АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/1928/17Суддя 1 інстанції Онопченко Ю. В.
Номер провадження 33/774/213/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у с. Чалиш Юрченського району Хорезмської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

якою провадження щодо нього закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року провадження щодо ОСОБА_2 закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

При обставинах, викладених в постанові, 17 жовтня 2017 року з Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2017 року серія АА №076898, ОСОБА_2, 02 квітня 2017 року близько 19-00 годин по пр. Поштовому біля будинку 40 в м. Кривому Розі, перебуваючи в громадському місці виражався нецензурною лайкою, на закону вимогу працівників поліції та зауваження громадян припинити протиправні дії, не реагував, погрожував працівникам поліції фізичною розправою, чим здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейського, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.185 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, після закінчення встановленого ч.2 ст.294 КУпАП десятиденного строку на її апеляційне оскарження, ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_2посилається на те, що цей строк ним пропущений з поважної причини, оскільки, в порушення ч.1 ст.285 КУпАП, справу було розглянуто за його відсутності, без належного повідомлення, копію постанови судом не надіслано на його адресу, а про її існування він дізнався лише 24 листопада 2017 року, коли отримав копію поштою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2зазначив, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки справа щодо нього двічі поверталась судом на дооформлення, що є грубим порушенням норм процесуального права. Вважає, що суд повинен був не повертати справу до органів поліції, а розглянути наявні матеріали та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, адже вина у вчиненні ним правопорушення не доведена. Окрім того, вважає, що судом порушено його конституційні права, як громадянина України, оскільки справу розглянуто за його відсутності, без належного повідомлення про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги підтримали у повному обсязі й наполягали на їх задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та апеляційної скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов до такого висновку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 оскаржив постанову з порушенням встановленого законом 10-денного строку, звернувшись до суду з апеляційною скаргою 28 листопада 2017 року, тоді як строк на її оскарження сплинув 27 жовтня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки докази отримання ним постанови в матеріалах справи відсутні, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає необхідним задовольнити клопотання і поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови, та апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В ході апеляційного розгляду справи, знайшли своє підтвердження доводи ОСОБА_2 про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції.

За змістом ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Так, згідно вимог ст.268 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про її відкладення. Частиною ж третьою цієї статті встановлено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст.185 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. У разі ухилення від явки на виклик до суду, цю особу може бути органом внутрішніх справ піддано приводу.

Вимогами ч.2 ст.279 КУпАП передбачено, що під час судового розгляду суддя, окрім іншого, заслуховує осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено тільки те, що ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи відсутні будь-які дані в підтвердження його належного повідомлення про місце, дату та час судового розгляду. Незважаючи на цей факт, справа була розглянута у відсутність ОСОБА_2

Отже, на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 об'єктивно не міг з'явитися в засідання суду, так як не був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи. Розглядаючи справу без участі ОСОБА_2, суд, не дотримавшись вимог ч.3 ст.268 КУпАП, порушив його право на захист, тому винесена ним постанова є незаконною та підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП не доведена.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об'єкт, об'єктивну і суб'єктивну сторони та суб'єкта правопорушення.

Так, диспозицією ст.185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 видно, що 02 квітня 2017 року близько 19-00 годин по пр. Поштовому біля будинку 40 в м. Кривому Розі, ОСОБА_2, не виконував закону вимогу працівника поліції припинити правопорушення, а саме нецензурну лайку в громадському місці, на зауваження не реагував, шарпав працівника поліції, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП (а.с.1).

Постановами Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 квітня 2017 року та 20 вересня 2017 року матеріали справи двічі повертались до Управління патрульної поліції м. Кривого Рогу для доопрацювання, але обидва рази недоліки, зазначені у постановах суду усунуто не було (а.с.6, 27).

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути конкретизовано, які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції і в чому саме проявляється злісність непокори.

Однак, при дослідженні вищевказаного протоколу встановлено, що у ньому не розкрито об'єктивної сторони правопорушення, суть адміністративного правопорушення викладена формально, не конкретно, загальними фразами і не відображає усіх кваліфікуючих ознак передбачених ст.185 КУпАП.

Отже, в порушення вимог ст.256 КУпАП, в протоколі не вказано в чому саме проявлялась злісна непокора ОСОБА_2 та не надано будь-яких фактичних даних, які б вказували на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 цього Кодексу.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не може вважатися доведеною поза розумним сумнівом, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні докази про вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушенняу зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2- задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 рокуу справі про адміністративне правопорушення, якою провадження щодо ОСОБА_2 закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення- скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, щодо ОСОБА_2, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко