Справа № 428/5645/17
Провадження № 33/782/185/17
П О С Т А Н О В А

17 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області Рябчун Олена Вікторівна, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, має громадянство України, тимчасово не працює, мешкає у АДРЕСА_1,

встановила:

Постановою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.07.2017 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 10200 грн, також визначено зобов'язання сплати ним судового збору у розмірі 320 грн.

Відповідно до змісту постанови 28 травня 2017 року, о 04 годині 32 хвилини ОСОБА_2 біля будинку № 43 по вул. Вілєсова м. Сєвєродонецька Луганської області, керував автомобілем "Nissan Sunny" НОМЕР_1 ( який належить на праві власності ОСОБА_3), перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

На зазначену постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просив про скасування зазначеного судового рішення.

Посилається на те, що у порушення вимог діючого КпАП України, його не викликали у судове засідання, він дізнався про постанову суду лише згодом.

Крім порушеного суддею права на особисту присутність під час розгляду матеріалів щодо нього, ОСОБА_2,із посиланням на практику ЄСПЛ, ст. 7, 245 КпАП України, рішення КСУ від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, постанову Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, адже суд самостійно перебрав на себе функцію обвинувачення та встановив його провину у скоєному.

ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду його скарги, про що свідчить текст особисто прийнятої ним телефонограми 28.09.2017 року, о 16 годині 43 хвилини ( а.п.30), але у судове засідання не з'явився і про підстави неявки не повідомив.

Перевіривши витребувані із Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали провадження щодо ОСОБА_2, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга правопорушника задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а, також, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону виконані судом у повному обсязі.

У матеріалах провадження за складеним інспектором поліції Вакуленком В.В. протоколом від 28.05.2017 є документальне підтвердження письмових повідомлень Сєвєродонецького міського суду Луганської області на зазначену ОСОБА_2 домашню адресу - АДРЕСА_1 ( а.п.10-12).

До поштового відділення отримати судовий виклик ОСОБА_2 не з'явився.

У зв'язку з цим,20.06.2017 правопорушник був повторно викликаний у судове засідання, а, також, судом витребувані дані із ЛОНД та дані нагрудних відеокамер поліцейських, які складали протокол.

26.07.2017 року, після встановлення повторної неявки ОСОБА_2 у судове засідання, на підставі як наявних у матеріалах документів, так і додатково витребуваних доказів, після їх вивчення та оголошення,судом було ухвалено судову постанову про визнання винуватості ОСОБА_2, притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України та накладення відповідного стягнення.

Вважаю, що суд правильно дійшов висновку, що ОСОБА_2 знаходився за кермом автомобіля у нетверезому стані, оскільки з даних відеокамер працівників поліції за 28.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 добровільно зголосився пройти медичне обстеження на предмет сп'яніння, був доставлений у наркологічний диспансер, оглянутий лікарем та присутнім медичним персоналом, із застосуванням алкотестера.

За результатами огляду, медичним висновком від 28.05.2017 року був встановлений стан алкогольного сп'яніння ( а.п. 4,18,19) та наявність у ОСОБА_2 1,3 проміллє алкоголю.

У присутності ОСОБА_2 та інших працівників диспансеру, уповноваженою особою був складений протокол про адміністративне правопорушення ( а.п. 1).

Таким чином, суд правильно встановив наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, та наклав відповідне стягнення, у межах строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Підстав для скасування оскарженого судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.247, 294 КпАП України, суддя

постановила:

Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.07.2017 щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КпАП України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун