаному технічному засобу, при цьому він вимагав пройти його огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, однак працівники поліції йому відмовили та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

За клопотанням захисника Рябцевої Я.Г., до суду були викликані ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які згідно протоколу про адміністративне правопорушення були свідками відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння та надавали працівникам поліції свої пояснення, однак вказані свідки в судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апелянта про те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом суд, оскільки згідно вимог ст. 130 КУпАП відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення настає не тільки за курування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження згідно встановленого порядку відповідного огляду на стан сп'яніння, і залучені працівниками поліції свідки засвідчили саме відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Отже, досліджені в судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи, дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, які з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують твердження останнього про порушення працівниками поліції процедури проведення його огляду на стан сп'яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП,

Крім цього, маючи таку можливість, ОСОБА_2 не вказував про ці обставини у своїх поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому лише поставив свій підпис у відповідній графі даного протоколу.

Таким чином, апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_2, наданих під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови судді від 18.05.2017 року, оскільки зазначені ним обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі беззаперечними даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 44), з якого чітко вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров'я, які об'єктивно узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справі доказами та поясненнями свідків, а відтак, суд вважає пояснення ОСОБА_2 такими, що надані останнім з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що працівники поліції, в порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не повідомили ОСОБА_2 про порядок застосування спеціального технічного засобу і на його вимогу не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, то такі доводи є необґрунтованими, оскільки відповідно до пункту 5 розділу ІІ зазначеної Інструкції, інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та надання на вимогу відповідних технічних документів на цей засіб, здійснюється безпосередньо перед проведенням огляду на стан сп'яніння, однак згідно даних, що містяться в матеріалах справи та відеозапису з відеореєстратора (а.с. 44), він взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

За наведеного, постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та направлення справи про адміністративне правопорушення відносно нього до Управління Національної поліції в м. Києві для належного оформлення, про що ставиться питання у поданій апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/1510/2017 Категорія КУпАП: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.