П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/3279/17

провадження №

09.06.2017 рокуАвтозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі Маслові Є.В.

за участю: захисника ОСОБА_1

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області адміністративний матеріал, який надійшов із Управління держпраці у Полтавській області про притягнення ОСОБА_2 , 14.07.1950 р. н., працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено , що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною третьою ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині порушень вимог законодавства про працю, за юридичною адресою підприємства: м. Кременчук, вул. Київська, буд. 70, час вчинення протягом січня 2017 р. - квітня 2017 р. виявлено в період з 05.04.2017 р. по 14.04.2017 р., а саме: ст. 24 КЗпП України.

Порушення вимог ст. 24 КЗпП України, в частині допущення працівника до роботи без укладення трудового договору. Так, згідно пояснення працівника, ОСОБА_3, працює у підприємця ОСОБА_2 по договору підряду з 04.01.2016 року. Працює кожен день окрім святкових та вихідних, по 1,5 години на день, в офісі на за адресою вул. Київська, 70, на робочому місці, яким забезпечує працівника ФОП ОСОБА_2 Заробітну плату отримує за фактично відпрацьовані години, відповідно до табелів обліку використовування робочого часу та актів прийому-передачі виконаних робіт, за ставкою 20 грн за 1 годину, один раз на місяць на протязі пяти днів наступних після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно табелю обліку використовування робочого часу за березень 2017 року, - за №1 значиться офіс-менеджер ОСОБА_3 і 22 відпрацьованих дні. В акті прийому-передачі (№3 від 31 березня 2017 року) виконаних робіт, - зазначено роботи виконані в обємі відпрацьованих годин (33) та ціна за одиницю вимірювання (20 грн). Також, згідно розрахункової відомості № 3 за березень 2017 р., за порядковим № 4 значиться - економіст ОСОБА_3, якій нарахована заробітна плата у сумі 660 грн. за 33 відпрацьованих години за тарифною ставкою 20 грн.

Згідно Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці - 05.04.2017 р. ОСОБА_2В проведено інструктаж з працівником ОСОБА_3 (ознаки ст. 29 КЗпП України). Проте, відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду № 4, який укладено 03.01.2017 року між ФОП ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_3, регулюється главою 61 Цивільного кодексу України, але відносини, які виникли, між ФОП ОСОБА_2 та працівником ОСОБА_3, в процесі трудової діяльності, мають всі знаки трудових і повинні регулюватись Кодексом законів про працю, оскільки:

Відповідно до пунктів 1.1. - 1.7. першого розділу (обовязки сторін), вказаного вище цивільно-правового договору ОСОБА_3 зобовязана:

1.1.провести прийомку вузлів та агрегатів від організацій в ремонт; оформити документи про прийомку;

1.2.передати вузли та агрегати автослюсарям в ремонт;

1.3.прийняти вузли та агрегати з ремонту, перевірити якість виконаних робіт, оформити документи прийому передачі;

1.4.здати продукцію, відповідно до вимог діючих стандартів і технічних умов підприємству, предявити звіт про виконані послуги;

1.5.забезпечити дбайливе відношення до деталей та матеріалів, які передані підрядчику адміністрацією підприємства для надання послуг;

1.6.дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, якщо робота виконується на підприємстві.

1.7.підрядник зобовязаний своєчасно попередити адміністрацію підприємства про непридатність або недоброякісність деталей та матеріалів, отриманих від адміністрації підприємства; про інші незалежні від підрядника обставини, які можуть вплинути на якість та терміни виготовлення виробів.

Отже, обовязки працівника ОСОБА_3 не мають визначеного обєму та кінцевого результату робіт (договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові), проте замовник сформулював чіткі завдання, яким властиві періодичність, триваючий характер і специфіка, які притаманні професії менеджер, та зобовязує працівника дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку (ознаки ст. 29 КЗпП України).

Відповідно до пунктів 1.8. та 1.10. цього ж договору - роботодавець ОСОБА_2 зобовязує себе: надати робоче місце необхідне для роботи та здійснювати прийомку звіту про послуги на території підприємства замовника, тобто працівнику визначено робоче місце в офісі на території підприємства ФОП ОСОБА_2 за адресою: м. Кременчук вул. Київська, 70, що також є додатковим критерієм відмінності трудового договору від цивільно-правового (ст. 29 КЗпП України). Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Отже, виконання такої роботи, з урахуванням норм цивільного законодавства та вимог законодавства про працю, можливе лише шляхом укладення саме трудового договору, оскільки має виконуватись на робочому місці, що знаходиться на підприємстві та згідно правил внутрішнього трудового розпорядку і самостійна організація процесу надання послуг (виконання робіт) в даному випадку неможлива.

Відповідно до другого розділу (порядок розрахунку за проведені послуги та виконання договору) даного договору, - встановлена оплата виконаних послуг - 20 грн. за 1 годину, в кількості - згідно акту прийому-передачі виконаних робіт, і вищезазначене свідчить про оплату праці за фактично відпрацьовані години, тобто оплата за процес роботи, проте за підрядним договором повинен оплачуватись матеріальний результат роботи (наданих послуг). Також, вищевказаний договір передбачає строк його дії (з 03.01.2017 р. по 30.12.2017р.) Тобто цивільно-правовий договір, укладений 03.01.2017 р., між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за своєю природою (ознаками) є строковим трудовим договором, укладення якого відбувається у відповідності до глави III КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів Украни (ч.3ст.24 КЗпП України).

Вищевказане свідчить про порушення вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України щодо допуску працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив, що працює фізичною особою підприємцем в галузі сільсько-господарської техніки, роботи на підприємстві сезонні. Весь документообіг здійснюється в ручному режимі. Податкова інспекція порекомендувала вести программу , для оформлення документації, яка видається клієнтам. Він запросив на роботу Терець ОСОБА_4 для того щоб вона працювала з програмою , оформив з нею договір цивільно правового характеру, а саме договір підряду , до договору потім 06.01.2017 року було доповнення , а саме що Терець ОСОБА_4 буде виконувати роботи «оформлювати супровідні документи , а саме акти прийому передачі на відремонтовані вузли , для передачі іх замовнику ОСОБА_4 , 1 акт буде коштувати 10 грн. В силу того, що робота є сезонною , навантаженість є маленькою , 10-20 актов в день ,тому вирішили , що Терець ОСОБА_4 буде працювати тільки 1,5 години в день . ОСОБА_3 приходила на роботу в зручний для неї час , на момент перевірки її не було ,він її попросив прийти , так як інспектор з нею хоче переговорити. Інспектор праці доповнення до договору підряду не читала, він пізніше був складений . В договорі підряду графіка робити для Терець-Кришиної не було. ОСОБА_3 приходиться йому невісткою. Вона розписалася в журналі з техніки безпеки, оскільки всі мають пройти інстуктаж, бо небезпечні роботи проводяться на підприємстві.

Суд вислухавши особу , яка притягається до адміністративної відповідальності , ОСОБА_2, захисника ОСОБА_1, свідків , дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків :

Диспозиція ст. 41 ч.3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як убачається з положень ст. 24 ч.3 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В судовому засіданні встановлено, що Терець - ОСОБА_4 працювала у ФОП ОСОБА_2 в умовах та на підставах, які саме по своїй природі мають ознаки трудового договору, а не договору підряду , оскільки згідно п.1.8 договору підряду №4 від 03.01.2017 року ( а.с. 14) убачається, що ій як підрядчику замовник було надане робоче місце необхідне для роботи , а у п.1.6 договору зазначено , що вона повинна виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку , якщо робота виконується на підприємстві , у п.3.1. зазначена відповідальність сторін, а саме , що підрядник несе матеріальну відповідальність за невиконання чи неналежне виконання обов,язків за договором ,але ці ознаки не притаманні цивільно правовим угодам , а саме договору підряду , оскільки основна ознака, яка відрізняє трудові відносини від підрядних, те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організацію. А за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу. Також за трудовим договором працівник має виконувати вимоги внутрішнього трудового розпорядку, встановлені адміністрацією підприємства, де він працює, дотримуватися трудової дисципліни (статті 139152 КЗпП), тобто адміністрація контролює сам процес виконання працівником його обовязків. За порушення працівника можуть притягнути до дисциплінарної відповідальності (стаття 147 КЗпП догана або звільнення), а за цивільно-правовим договором замовника цікавить, як правило, лише результат, а не процес виконання договору. Та відповідно до статті 837 ЦК України , за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу за актом виконаних робіт. Відповідальність виконавця роботи за порушення цивільно-правових договорів насамперед має встановлюватися самим договором (пеня, штраф тощо). У трудових відносинах такі види санкцій не допускаються. Саме ст.. 130 Кодексу законів про працю України передбачає, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. У цивільно-правових відносинах межі відповідальності визначаються або сторонами у самому договорі (частина 3 статті 22, 842 ЦК України), або законом. Таким чином , аналізуючи вищевказані норми права суд приходить до висновку , що за договором підряду межі відповідальності визначаються сторонами , і не може бути у вигляді матеріальної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов,язків , тому що це притаманно трудовому договору і регулюється не вимогами ЦК України, а вимогами Кодексу законів про працю України . Також допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 акцентувала увагу суду , що вона дійсно у день працювала у ФОП ОСОБА_2 1,5 години у зручний для неї час , вона виконувала роботи за комп,ютером, який належить ФОП ОСОБА_2, також із його матеріалу , і її обовязки не мали визначеного обєму та кінцевого результату робіт , як це передбачено ст.. 827 ЦК України .

Також той факт , що між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був фактично укладений трудовий договір і свідчить те , що згідно табель обліку використання робочого часу за березень 2017 року ( а.с. 9) у ньому зазначено прізвище Терець ОСОБА_4 , її посада офіс- менеджер, і зазначено , скільки днів вона працювала , а саме 22 дні , але за договором підряду , згідно вимог Цивільного кодексу України взагалі не зазначається посада і замовником не обліковується робочий час підрядника , це суд ще раз наголошує притаманно саме трудовому договору. У розрахунковій відомості, яка є на аркуші справи 11 під номером і зазначено прізвище ОСОБА_3 відпрацьовано 33 години , разом сума 660 грн, податок був вирухований на доходи фізичних осіб -118,80 грн., на інші утримання 9,90 грн., до виплати 531,30 грн., тобто сума оплати розрахована за 1 годину 20 грн., а даний розмір оплати був встановлений саме договором підряду №4 від 03.01.2017 року ( п.1.12) , а не доповненням до договору від 06.01.2017 року ( де по перше допущена помилка і зазначено , що пункт 1.2 замінити на слідуючи « вартість оформлення документу складає 10 грн., але даний пункт договору підряду регулює передачу вузлів та агрегатів автослюсарям в ремонт , а не оплату праці, по друге , якщо ще у січні 2017 року змінилась оплата виконаних робіт , тому ФОП ОСОБА_2 нараховується Терець ОСОБА_4 і оплачується вартість виконаних робіт за договором підряду , виходячи із вартості 1 година 20 грн. ) Також фактично доповнення №1 до договору підряду №4 від 03.01.2017 року , датоване 06.01.2017 року свідчить про той факт , що раніше між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений саме трудовий договір , так як кваліфікація працівника визначається згідно листа Міністерства праці та соціальної політики від 26.12.2003 р. №06/1-4/200 є ознакою саме трудового договору , а не договору підряду.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується дослідженими судом матеріалами справи , а саме : журналом реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці (а.с. 12-13), де під номером 4 зазанчене прізвище Терець ОСОБА_4 , у графі « посада особи , яку інструктують офіс менеджер», вид інструктажу зазначено поквартальний ІБт-1 , який проводиться тільки з працівниками підприємства відповідно до вимог ст. 153 КЗпП України , а не за договором підряду , і у наказі №5 від 29.12.2016 року ФОП ОСОБА_2 зазначено , що проводити інструктаж з охорони праці всім відвідувачам промислової території , незалежно від виду трудових відносин , тобто у самому наказі зазначено , що інструктаж проводиться саме з тими особами , які знаходяться в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 .

Тому з урахуванням викладеного , суд приходить до висновку , що невизнання своєї вини особою ,яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 є тактикою його захисту і він хоче уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення . Також суд не приймає до уваги те , що свідок ОСОБА_5 ОСОБА_4 повідомила суду , що писала пояснення, які є на аркуші справи 8 під диктовку свідка ОСОБА_6, оскільки свідку ОСОБА_6 не могли бути відомі обставини, які зазначені у пояснені свідком ОСОБА_5 ОСОБА_4

З урахуванням вищевикладеного, особи ОСОБА_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, враховуючи ступінь вини, обставини, які обтяжують і пом'якшують відповідальність, суд вважає притягнути його до адміністративної відповідальності та підвергнути адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Згідно зі ст.40-1 КпАП України стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. у дохід держави.

Керуючись ст. ст.33, 40-1, 41 ч. 3 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 41 ч.3 КпАП України та підвергнути адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. у дохід держави. ( Стягувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106;)

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_2 підлягає стягненню подвійний штраф у розмірі 17000 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в апеляційний суд Полтавської області ,через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: