Провадження № 3/520/6213/17
ПОСТАНОВА

01.12.2017 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., за участю ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії БР№086397 від 02.11.2017 року, складеним інспектором ПП 2 роти 2 батальйону УПП в м.Одеса ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_5 щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, офіційно не працевлаштована, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1, 14.08.2017 року о 13:00 годині, керуючи автомобілем Hyundai Tucson, державний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул.Люстдорфська дорога в м.Одеса, в порушення вимог п.п.8.7.3г, 8.10 Правил дорожнього руху, не була уважною, не слідкувала за дорожньою обстановкою та, здійснюючи круговий рух по площі Толбухіна в напрямку вул.Ак.Філатова, здійснила проїзд перехрестя при наявності додаткової секції світлофора, яка вказує додаткові дозволені напрямку руху, яка знаходилась у виключеному стані, не здійснила зупинку перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп лінія), продовжила рух, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем Honda Accord, державний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який рухався по вул.Люстдорфська дорога з боку Адміральського проспекту по площі Толбухіна, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Дії ОСОБА_1 інспектором поліції були кваліфіковані за ст.124 КпАП України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у т.ч. додатково надані сторонами документи, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки доказів її вини не надано.

ОСОБА_1, приймаючи участь в розгляді справи, не визнала провину у скоєному правопорушенні та пояснила, що 14.08.2017 року о 13:00 годині вона керувала автомобілем Hyundai Tucson, державний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул.Люстдорфська дорога в м.Одеса з боку вул. Комарова. На площі Толбухіна вона здійснювала круговий рух у третій смузі в напрямку вул.Ак.Філатова. Вона здійснила проїзд перехрестя при включеній додатковій секції світлофора, яка дозволяла проїзд у вибраному нею напрямку руху. Коли вона закінчувала проїзд у четвертий зїзд з перехрестя, на якому організовано круговий рух, перетнула третю і другу смуги і виїхала в першу смугу вул.Люстдорфська дорога, вона відчула удар в правий бік свого автомобіля. Згодом вона дізналася, що з її автомобілем допустив зіткнення автомобіль Honda Accord, державний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який рухався по вул.Люстдорфська дорога з боку Адміральського проспекту через площу Толбухіна в напрямку вул.Комарова. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Пояснення водія ОСОБА_1 повністю узгоджуються з наявними у справі обєктивними доказами: схемою ДТП; паспортними даними роботи світлофорного обєкту площі Толбухіна, згідно якого відстань в 44 м. від стоп-лінії перед світлофором із додатковою секцією до зїзду з перехрестя автомобіль під керуванням ОСОБА_1 міг подолати за ІІ і ІІІ фази роботи світлофорного обєкту (6 сек. + 16 сек.) + додаткові по 3 сек. на кожну фазу; схемою розстановкою світлофорного обладнання площі Толбухіна, зображенням перехрестя з супутника та загальним видом третього і четвертого зїздів з перехрестя на площі Толбухіна, з якого вбачається вказана вище відстань в 44 м. тощо.

Пояснення водія ОСОБА_1 про обставини ДТП також не суперечать поясненням іншого водія потерпілого ОСОБА_6 від 14.08.2017, згідно яких той 14.08.2017 року о 13:00 годині, керуючи автомобілем Honda Accord, державний знак НОМЕР_2, рухався по вул.Люстдорфська дорога в м.Одеса з боку Адміральського проспекту в напрямку вул.Комарова. Перед виїздом на площу Толбухіна він зупинився на червоний сигнал світлофору. Коли загорівся зелений сигнал світлофору, він продовжив рух і несподівано перед ним виникла перешкода у виді автомобіля Hyundai Tucson, державний знак НОМЕР_1. Відбулося зіткнення транспортних засобів.

На підставі наведених доказів, що є належними і допустимими, які оцінені відповідно до ст.ст.251, 252 КпАП України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення і вини у його вчиненні.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 11.12.2008 у справі «Мірілашвілі проти Росії», §§ 157, 200, справедливий судовий розгляд передбачає змагальну процедуру та рівність сторін.

У змагальному процесі мають розглядатися не лише докази, що мають безпосереднє відношення до фактів цієї справи, але й інші докази, які можуть відноситися до допустимості, достовірності та повноти останніх, «Віндіш проти Австрії», рішення від 27 вересня 1990 року, серія А, №186, § 28; «Даусетт проти Сполученого Королівства», № 39482/98, §41, ЕСНК 2003-УІІ; «Верхоєк проти Нідерландів», № 54445/00, від 27 січня 2004 року.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у справах: «Пановиц проти Кіпру», справа №4268/04, рішення від 11.12.2008 § 82; «Биков проти РФ», скарга №4378/02, рішення від 10.03.2009 § 90) зазначив: для того, щоб визначити, чи був у цілому судовий розгляд справедливим, необхідно враховувати факт того, чи були дотримані права на захист і, зокрема, з'ясувати чи була надана заявнику можливість оспорювати справжність доказів та їх використання. Також має бути прийнятою до уваги якість доказів, у тому числі той факт, чи піддаються сумніву обставини отримання цих доказів, їх справжність та точність.

Керуючись наведеними джерелами права, з числа доказів виключаються пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, пояснення яких відібрані 20.10.2017, тобто через два місяця і 6 днів після ДТП. Про цих свідків жодний водій в первинних поясненнях на місці ДТП не згадував, ці свідки також не зазначені інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення і в схемі ДТП. Взагалі, джерело походження пояснень цих свідків не відомо, не зазначено, хто опитував свідків, відсутні реєстраційні відмітки на паперових носіях тощо.

З числа доказів також виключається уточнене пояснення водія ОСОБА_6 від 10.10.2017, якими він викладає подію ДТП за іншими обставинами, переконливо вказуючи, майже, через два місяця після пригоди, що транспортні засоби, які рухалися у попутному з ним напрямку у другій і третій смугах, поїхали на мить раніше на зелений сигнал світлофора, обмеживши йому видимість, і стали зупинятися, даючи можливість проїхати Hyundai Tucson під керуванням ОСОБА_1, яка здійснювала рух на заборонений сигнал світлофора. Джерело походження цих уточнених пояснень також не відомо. При цьому умисно чи з необережностідо матеріалів справи не додані уточнені пояснення іншого водія ОСОБА_1

З числа доказів виключається, як недопустимий доказ, висновок автотехнічного дослідження обставин зіткнення названих автомобілів від 18.10.2017 №11003170, оскільки вказане дослідження здійснено на неповних і недостовірних похідних даних, у т.ч. на підставі уточнених пояснень водія ОСОБА_6 від 10.10.2017, визнаних в суді недопустимим доказом. До того ж, вказане дослідження проведено на підставі даних, наданих зацікавленою стороною - за ініціативою адвоката ОСОБА_4, який представляє потерпілого ОСОБА_3, а не на підставі рішення уповноваженого поліцейського. При цьому для проведення експертного дослідження не була залучена інша сторона водій ОСОБА_1 та її представник.

До того ж, експерт, як це видно з тексту складеного ним висновку, не користувався схемою ДТП, на якій чітко зазначена наявність на вул.Люстдорфська дорога у напрямку з боку Адміральського проспекту в бік площі Толбухіна перед перехрестям доріг двох знаків дорожнього руху: 4.10 «Круговий рух», 2.1 «Дати дорогу».

Цими ж дорожніми знаками не користувався водій ОСОБА_3, який повинен був розпочати рух на зелений сигнал світлофору, а безпосередньо перед перехрестям, дати дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі по площі Тобухіна, на якій організовано круговий рух, тобто, автомобілю під керуванням ОСОБА_1

Більш того, відповідно до п.16.5 Правил дорожнього руху водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід. Але і цих приписів водій ОСОБА_3 не виконав.

При оцінці доказів необхідно керуватися стандартом доказування «поза будь-якого розумного сумніву, справа «Яременко проти України», заява №32092/02, рішення від 12.06.2012, справа «Шаіпова та інші проти РФ», скарга № 10796/04, рішення від 06.11.2008.

Висновок про невинуватість ОСОБА_1 у ДТП повністю узгоджується із правовою позицію судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20.11.2014 у справі №5-18кс14, згідно якого водієві не може бути поставлено за провину те, що він не зміг уникнути зіткнення з іншим транспортним засобом, водій якого грубо порушив правила дорожнього руху.

При таких даних поза розумним сумнівом не вбачається в діях ОСОБА_1 сукупності обовязкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та наявності причинного звязку між її діями та наслідками, які настали. А тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі щодо ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.