Провадження № 33/792/309/17
Справа № 689/468/17 Головуючий в 1-й інстанції Баськова М.М.
Категорія: ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., прокурора Максимчук Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами прокурора та ОСОБА_1 на постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Ярмолинецького районного суду від 23 травня 2017 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, громадянин України, з вищою освітою, одружений, пенсіонер, не працює, депутат Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області,

визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

Начальником відділу Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковником поліції Матвєєвим В.В. було складено протокол № 35 від 24 лютого 2017 року про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до цього протоколу, 04 грудня 2015 року близько 14-ї години ОСОБА_1, перебуваючи в приміщенні Ярмолинецької селищної ради по вул. Центральній, 14, у смт Ярмолинцях Ярмолинецького району Хмельницької області, під час проведення другої сесії сьомого скликання Ярмолинецької селищної ради, будучи депутатом цієї ради та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в приватних інтересах, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28, ч.1, 2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не повідомив у встановленому законом випадку та порядку сесію Ярмолинецької селищної ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення №16 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність» згідно якого земельна ділянка, площею 0,0730 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2, була безоплатно передана його сину - ОСОБА_3

Своїми умисними діями, які виразились у неповідомленні сесії Ярмолинецької селищної ради про наявність реального конфлікту інтересів, депутат Ярмолинецької селищної ради ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 ставилося в вину те, що він за вищевказаних обставин, проголосувавши «за» прийняття рішення Ярмолинецької селищної ради від 04 грудня 2015 року №16 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність» згідно якого земельна ділянка, площею 0,0730 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2, була безоплатно передана його сину - ОСОБА_3, прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Своїми умисними діями, які виразились у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, депутат Ярмолинецької селищної ради ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати постанову судді місцевого суду в частині закриття справи за ч.2 ст.172-7 КУпАП та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, і у вказаній частині провадження закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Прокурор зазначав, що згідно ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватними інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Окрім того, відповідно до ст.59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Ураховуючи викладене, прокурор уважав, що ОСОБА_1, будучи депутатом Ярмолинецької селищної ради сьомого скликання, мав право голосу при прийнятті рішення №16 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність» за умови публічного оголошення про конфлікт інтересів під час голосування, чого останнім зроблено не було.

Прийняття рішення ОСОБА_1 виражалося в голосуванні ним «За» по питанню №16 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність», згідно якого земельна ділянка, площею 0,0730 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2, була безоплатно передана його сину - ОСОБА_3

Крім того, прокурор указував, що приймаючи рішення про закриття провадження в частині правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, судом не надано належної оцінки поясненням свідків, які надавались при складанні вказаного протоколу.

Таким чином, на думку прокурора, постанова судді місцевого суду в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП є незаконною, а висновки суду про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, не ґрунтуються на вимогах норм чинного законодавства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Ярмолинецького районного суду від 23 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП та закрити провадження у справі.

Указував, що визнаючи відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, місцевий суд при прийнятті рішення про визнання його винним за ч.1 ст.172-7 КУпАП в постанові не вказав, в чому саме полягає обов'язкова для кваліфікації за вказаною нормою наявність реального конфлікту інтересів.

Уважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, тому що не може бути відповідальності за неповідомлення про те, чого фактично не було - реального конфлікту інтересів.

Крім того, зазначав, що в ході розгляду справи було порушено вимоги ч.3 ст.38 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення.

Відповідно до запиту Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України до Ярмолинецької селищної ради, виявлений факт щодо порушення ним вимог ЗУ «Про запобігання корупції» 23 січня 2017 року зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області.

Таким чином, на день винесення судом постанови строк накладення на нього адміністративного стягнення минув ще 23 квітня 2017 року.

Перевіривши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, заслухавши думку прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, приходжу до висновку про таке.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції в повному обсязі виконані не були.

Так, розглядаючи протокол про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1, суд першої інстанції, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, виходячи з системного аналізу норм закону, дійшов правильного висновку про те, що в даному випадку наявний реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 та його дії обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.172-7 КУпАП, як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Водночас приходжу до висновку, що місцевим судом обґрунтовано не встановлено підстав для закриття провадження у справі в зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, на що апелює ОСОБА_1 Наведені ним доводи суперечить вимогам ч.3 ст.38 КУпАП, оскільки моментом виявлення правопорушення є дата складання протоколу уповноваженим на те суб'єктом.

Разом з тим, місцевий суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 рішення в умовах реального конфлікту інтересів (в розумінні диспозиції ч.2 ст.172-7 КУпАП) не приймав, оскільки вказане рішення органу місцевого самоврядування приймалося колегіальним органом - Ярмолинецькою селищною радою, а відтак провадження у справі в цій частині закрив за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, місцевий суд також зауважив, що свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є депутатами Ярмолинецької селищної ради вказували, що ОСОБА_1 під час сесійного засідання стало погано, через що він з ОСОБА_8 виходили на вулицю.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Так, у судовому засіданні в суді першої інстанції було встановлено, що 04 грудня 2015 року близько 14-ї години ОСОБА_1, перебуваючи в приміщенні Ярмолинецької селищної ради, що знаходиться по вул. Центральній, 14, в смт Ярмолинцях Ярмолинецького району Хмельницької області, під час проведення другої сесії сьомого скликання Ярмолинецької селищної ради, будучи депутатом цієї ради не повідомив у встановленому законом випадку та порядку сесію Ярмолинецької селищної ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення №16 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність» згідно якого земельна ділянка, площею 0,0730 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2, була безоплатно передана його сину - ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_1 за вищевказаних обставин проголосував «за» прийняття рішення Ярмолинецької селищної ради від 04 грудня 2015 року №16 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність» згідно якого земельна ділянка, площею 0,0730 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2, була безоплатно передана його сину - ОСОБА_3, та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

У судовому засіданні в суді першої інстанції та в апеляційному суді ОСОБА_1 винним себе не визнав. Пояснив, що не знав про розгляд питання про передачу у власність його сину зазначеної земельної ділянки на вказаному засіданні селищної ради. Із заявою про передачу у власність земельної ділянки його син звернувся до селищного голови тільки 02 грудня 2015 року, тобто за два дні до проведення сесії. Крім того, ОСОБА_1 вказував, що під час голосування по земельних питаннях він не був присутнім в залі, де проводилась сесія, оскільки за станом здоров'я змушений був вийти на вулицю, бо йому стало погано. Разом з ним вийшов також ОСОБА_8 і вони декілька хвилин були на вулиці, поки йому не стало краще. Також ОСОБА_1 зазначав, що на той час не був обізнаний з порядком повідомлення відповідних органів, в тому числі селищної ради, про конфлікт інтересів.

Факт неповідомлення ОСОБА_1 сесію селищної ради про конфлікт інтересів, а також про те, що він як депутат не буде голосувати з цього приводу, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 являються відповідно секретарем та головою Ярмолинецької селищної ради. Показали, що 04 грудня 2015 року о 14-й годині в приміщенні Ярмолинецької селищної ради під час проведення другої сесії сьомого скликання ради приймалось рішення №16 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність» згідно якого сину ОСОБА_1 - ОСОБА_3, була передана у власність земельна ділянка, при цьому ОСОБА_3 не повідомив Ярмолинецьку селищну раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів. Також свідки ствердили, що землевпорядником Ярмолинецької селищної ради ОСОБА_11 було оголошено прізвища всіх осіб, щодо яких приймалися рішення із земельних питань, в тому числі ОСОБА_3

Крім того, свідок ОСОБА_11, який працює землевпорядником в Ярмолинецькій селищній раді, указував, що під час проведення сесії ради, яка відбулася 04 грудня 2015 року, він особисто зачитував прізвища всіх осіб, яким передавалися у власність земельні ділянки, в тому числі і прізвище ОСОБА_3 В той же час ОСОБА_1, маючи можливість ознайомитися з порядком денним сесії, не повідомляв про конфлікт інтересів.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень підтверджується: рішенням та протоколом першої сесії сьомого скликання Ярмолинецької селищної ради від 25 листопада 2015 року №1 «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів Ярмолинецької селищної ради та Ярмолинецького селищного голови»; рішенням другої сесії сьомого скликання від 04 грудня 2015 року №1 «Про затвердження регламенту Ярмолинецької селищної ради»; регламентом цієї ради; рішенням та протоколом другої сесії сьомого скликання Ярмолинецької селищної ради від 04 грудня 2015 року №16 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність»; списком присутніх на цій сесії депутатів; паспортними даними та довідками про склад сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_3; довідкою Ярмолинецької селищної ради про неповідомлення депутатом ОСОБА_1 про наявність конфлікту інтересів під час прийняття вищевказаного рішення №16 від 04 грудня 2017 року.

Згідно із протоколом другої сесії сьомого скликання Ярмолинецької селищної ради від 04 грудня 2015 року, відповідно до якого по питанню №16 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність» проголосували усі без виключення депутати, у тому числі і ОСОБА_1

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є депутатом Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області і відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а за ч.2 ст.172-7 КУпАП за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов'язок осіб, зазначених у пунктах 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Про конфлікт інтересів в такої особи може заявити інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Проте, як слідує з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не дотримався зазначених вимог закону.

За таких обставин суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, з посиланням на те, що рішення приймалося колегіальним органом - Ярмолинецькою селищною радою.

При цьому уважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому повністю доведена вищевикладеними доказами в їх сукупності.

У зв'язку з цим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині закриття справи за ч.2 ст.172-7 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення з прийняттям нової постанови про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, а апеляційна скарга прокурора -задоволенню.

Оскільки сплинув строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, то справа в цій частині підлягає закриттю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та у вказаній частині провадження закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

У решті постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/ М.С. Матущак

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області М.С. Матущак