АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 613/491/17 Суддя суду 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 33/790/1041/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участі ОСОБА_2-особи притягнутої до адміністративної відповідальності, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Богодухівського районного суду Харківської області від 27 липня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Богодухів Харківської області,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано у відношенні нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Суддею зазначено, що 01 травня 2017 року о 05 год. 05 хв. на 62 км. + 000 м. а/д Харків-Охтирка, ОСОБА_2 керував мопедом марки «Вайпер Актив» в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР Укаїни.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 27 липня 2017 року скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що він не відмовлявся від проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів, а при зупинці його такий технічний засіб не був наданий. А при складанні протоколу ніяких свідків запрошено не було і прізвища ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були вписані інспектором поліції самостійно. Також висновок про результати медичного огляду « 119 від 01.05.2017 року складений лікарем ОСОБА_5 також має бути визнано недійним, оскільки не відповідає Інструкції.

Разом з тим ОСОБА_2 просить поновити йому строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки копію вказаної постанови він отримав 04 серпня 2017 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 участі не приймав.

До того ж, хоча ОСОБА_2 і звернувся до суду першої інстанції із заявою про перенесення розгляду справи для укладання договору з адвокатом для його захисту (а.с. 27), однак всупереч цього, суддя розглянув справу та виніс судову постанову без його участі.

За таких обставин ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливост іособисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

Так, матеріали справи не містять жодних відомостей, щодо запропонування працівниками поліції ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці його зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та згоди або не згоди ОСОБА_2 щодо проходження такого огляду. В матеріалах справи наявні тільки дані, щодо проходження ним огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя.

Цей факт викликає сумніви щодо додержання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП при проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 чітко регламентує форму (додаток 4) висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 10) не відповідає формі висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в додатку 4 до згаданої Інструкції.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції від 27 липня 2017 рокупідлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування судової постанови також позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Богодухівського районного суду Харківської області від 27 липня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у звязку з збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_6