Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/895/17 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Євстаф'єва Т. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області Євстафєва Т.А., при секретарі Скородинській Г.В., за участю правопорушника ОСОБА_2, адвоката Кравець В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 7 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, -

встановила:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті складає 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду 27.02.2017 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить цю постанову суду скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю події та складу правопорушення, а також викликати та допитати в якості свідків працівників поліції та осіб, які підписали протокол про адміністративне правопорушення, а також викликати ОСОБА_4, який 27.02.2017 року керував вищезазначеним транспортним засобом.

В обґрунтування апеляції скаржник зазначає, що суд не викликав свідків і не витребував докази, які мають значення для правильного вирішення справи, не перевірив наявність у нього водійських прав, разом з тим позбавив його права керування транспортними засобами.

Стверджує, що хоч і перебував в стані алкогольного сп'яніння, проте транспортним засобом не керував, а знаходився в багажному відділенні автомобіля. Керування автомобілем здійснював його брат - ОСОБА_4 Працівники поліції зобов'язали його, ОСОБА_2, пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер. Ця процедура здійснювалась за відсутності свідків, які були запрошенні для підпису протоколу вже після проходження огляду.

Апелянт вважає, що було порушено ст.266 КУпАП, яка передбачає порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп'яніння, а також Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Крім того, скаржник ОСОБА_2 зазначає, що суд, в порушення вимог ст.268 КУпАП, розглянув справу у його відсутності, чим позбавив його право на захист. Вказує, що його матір сповістила про наявність судової повістки лише 16.04.2017 року, оскільки не розуміла значимість цього документу і забула про нього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення правопорушника ОСОБА_2, його адвоката, покази свідків, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Оскільки розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 апеляційним судом проводився за його участю, то останньому була надана можливість реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення , поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та іншим.

Винність ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується адміністративним протоколом, результатом тесту на стан сп'яніння, проведеного за допомогою спецприбору «Драгер», показаннями поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які допитувалися в апеляційній інстанції.

До показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, апеляційний суд відноситься критично, оскільки ОСОБА_4 є рідним братом правопорушника та зацікавленою особою. Що стосується показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, то вони спростовуються показами поліцейських та матеріалами справи, крім того, на місці зупинки автомобіля, в якому знаходився правопорушник, вони не були присутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги скаржника не спростовують висновок суду першої інстанції. Тому підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 7 квітня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: