Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/945/17 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Воробей Д.О., особи щодо якої складено протокол ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 02 червня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що 09 березня 2017 року о 02 год. ОСОБА_1 на 2 км + 450 м автодороги Глибочиця Станишівка, керуючи автомобілем «ВАЗ-2104», державний номер НОМЕР_1, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «LDV 400 Convoy», державний номер НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За змістом даного протоколу ОСОБА_4 порушив п. 11.3 ПДР.

Суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що водії автомобілів, що стали учасниками ДТП, збиралися виконати один з маневрів, описаних вище у п. 11.3 ПДР., у звязку з чим у діях ОСОБА_4 відсутні порушення даного пункту.

На постанову суду потерпілим ОСОБА_5, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та прийняття нової постанови, якою просить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що справу судом розглянуто без його участі та його належним чином не повідомлено про час та місце розгляду справи.

Про прийняте судом рішення він дізнався лише 10.08.2017 року, із реєстру судових рішень, а тому вважає, що пропустив строк на його оскарження з поважних причин і просить його поновити.

Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з підстав порушення вимог ст.ст. 7, 9, 124 КУпАП та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Вказує, що суд взяв до уваги лише пояснення ОСОБА_1, які були надані ним на третій день після скоєння ДТП та безпосередньо у судовому засіданні та пояснення свідка продавця кафе ОСОБА_6

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив про те, що вину він не визнає і що він їхав на автомобілі із м. Житомира в с. Калинівку, Житомирського району, під час руху був туман і він нічого не бачив, потім відчув удар, після чого він вийшов з автомобіля, йому стало погано і він пішов додому.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що пояснення ОСОБА_1 повністю спростовуються доказами, які є в матеріалах справи, а саме: поясненнями водія ОСОБА_7 від 09.03.2017 року, протоколом про адміністративне правопорушенням, постановою слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області майора поліції ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, у якій встановлено, що водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_1 грубо порушуючи правила дорожнього руху виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7

Зазначені докази свідчать про те, що ДТП відбулось з вини водія ОСОБА_1, який виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого і відбулось зіткнення автомобілів «ВАЗ 2104» та «LDV 400 Convoy».

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 на підтвердження доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, пояснення свідка ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_5 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Відповідно до вимог ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Суд цих вимог закону при розгляді даної справи не дотримався, оскільки справа розглянута у відсутність потерпілого, а в матеріалах справи відсутні дані про те, що потерпілий ОСОБА_5 у встановленому законом порядку, передбаченим ст. 277-2 КУпАП, сповіщався про місце і час розгляду справи.

Це, в свою чергу, позбавило ОСОБА_5 прав знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката та інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Крім цього, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, фактичних обставинах ДТП.

Такі висновки суду першої інстанції апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Постановляючи рішення про закриття провадження в справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6, які були опитані в судовому засіданні.

Згідно з пояснень ОСОБА_1, він їхав на автомобілі з м. Житомира в с. Калинівку, Житомирського району. Під час руху був туман і він нічого не бачив, потім відчув удар. Після чого він вийшов з автомобіля і відійшов у бік, але йому стало погано і він пішов додому. Пояснив, що зіткнення транспортних засобів сталося не з його вини, а тому, що водій автомобіля «LDV 400 Convoy» виїхав на його смугу руху.

З пояснень свідка ОСОБА_6, вбачається, що вона працює в кафе, яке знаходиться на трасі та не бачила самої ДТП. Почувши удар, вийшла на вулицю і побачила, що автомобіль синього кольору, який належить ОСОБА_1, стояв на своїй смузі руху в напрямку м. Києва, а інший автомобіль - бус стояв передніми колесами на смузі першого автомобіля, а його задні колеса стояли на своїй частині дороги.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції зобовязаний був врахувати, що згідно п. 11.3 ПДР на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, порушив п. 11.3 ПДР України, оскільки виїхав на смугу зустрічного руху та не надав перевагу автомобілю НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7, що рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі в результаті чого відбулось ДТП.

Після ДТП ОСОБА_1 втік з місця ДТП, що підтверджується матеріалами справи, зокрема поясненнями водія автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_7 від 09.03.2017 року, протоколом про адміністративне правопорушенням серії БР №184124 від 21.04.2017 року, постановою слідчого Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, у якій встановлено, що водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_1 грубо порушуючи правила дорожнього руху виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7

З пояснень водія ОСОБА_7, вбачається, що 09.03.2017 року близько 2-ї год. ночі він керував автомобілем НОМЕР_4, рухався по автодорозі Глибочиця-Клітчин-Станишівка, Житомирського району зі сторони м. Києва в напрямку м. Вінниці, рухався зі швидкістю 60 км/год, в районі 2?го км даної автодороги він помітив на відстані 50-60 м., що по його смузі на зустріч йому рухався автомобіль. Тоді він почав різко гальмувати і змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, але уникнути зіткнення не вдалося.

В суді апеляційної інстанції він пояснив, що побачивши, що зустрічний транспортний засіб рухається по його смузі став подавати звуковий сигнал, застосував екстрене гальмування та здійснив маневр на зустрічну смугу руху, оскільки з правої обочини була дамба. Уникнути зіткнення не зміг, оскільки водій зустрічного автомобіля безпосередньо перед зіткненням звернув на свою смугу.

Відразу після зіткнення водій вийшов з автомобіля та втік, як він зрозумів по ознаках водій був в стані алкогольного спяніння: «був неадекватний, хитався щось невнятно бурмотів».

Також, ОСОБА_7 пояснив, що відразу викликав поліцію та швидку допомогу і став вживати заходи, для забезпечення безпеки іншими учасникам руху.

На місці ДТП він перебував до 11 год. 09.03.2017 р., однак інший водій на місці так і не зявився.

Пояснення водія ОСОБА_7 повністю узгоджуються зі схемою огляду місця ДТП, в якій зафіксовано, що автомобіль НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_7 здійснив екстрене гальмування, змінивши напрямок руху з метою уникнення зіткнення.

Зі схеми вбачається, що гальмівний шлях автомобіля НОМЕР_4 становить 12,5 м., він розпочинається на смузі його руху та закінчується на зустрічній смузі руху. Натомість у водія автомобіля НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_1 гальмівний шлях взагалі відсутній.

Вказані докази, а також поведінка ОСОБА_1, який відразу залишив місце ДТП та дав свідчення про обставини лише через два дні, послідовність пояснень водія ОСОБА_7 відразу після події та у суді апеляційної інстанції їх узгодженість зі схемою ДТП дають суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що саме ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, що змусило водія ОСОБА_7 вживати заходів для уникнення зіткнення (застосовувати екстрене гальмування, змінювати напрямок рух).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, саме порушення водієм ОСОБА_9 п. 11.3 ПДР. знаходиться в причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою.

Та обставина, що саме зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля «ВАЗ-2104», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на думку суду апеляційної інстанції, з врахуванням вищенаведених обставин, не спростовує висновки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а лише підтверджує пояснення ОСОБА_7, про те, що водій зустрічного автомобіля безпосередньо перед зіткненням звернув на свою смугу.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 про те, що він залишив місце ДТП бо став почувати себе погано та злякався, оскільки проживаючи поряд з місцем ДТП з 02 години, коли сталась ДТП і до 11 години дня 09.03.2017 р. коли було завершено огляд, він не повернувся на місце, не повідомив поліцію, а навпаки у темну пору доби, туман залишив свій автомобіль чим поставив у небезпеку інших учасників, а за медичною допомогою звернувся більше ніж через добу після ДТП.

Зазначені обставини на думку суду апеляційної інстанції свідчать про необєктивність його пояснень.

За результатами судового розгляду, апеляційним судом встановлено, що 09 березня 2017 року о 02 год. ОСОБА_1 на 2 км + 450 м автодороги Глибочиця - Станишівка, керуючи автомобілем «ВАЗ-2104», державний номер НОМЕР_1, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «LDV 400 Convoy», державний номер НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

З врахуванням наведеного та вимог ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП зазначена постанова не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про закриття провадження у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити потерпілому ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 02 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження в справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_10