Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №325/1134/17 Головуючий в 1 інст. Діденко Є.В.
Провадження №33/778/697/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_3 Федерації, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн, з конфіскацією собаки породи «німецька вівчарка» по кличці «Амур», ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06 серпня 2017 року о 19-00 годині, в с.Ігорівка Приазовського району Запорізької області по вул.Степова вигулював собаку потенційно небезпечної породи «німецька вівчарка», без намордника, внаслідок чого собака вкусила громадянина ОСОБА_4 за руку, заподіявши шкоди його здоровю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати та провадження в справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_4 собака не кусала та фізично не могла цього зробити через те, що він її тримав на повідку. В матеріалах справи відсутні докази того, що шкода спричинена здоровю потерпілого саме через укус собаки. Також зазначає, що суд не допитав у судовому засіданні єдиного свідка ОСОБА_5, тим самим позбавив його можливості поставити свої запитання з метою отримання правдивих свідчень. Крім того, апелянт зазначає, що суд не врахував в повному обсязі даних про його особу та безпідставно прийняв рішення про конфіскацію собаки, належним чином не вмотивувавши своє рішення.

Вислухавши ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений за те, що він вигулював собаку без намордника внаслідок чого остання вкусила ОСОБА_4 за руку, заподіявши шкоду його здоровю. Вказані дії кваліфіковані за ч.2 ст.154 КУпАП.

Санкція ч.2 ст.154 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення особою дій, визначених у частині 1 вказаної статті, за умови, що вони спричинили заподіяння шкоди здоров'ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення правопорушень з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Обєктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення санітарно-епідеміологічної безпеки.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у порушенні правил тримання собак і котів.

Під шкодою здоровю розуміють або тілесні ушкодження, тобто порушення анатомічної цілісності органів і тканин або їх фізіологічних функцій, або захворювання або патологічні стани, що вникли в результаті факторів зовнішнього середовища: механічних, фізичних, хімічних, біологічних, психічних

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 заперечував факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, зазначивши, що він дійсно вигулював свого собаку без намордника, оскільки у той день було дуже жарко - температура повітря була 40 градусів вище нуля. У наморднику собака не може висунути свій язик для того, щоб охолодити своє тіло. Йшов він поза межами населеного пункту до берегу моря вздовж поля. Позаду від себе він почув оклик та побачив потерпілого на велосипеді. Собака несподівано відреагував на велосипедиста, рвонувши повідка в сторону останнього. У наслідок цього велосипедист перелякався, втратив рівновагу та впав та, можливо при падінні, поранив собі руку.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо судово-медичного обстеження потерпілого ОСОБА_4 на предмет наявності у нього тілесних ушкоджень, їх характеру та ступеню їх тяжкості.

Довідка лікаря травматолога від 06 серпня 2017 року, яка міститься в матеріалах справи, сама по собі не вказує на спричинення шкоди здоровю потерпілого та на ступінь тяжкості такої шкоди.

Крім того, згідно з цією довідкою та поясненнями лікаря ОСОБА_6, 06 серпня 2017 року о 21 годині 15 хвилин до прийомного відділення Приазовської ЦРБ був доставлений ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 з діагнозом : укушена рана області лівого ліктьового суглоба - 1 х 0,5 см. Після обробки мильним розчином та спиртом та накладення повязки останній був відпущений додому. Собака під наглядом.

В матеріалах справи міститься копія ветеринарної картки на тварину (вищевказаного собаку), де зазначено зроблені щеплення.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що здоровю потерпілого ОСОБА_4Д заподіяна шкода у розумінні ч.2 ст.154 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції, наявні в матеріалах справи докази, а саме: заява ОСОБА_5 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (а.с.4), пояснення ОСОБА_5 (а.с.5), пояснення ОСОБА_2 (а.с.6), пояснення лікаря ОСОБА_7 (а.с.7), тощо, доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.154 КУпАП, тобто вигулювання собаки без намордника.

Таким чином, при апеляційному розгляді встановлено вину ОСОБА_2 у тому, що він 06 серпня 2017 року о 19-00 годині, в с.Ігорівка Приазовського району Запорізької області по вул.Степова вигулював собаку породи «німецька вівчарка» без намордника, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.154 КУпАП.

Оскільки суд першої інстанції на викладене уваги не звернув та, всупереч вимогам ст.280 КУпАП, не зясував належним чином всіх обставини, які підлягають зясуванню для правильного вирішення справи, оскаржувана постанова підлягає зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_2 та накладеного на останнього адміністративного стягнення.

Апеляційний суд вважає за необхідне дії ОСОБА_2 перекваліфікувати з ч.2 ст.154 КУпАП на ч.1 ст.154 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у межах вказаної норми закону - у виді штрафу розміром 3 (три) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 гривню.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2, змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч.2 ст.154 КУпАП на ч.1 ст.154 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 3 (три) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 (пятдесят одну) гривню.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1