Справа №592/6889/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 33/788/374/17 Суддя-доповідач - Філонова Ю. О.
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника Калініна С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, Калініна С.К. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканець АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 15.06.2017 року о 23 год. 40 хв. в АДРЕСА_2, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці та у закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - Калінін С.К., вважаючи постанову незаконною та необґрунтованою, невідповідною фактичним обставинам справи, а також винесеною з порушенням процесуальних норм та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог захисник вказує, що суд належним чином не сповістив ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи та, незаконно залишивши без задоволення клопотання останнього про надання часу для вибору захисника і відкладення у зв'язку з цим судового розгляду, розглянув справу без участі ОСОБА_3, чим порушив його право на захист.

Також захисник вказує на порушення працівниками поліції встановленого ст.266 КУпАП та відомчою Інструкцією порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, яке виразилося у ненаданні ОСОБА_3 можливості за його вимогою пройти відповідне обстеження в медичному закладі, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, на думку захисника, отримані у справі докази також не можна вважати належними та допустимими, оскільки акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений неправомірно через непроведення такого огляду взагалі, а свідки надали письмові пояснення під впливом працівників поліції.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Калініна С.К., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, Калініна С.К. не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

Зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 містять достатньо даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зазначені висновки базуються на досліджених та перевірених в суді доказах, зокрема:

- даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №096531 від 15.06.2017 року, який, враховуючи положення ст.251 КУпАП, є доказом, та відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно якого 15.06.2017 року о 23 год. 40 хв. в АДРЕСА_2, водій ОСОБА_3 керував ТЗ Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та у закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України (а.с.1);

- даних акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 2261» у присутності двох свідків, про що поставив особистий підпис (а.с.2);

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» та в закладі охорони здоров'я, від чого той відмовився в категоричній формі (а.с.3-4);

- письмовій розписці ОСОБА_7, згідно якої остання зобов'язалась не допускати ОСОБА_3 до керування транспортним засобом Daewoo Lanos НОМЕР_1 до моменту протверезіння, а також доставити автомобіль до стоянки (а.с.5).

Згідно пункту 2.5 правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, передбачена відповідальність частиною першою ст.130 КУпАП.

Таким чином, як в суді першої інстанції, так і при апеляційному перегляді справи про адміністративне правопорушення, в зазначених вище доказах знайшов своє підтвердження факт відмови водієм ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку та порушення ним, відповідно, вимог п.2.5 ПДР України.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про неналежне сповіщення ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи, то вважаю їх необґрунтованими, оскільки як свідчать матеріали справи, судом вживалися всі можливі заходи для належного сповіщення останнього.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 дійсно було повідомлено про необхідність з'явитися 27.06.2017 року до Зарічного районного суду м. Суми на розгляд справи щодо нього (а.с.1).

Але у подальшому, 22.06.2017 року на адресу ОСОБА_3 було направлено сповіщення, у якому вказувалося на необхідність прибуття до Ковпаківського районного суду м. Суми та повідомлено, що розгляд справи відбудеться 06.07.2017 року о 09.00 год.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 06.07.2017 року, у зв'язку з численними неявками ОСОБА_3, судові засідання відкладалися на інші дати, про що на адресу останнього неодноразово надсилалися повістки з викликом до суду на 21.07.2017 р., 04.08.2017 р., але вручені так і не були через за не запит адресата (а.с.10-11, 13-14), а також телефонограма працівника суду з викликом на 09.08.2017 року (а.с.16).

У послідуючому, розгляд справи знову було відкладено вже на 10.08.2017 року, про що ОСОБА_3 09.08.2017 року був повідомлений у телефонному режимі працівником Ковпаківського районного суду м. Суми (а.с.17).

Та обставина, що ОСОБА_3 було достовірно відомо про час, дату та місце судового розгляду, свідчить і клопотання останнього до Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.08.2017 року, у якому він просив перенести розгляд справи, призначений на 10.08.2017 року о 13.00 год., на іншу дату (а.с.18-19), що також спростовує доводи апелянта з приводу неналежного сповіщення ОСОБА_3 про час та місце судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

З цих підстав вважаю обґрунтованим висновок судді, що така поведінка ОСОБА_3 свідчила про свідоме затягування розгляду справи з метою досягнення сплину передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП тримісячного строку, в період якого до нього могло бути застосовано адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується незаконного залишення без задоволення клопотання ОСОБА_3 про надання часу для вибору захисника і відкладення у зв'язку з цим судового розгляду, прийняття остаточного рішення у справі без участі ОСОБА_3, тобто порушення таким чином його права на захист, то як зазначалося вище, ОСОБА_3 завчасно було відомо про дату та місце судового розгляду справи, у зв'язку з чим він, маючи достатньо часу, з врахуванням дати складання протоколу - 15.06.2017 р. та розгляду справи по суті судом - 10.08.2017 р., міг скористатися правовою допомогою та залучити до справи в якості свого захисника фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 10.08.2017 року дійсно подав до суду письмове клопотання про надання часу для вибору захисника і відкладення у зв'язку з цим судового розгляду, у якому також прохав розглянути його у свою відсутність (а.с.18-19), але будь-яких обставин про неможливість безпосередньої явки в судове засідання - не зазначив.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи та не маючи об'єктивних перешкод, не скористався своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

За таких обставин, та враховуючи, що положеннями ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою і справа щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до таких не відноситься, вважаю, що суддя виносячи постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у його відсутність, не порушив вимог ст.268 КУпАП.

Що стосується порушення працівниками поліції встановленого ст.266 КУпАП та відомчою Інструкцією порядку огляду водія на стан алкогольного сп'яніння, яке виразилося у ненаданні ОСОБА_3 можливості за його вимогою пройти відповідне обстеження в медичному закладі, то такі доводи сторони захисту розцінюю способом уникнення ОСОБА_3 відповідальності за вчинене, оскільки вони прямо суперечать фактичним обставинам справи, зокрема, письмовим поясненням самого ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1), де він власноручно зазначив, що «…відмовляється від будь-яких проходжень». Інших даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 наполягав на проведенні медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, матеріали справи не містять.

Натомість, той факт, що ОСОБА_3 пропонувалося пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я, послідовно підтверджується як даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №096531 від 15.06.2017 року, до змісту якого ОСОБА_3 не мав жодних зауважень, так і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Не може вважатися недопустимим доказом і акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки його зміст не містить чогось очевидно необґрунтованого, але містить належним чином зафіксовану відмову ОСОБА_3 від проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки, що засвідчив своїм підписом сам ОСОБА_3 (а.с.2).

Таким чином, всупереч доводів апелянта, цей документ є належним та допустимим доказом у справі.

Посилання на можливий вплив з боку працівників поліції на свідків події при написанні ними своїх пояснень також слід визнати голослівними, оскільки даних, які б з достовірністю підтверджували вказані обставини, як матеріали справи, так і апеляційна скарга захисника - не містять. Натомість письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи, а тому підстав ставити їх під сумнів не вбачається.

Інших доводів, які б могли поставити під сумнів законність висновків судді суду місцевого суду апеляційна скарга не містить.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 було накладено суддею суду першої інстанції в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, яка його вчинила, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст.23 КУпАП.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.245, 252, 268 і 280 КУпАП, постанова судді є законною і належним чином вмотивованою, тому апеляційна скарга захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - Калініна С.К. є необґрунтованою і підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 серпня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Калініна С.К. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.