Справа № 462/652/16-п Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/783/434/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі ОСОБА_2, його захисника - адвоката Федейка А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 16 березня 2017 року про закриття справи про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: с. Острів, Сокальський район, Львівська область, та проживає за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 за ст.130 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з постановою, 10.06.2015 року близько 20 год. 10 хв. у м. Львові на вул. Авіаційна, неподалік будинку 7-а, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на подання апеляційної скарги, скасувати постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 16 березня 2017 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.130 КУпАП та прийняти нову постанову, якою справу закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення є неналежним доказом його вини, з огляду на те, що адміністративне правопорушення він нібито вчинив 10.06.2015 року, а протокол складений 11.12.2015 року за його відсутності, у такому ніде не зазначено, що він відмовився підписувати протокол. Зі змістом вказаного протоколу він не погоджується, як не погоджується із результатом огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки алкоголю він не вживав та не пригадує проходження такого огляду.

У додаткових поясненнях, поданих адвокатом Федейко А.Ю. в інтересах ОСОБА_2, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 не проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки, як вказано у цьому висновку, він відмовився від здачі аналізів та підпису такого висновку. З огляду на це протокол про вчинення адміністративного правопорушення є неналежним доказом, оскільки в такому вказано, що ОСОБА_2 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, водночас доказів, що підтверджували цей факт немає.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що у судовому засіданні 16.03.2017 року він не був присутнім, дізнався про неї лише 23.03.2017 року після ознайомлення його захисника із матеріалами справи.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника Федейка А.Ю. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, на переконання апеляційного суду, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

З огляду на те, що ОСОБА_2 не був присутній у судовому засіданні 16 березня 2017 року, про результати розгляду справи дізнався лише 23.03.2017 року через свого захисника, який того ж дня ознайомився із матеріалами справи, відтак, на переконання апеляційного суду, пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до п.2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення вказаної норми Правил дорожнього руху в силу ч.1 ст.130 КУпАП є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав свої апеляційні вимоги та додав, що вперше вчинив дорожньо-транспортну пригоду, після якої працівники дорожньої інспекції його доставили в медичний заклад для проходження освідування, однак подальші події того дня він не пригадує. Зі змістом постанови про закриття кримінального провадження №0000352 та скерування матеріалів до ВДАІ з обслуговування території м.Львова ГУ МВСУ у Львівській області для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України він був ознайомлений.

Згідно зі ст.ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, на підставі досліджених та перевірених судом доказів.

Перевіривши наявні матеріали справи та доводи апелянта, апеляційний суд приходить до переконання, що суддя місцевого суду зробив вірний висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який ґрунтується на сукупності всебічно досліджених доказів.

Як встановлено апеляційним судом, 10.06.2015 року о 20 год. 10 хв. на вул.Авіаційній, неподалік будинку №7 у м.Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобілем марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, за наслідком якої тілесні ушкодження отримав ОСОБА_5

За даним фактом було внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 11.06.2015 року.

За результатами проведеного досудового розслідування постановою слідчого СВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області Боянівського Р.Б. від 06 липня 2015 року (а.с.4-6) закрито вказане кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а копії матеріалів провадження надіслано до ВДАІ з обслуговування території м.Львова ГУ МВСУ у Львівській області для вирішення питання про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

Як зазначено в постанові про закриття кримінального провадження від 06 липня 2015 року (а.с.4-6), в ході досудового розслідування встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія ОСОБА_2, які суперечили вимогам п.п.1.5, 2.3 (б,д), 2.9 (а), 11.3 та 12.1 ПДР України, що виразились у керуванні останнім автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, такий був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, створив загрозу безпеці дорожнього руху, на дорозі з двохстороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що стало причиною ДТП.

Таким чином, під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000352 слідчим було встановлено факт перебування водія транспортного засобу «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2, 10.06.2015 року близько 20 год. 10 хв. у стані алкогольного сп'яніння, що за своєю суттю є порушенням Правил дорожнього руху та не є кримінально караним діянням.

З огляду на це слідчим СВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області матеріали вказаного кримінального провадження були скеровані до ВДАІз метою вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, так як таке питання не входить до компетенції слідчого відділу.

11 грудня 2015 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.06.2015 року, на підставі отриманих матеріалів кримінального провадження, інспектором Управління патрульної поліції м.Львова майором поліції Боянівським Р.Б. були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП серія АП2№459501 (а.с.1) та серія АП2№ 174280 за ст.124 КУпАП (а.с.2).

Згідно з наявного в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 10.06.2015 року № 2428/887 (а.с.41), за наслідками проведеного огляду лікарем встановлено факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння.

Окрім цього, згідно з наданим на запит суду Львівським обласним державним клінічним наркологічним диспансером актом огляду від 10.06.2015 року № 0002428/887, під час огляду 10 червня 2015 року ОСОБА_2 лікарем-наркологом ОСОБА_7 встановлено, що обстежувана особа перебуває у стані алкогольного сп'яніння з огляду на те, що такий був збуджений, метушливий, поведінка останнього була неадекватна, не реагував на зауваження, порушена вимова, лаявся нецензурними словами, міміка такого була невиразна, хитався при ході та точні рухи останнього були втрачені.

Як зазначено в акті, за власними свідченнями ОСОБА_2, такий 10.06.2015 року пив горілку, від аналізу та підпису висновку відмовився.

Згідно з долучених належно завірених копій сторінок журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2 проходив такий огляд 10.06.2017 року, за результатом якого встановлено алкогольне сп'яніння.

Згідно з протоколами допиту свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с.20-31), такими підтверджується факт перебування ОСОБА_2 за кермом автомобіля «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, 10.06.2015 року близько 20 год. 10 хв.

Таким чином, сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, яким суд надав належну правову оцінку, стверджується факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом 10.06.2015 року, тим самим порушення останнім вимог п.2.9а ПДР.

Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 автомобілем у стані алкогольного сп'яніння є безпідставними та не підлягають до задоволення.

З огляду на те, що ОСОБА_2 було відомо про постанову про закриття кримінального провадження та скерування до органів ДАІ матеріалів для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, на підставі матеріалів кримінального провадження були складені протоколи про адміністративні правопорушення, відтак неознайомлення зі змістом останніх не може вважатися підставою для скасування рішення судді першої інстанції.

При розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні й кваліфікацію його дій.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, апеляційна скарга не підлягає до задоволення й підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 16 березня 2017 року, якою справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, залишити без змін, в решті його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк