Справа № 266/2120/17
Провадження № 3/266/691/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.06.2017 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Дзюба М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, місце служби: механік-водій відділення морської піхоти взводу морської піхоти другої роти морської піхоти першого батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
В протоколі про адміністративне правопорушення № 131 від 12.06. 2017 року зазначено, що 05.06. 2017 року, о 08 год. 00 хвил., ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце розташування підрозділу на території Лівобережного району м. Маріуполя в умовах особливого періоду, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Відповідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таки питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно з вимогами ст.. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність військовослужбовців за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинене в умовах особливого періоду.
В той же самий час до протоколу про адміністративне правопорушення не додано матеріали на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення вдруге протягом року або в умовах особливого періоду.
Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративне правопорушення, слід визначити, що він є кодексом, який містить норми матеріального права і одночасно з цим є процесуальним кодексом.
Разом з цим, КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки.
Тобто з огляду на вищезазначене, суд у випадку доведеності провини правопорушника не може перекваліфікувати його дії з ч. 4 на ч. 1 ст. 172-11 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що складання та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а вказані вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, тому необхідно справу направити для усунення вищевказаних недоліків.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.172-20,245,251,256, 278, 283, 284 КУпАП, суддя
Матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП повернути командиру першого батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 на доопрацювання.
Постанова оскарженню не підлягає
Суддя Дзюба М. В.