Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7137/17 Головуючий у 1-й інст. Зіневич І. В.
Категорія ст. 124 КУпАп Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2017 року за ст.124 КУпАП щодо нього, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, , проживаючого за адресою: ОСОБА_6, 18, працюючого ПП «Альфа-СМ»,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого, ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 29.06.2017 року о 16 годині 40 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2, на перехресті вул. Східна - пр. Незалежності, 55-а в м. Житомирі, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан та висоту транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керував ним, внаслідок чого здійснив наїзд на лінію електропередач, провода якої пошкодили автомобіль НОМЕР_3, та автомобіль НОМЕР_4. Внаслідок ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На прийняте судом рішення особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження, скасувати спірну постанову та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 стверджує, що в день розгляду справи він знаходився у відрядженні поза межами області, а копію постанови отримав поштою лише 26 липня 2017 року, тому пропустив строк на оскарження з незалежних від нього причин.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що наїзд автомобілем та розрив розтяжки контактного проводу ліній електропередач відбувся не внаслідок допущення ним якихось порушень, а внаслідок провисання проводу, що засвідчили і працівники ТТУ, які прибули на місце пригоди та заміряли його автомобіль. Вони встановили, що його висота становить 4,1 метри та претензій до нього не мали. Стверджує, що його автомобіль з причепом стандартних розмірів, не переобладнувався та габарити не змінювались, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Зазначає, що згідно з таблицею 8.2. Державних будівельних норм ДБН В.2.3- 18:2007 «Трамвайні та тролейбусні лінії, загальні вимоги до проектування», - висота підвішування контактного проводу над рівнем дорожнього полотна становить 5,8 метра. Тому, наїзд керованого ним автомобіля на розтяжку контактної мережі тролейбусу відбувся не внаслідок порушення ним вимог Правил дорожнього руху, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а внаслідок провисання контактного проводу нижче за висоту, передбачену нормативними документами.

Додатково апелянт стверджує, що висновок суду про те, що він не вибрав безпечної швидкості руху, не відповідає дійсності. Швидкість автомобіля ніхто не фіксував, а він рухався у місті з дотриманням швидкісного режиму. Безпосередньо перед наїздом на розтяжку він лише почав рухатись на дозволяючий сигнал світлофору, і проїхав приблизно 10-ти метрів. Швидкість автомобіля була приблизно 20 кілометрів на годину.

ОСОБА_2 зазначає, що судом не було встановлено ніяких фактів, які б свідчили про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд формально, керуючись лише протоколом про адміністративне правопорушення, незаконного притягнув його до відповідальності.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 просив поновити строк, а також підтримав апеляційну скаргу з мотивів, наведених в ній, просив її задовольнити, оскаржувану постанову суду скасувати таприйняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що автомобіль з причепом, яким керував ОСОБА_2 відповідає стандартним розмірам, а тому за звичайних умов скоїти наїзд на лінію електропередач не міг. Вантаж, який перевозився ОСОБА_2, за габарити автомобіля не виступав, автомобіль рухався з дозволеною швидкістю. Швидкість руху автомобіля ніким не замірялась. Крім того, ОСОБА_2 слідкував за світлофором та дорожньою обстановкою і нелогічним є посилання, що мав би бачити провисання контактних проводів лінії електропередач. Крім того, за декілька хвилин до ДТП проїжджав тролейбус і жодних проблем не було. Вини у діях ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, немає.

В судовому засіданні апеляційного суду представник за довіреністю КП «Житомирське ТТУ» ОСОБА_7 зазначив, що працівники підприємства виїжджали на місце ДТП і проводили вимірювання висоти автомобіля, але не мали права фіксувати. Підтвердив, що згідно стандартів розміщення контактних проводів лінії електропередач на тій ділянці автодороги, а саме перехресті вул. Східна - пр. Незалежності, 55-а в м. Житомирі, висота їх розміщення згідно таблиці 8.2 Державних будівельних норм ДБН В.2.3-18:2007 «Трамвайні та тролейбусні лінії, загальні вимоги до проектування» повинна становити 5,8 метра. Чи було провисання контактних проводів лінії електропередач невідомо, оскільки по прибуттю працівників підприємства на місце ДТП, вже був їх розрив. Допускає, що могло бути провисання контактних проводів, але водій міг це бачити і уникнути наїзду. Вини працівників КП «Житомирське ТТУ» у причинах виникнення ДТП немає. Чи були обмеження для руху транспортних засобів на ділянці дороги, де сталось ДТП, через розміщення ліній електропередач йому невідомо.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що його автомобіль марки «Mitsubishi» пошкоджено не внаслідок самого обриву електропередач, а внаслідок того, що водій автомобіля марки «MAN», зачепивши вказані дроти електропередач, протягнув їх по його автомобілі коли відїжджав на узбіччя. Щодо провисання ліній електропередач пояснив, що воно можливо і було, але водій вантажного автомобіля повне був бути уважним та відреагувати на можливе провисання..

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що на своєму автомобілі марки «CITROEN Berlingo» буксирував автомобіль ОСОБА_4 Їхав за вантажним автомобілем марки «MAN». Проїхавши перехрестя, відчув удар, побачив, що падають дроти лінії електропередач. Зупинився, побачив пошкодження свого автомобіля. Водій автомобіля марки «MAN» також зупинився, а потім відїхав на узбіччя, при цьому потягнув провід лінії електропередач і пошкодив автомобіль ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, подану апеляційну скаргу, потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, представника КП «Житомирське ТТУ» Житомирської міської ради ОСОБА_7,дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду (а.с.8) остання постановлялась у відсудність ОСОБА_2, оскільки у день розгляду останній перебував у відрядженні, що підтверджується подорожнім листом (а.с.14,17). Сама ж копія оскаржуваної постанови суду направлялась скаржнику лише 24.07.2017 року, що підтверджується супровідним листом (а.с.9). Згідно копії конверту (а.с.18), а саме відбитку штемпелю на ньому, вбачається, що копія постанови щодо ОСОБА_2 потрапила до пошти 25.07.2017 року. Підстав не вірити, що скаржник отримав копію оскаржуваної постанови 26.07.2017 року у суду немає. Тому строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2 пропущено з поважних причин та поновлюється апеляційним судом.

Що стосується апеляційної скарги ОСОБА_2, то вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимогст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції зазначених вимог закону не дотримано.

Ст.124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, згідно з таблицею 8.2. Державних будівельних норм ДБН В.2.3- 18:2007 «Трамвайні та тролейбусні лінії, загальні вимоги до проектування», - висота підвішування контактного проводу лінії електропередач над рівнем дорожнього полотна становить 5,8 метра. Дану обставину в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив і представник за довіреністю КП «Житомирське ТТУ» ОСОБА_7, який також зазначив, що вважає, що було провисання контактних проводів лінії електропередач. Крім того, представник «Житомирського ТТУ» ОСОБА_7 підтвердив, що працівники ТТУ виїжджали на місце ДТП - вул. Східна - пр. Незалежності, 55-а в м. Житомирі, та заміряли автомобіль, яким керував водій ОСОБА_2, однак ніде не фіксували його висоту.

З наданих апеляційному суду захисником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 фотографій, вбачається, що згідно замірів висоти автомобіля, вона становить 4,1 метри. Виходячи з долучених до апеляційної скарги копій свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ані автомобіль, ані причіп не переобладнувались та їх габарити не змінювались.

Дані обставини підтверджують доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що висота автомобіля та причепа, якими він керував, становить 4,1 метра, що підтвердили і працівники «Житомирського ТТУ», які здійснювали заміри висоти автомобіля на місці ОСОБА_8 чином, апеляційний суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_2 не міг за звичайних умов скоїти наїзд автомобілем з причепом на проводи лінії електропередач і ДТП сталось не внаслідок порушення ним ПДР України, а через провисання контактного проводу лінії електропередач нижче за висоту, передбачену положення п.8.2 Державних будівельних норм ДБН В.2.3- 18:2007.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду підтвердили, що мав місце обрив контактного проводу лінії електропередач, однак в категоричній формі не вказали, що це сталось саме з вини водія ОСОБА_2 З приводу провисання контактних проводів лінії електропередач потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що останнє могло бути.

Крім того, з адміністративного протоколу за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_2 та схеми місця ДТП до нього не вбачається чи були на вказаній ділянці автодороги будь-які знаки, які б обмежували рух транспортних засобів у звязку із розміщенням над її проїздною частиною контактних проводів ліній електропередач. Сама ж схема місця ДТП не містить будь-яких даних про розташування над полотном проїзної частини автодороги контактного проводу лінії електропередач, а також висоту їх розміщення чи висоту автомобіля та причепу, якими керував ОСОБА_2 Тобто, фактично дані обставини при оформленні ДТП працівниками поліції не зясовувались, що унеможливлює категорично стверджувати, що ДТП сталося саме з вини ОСОБА_2

Так, жодними матеріалами адміністративної справи щодо ОСОБА_2 не підтверджено, що останній, здійснюючи проїзд перехрестя вул. Східна - пр. Незалежності, 55-а в м. Житомирі міг передбачити провисання контактних проводів лінії електропередач і міг уникнути наїзду на них та обриву.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_2 не був уважним, не врахував дорожню обстановку, стан та висоту транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на лінію електропередач, чим порушив п.2.3.б) ПДР України, є необгрунтованим та не підтвердженим матеріалами адміністративної справи.

Крім того, є необгрунтованим висновок суду першої інстанції і про те, що ОСОБА_2 було порушено п.12.1 ПДР України, а саме, що він не вибрав безпечної швидкості руху, оскільки, як свідчать матеріали адміністративної справи, відсутні будь-які обєктивні докази, які б це підтверджували. Так, в матеріалах адміністративної справи, відсутні дані, які б свідчили, що встановлювалась швидкість, якою рухався на автомобілі ОСОБА_2 Відсутні такі дані і в самому протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП. З огляду на наведене, твердження ОСОБА_2 про те, що швидкість руху автомобіля ніхто не фіксував, а він рухався по місту з дотриманням швидкісного режиму, сумнівів у апеляційного суду не викликає.

Вчинення будь-яких інших незаконних дій ОСОБА_9 не вмінялося та в судових засіданнях суду першої інстанції та апеляційного суду встановлено не було. Питання про те, що після обриву лінії електропередач ОСОБА_9 додатково відїхав на узбіччя, внаслідок чого саме і було пошкоджено автомобіль ОСОБА_4, як про це стверджував потерпілий в ході апеляційного розгляду справи, працівниками поліції при складанні протоколу не порушувалося, вказані дії в провину ОСОБА_9 не вмінялися та не були кваліфіковані як порушення відповідних положень ПДР України, а тому не підлягають оцінці при розгляді вказаної адміністративної справи у звязку з відсутністю повноважень суду на вихід за межі предявленого обвинувачення у вчиненні адмінправопорушення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП., а тому оскаржувана постанова суду підлягає скасуваннюна підставі положень ст. 294 КУпАП, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_10 за ст.124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: