Справа № 518/294/17
Провадження №3/503/500/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 152500 складеного 18.03.2017 року, ОСОБА_1 18.03.2017 року близько 22 год. 25 хв., в смт. Ширяєве по вул. Коробченко Одеської області, керувала автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, вказуючи, що в цей день вона зі знайомими була на концерті після якого поїхали в кафе. В кафе вживав алкоголь її чоловік, вона по стану здоровя алкоголь не вживає. Після 22:00 год. вона з чоловіком поїхала додому та коли їхали додому позаду під'їхав поліцейський автомобіль з увімкненими проблисковими маячками. Так як її чоловік раніше працював прокурором вони подумали що працівникам поліції потрібна допомога і чоловік сказав їй зупинитися. Після зупинки до неї підійшов інспектор Копайгородський В.П., який не представився та наказав пред'явити документи та повідомив, що вона перебуває в стані алкогольного спяніння, на що вона відповіла, що алкоголь не вживає, після чого інспектор запропонував поїхати до лікарні для проходження медичного освідування. Чоловік йому сказав, щоб він освідував її на місці, на що інспектор повідомив, що у них немає для цього спеціальних приладів. Понятих в цей час не було, інспектор не міг їх знайти на протязі 40 хвилин, після чого підїхала машина, з якої вийшов чоловік, який потім був понятим. ОСОБА_3 сказав, щоб вона дихнула на понятого, для того щоб він виявив чи перебуває вона в стані алкогольного спяніння, при цьому зазначає, що сам понятий знаходився в стані алкогольного спяніння. Понятий повідомив, що ніякого запаху від неї немає. Оскільки інспектор не дозволяв продовжувати керування транспортним засобом, вона зателефонувала своєму сусіду щоб він прийшов забрати машину та коли він прийшов, запропонувала інспектору взяти сусіда в якості понятого, але працівники поліції відмовили. Копію протоколу їй не вручали, а віддали її чоловіку. В протоколі вона зазначила, що не вживала алкоголь, вживала лікарські засоби. Вказує, що протокол підписувати їй ніхто не давав і вона пішла додому, тому, що проживає поруч із місцем зупинки. Сусід поїхав на машині, а чоловік потім приніс копію протоколу.

Допитаний в судовому засіданні інспектор СРПП Ширяївського ВП ОСОБА_3 пояснив, що 18 березня 2017 року він ніс службу по охороні порядку. О 22:00 зателефонував невідомий громадянин до чергової частини, що водій даного автомобіля керує автомобілем в стані алкогольного спяніння. Коли він зупинив автомобіль, за кермом була ОСОБА_1 Він повідомив їй про причину зупинки, запропонував, щоб вона надала документи. ОСОБА_1 надала йому лише посвідчення водія, а свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у неї не було, а тому вона телефонувала щоб їй принесли реєстраційні документи. При спілкуванні з ОСОБА_1Г у неї були явні ознаки алкогольного спяніння, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації руху та мовлення. Через деякий час їй принесли свідоцтво про реєстрацію. Після того як він переглянув документи, запропонував їй пройти огляд на стан спяніння, у звязку з явними ознаками, вона відмовилася, пояснивши що вона дійсно вжила алкоголь в розмірі 50 грамів, що ніяк не може вплинути на її керування, вона не швидко їхала. Провести огляд на місці зупинки транспортного засобу у нього не було можливості, оскільки відсутні спеціальні технічні засоби. Проїхати до медичного закладу вона відмовилася. Він зупиняв понятих, але ніхто не хотів зупинятися, так як це була машина колишнього прокурора. Під час складання протоколу, він все ж таки зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_4 та запропонував йому бути свідком на що той погодився. Склавши протокол, він уже в присутності свідка знову запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан спяніння, вона знову відмовилася, після чого він вніс дані свідка в протокол, який потім надав ОСОБА_1 для ознайомлення.

Допитаний в судовому засіданні дільничний інспектор Ширяївського ВП Івасів А.В. надав пояснення аналогічні з поясненнями ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 18 березня 2017 року о 22:00 год. він був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому бути понятим при складанні протоколу. Він не бачив що ОСОБА_1 була в стані алкогольного спяніння, а тому працівник поліції запропонував щоб вона дихнула на нього, після чого він зрозумів, що вона знаходиться в стані алкогольного спяніння, при цьому вона сама зазначила, що випила 50 грамів, але це не означає що вона в стані алкогольного спяніння. Також вона зазначала, що вживала лікарські засоби. Зазначає, що ОСОБА_1 відмовлялася їхати на медичний огляд, даний факт він засвідчив своїм підписом в протоколі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 надав пояснення, аналогічні з поясненнями ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що 18.03.2017 року близько 22:00 год. йому зателефонувала ОСОБА_1 та попросила забрати автомобіль, оскільки вона була зупинена працівниками поліції з приводу керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Коли він прийшов за автомобілем, на місці зупинки транспортного засобу понятих не було, але через деякий час інспектором поліції був запрошений один понятий і тоді він запропонував також бути понятим, але йому було відмовлено. Він бачив, як інспектор поліції запропонував ОСОБА_1 дихнути на понятого, який зазначив, що не відчуває від неї запаху алкоголю.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, доказуванню по даній категорії справ підлягають факт керування особи транспортним засобом або факт передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, факт перебування особи в стані такого сп'яніння або факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан відповідного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень цього Кодексу, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно зясувати, зокрема, чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом або чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків на місті зупинки транспортного засобу.

Вимога щодо присутності двох свідків під час проведення огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу міститься також у п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року (далі - Інструкція).

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Вказана процедура проведення огляду інспектором поліції не дотримана, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені відомості лише щодо одного свідка.

Інспектор поліції ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив, що для проведення огляду ним був запрошений лише один свідок, оскільки ніхто не бажав бути свідком, так як чоловік ОСОБА_1 тривалий час працював прокурором.

З наданого до суду відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі хоча й у відсутність свідків.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є лише дві підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами.

З вказаного відеозапису судом встановлено, що інспектором поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Інспектор поліції в судовому засіданні пояснив, що він не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки в Ширяївському ВП такі засоби відсутні.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та пункту 22 Інструкції, огляд на стан спяніння, проведений з порушенням вказаних норм, вважається недійсним.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати предявлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Постановою судді Кодимського районного суду Одеської області від 13.05.2017 року справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП була повернута до Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області для дооформлення, оскільки протокол, який надійшов до суду не відповідав вимогам статей 254 та 256 КУпАП.

Зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду були відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 ознайомлено з протоколом та вручено його копію. Також протокол не був підписаний ОСОБА_1 та не містив даних, чи відмовлялась вона від підписання цього протоколу. Крім того в протоколі була відсутня відмітка про те, що ОСОБА_1 роз'яснено права передбачені ст. 268 КУпАП.

25.05.2017 року справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повторно надійшла до суду після доопрацювання.

Недоліки зазначені в постанові судді від 13.05.2017 року усунуті не були, однак для підтвердження обставин, вказаних в постанові до суду було надано відеозапис та заявлено клопотання про виклик інспектора поліції ОСОБА_7 та свідка зазначеного в протоколі.

З наданого до суду відеозапису не було встановлено, що недоліки зазначені в постанові судді від 13.05.2017 року інспектором поліції не були допущені, однак в судовому засіданні було встановлено, що копія протоколу була вручена чоловіку ОСОБА_1

В результаті співставлення протоколу, який міститься в матеріалах справи та копії, яка була вручена ОСОБА_1 встановлено, що в копії протоколу не зазначений факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, крім того не зазначена частина статті, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності.

Інспектор поліції ОСОБА_7 пояснив вказані обставини тим, що під час складення протоколу між оригіналом та його копією випадково опинився листок картону, якими відділяються протоколи, а тому не всі дані відобразились на копії, а частину статті за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності він одразу не зазначав, оскільки йому був необхідний час для отримання відомостей щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за даною статтею.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься витяг з кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000013 від 14.04.2017 року, з якого вбачається, що за вказаним фактом внесені відомості до ЄРДР, визначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, однак на день розгляду справи у суду немає відомостей про прийняте рішення за даним фактом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішеннівід 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Отже, враховуючи встановлені фактичні обставини справи виникає розумний сумнів з приводу достовірності відомостей, внесених у протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і обєктивне зясування обставин справи та правильне її вирішення.

Невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов'язком.

Отже, якщо вина особи не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Факт можливого вживання ОСОБА_1 алкоголю, який зафіксований на відеозаписі та лікарських засобів, про що зазначено в поясненнях до протоколу, не є безумовною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, за наявності грубих порушень вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП та вимог п. 6 розділу ІІ Інструкції, допущених працівником поліції під час проведення огляду на стан сп'яніння та складання Протоколу, який є актом обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, особою, щодо якої її винесено або її захисником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк