Провадження № 3/127/5952/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Вінниці, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця, ІПН НОМЕР_1, має на утриманні дитину віком 15 років, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, 21.08.2017 року, близько 20 год. 50 хв., в м. Вінниця, а/д М-12 «Стрий-Знамянка», 394 км.+400 м., в порушення п.п. 2.3(б), 12.1 ПДР України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на перешкоду (дорожній знак). В результаті ДТП транспортний засіб та дорожній знак отримали механічні пошкодження. Крім того, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка не відповідає обстановці), але від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Відповідальність за вказані правопорушення передбачена ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав, пояснивши, що ділянка дороги де сталася ДТП була погано освітлена і він був не достатньо уважним, щиро розкаявся. Щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечував, пояснивши, що був у тверезому стані, на момент приїзду поліцейського патруля перебував в стресовому стані у звязку з виниклим ДТП тому відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці за пропозицією поліцейських, але від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя не відмовлявся.

Захисник правопорушника адвокат ОСОБА_2 відповідно до наданих письмових заперечень в судовому засіданні пояснила, що вина підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутня та не доводиться матеріалами справи, тому просила провадження у справі в цій частині закрити.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника, пояснення та заперечення його захисника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що дії останнього кваліфіковано вірно за ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів та іншого майна, а вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №233565 від 21.08.2017 року, схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1, рапортом поліцейського.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні міри покарання суд враховує, що ОСОБА_3 приватний підприємець, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставиною, що помякшує відповідальність останнього є щире розкаяння, обставини, що обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені, вказаним правопорушенням заподіяно майнової шкоди, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив суспільно-небезпечне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак тяжких наслідків від вказаного правопорушення не настало. Тому з врахуванням встановлених обставин суд вважає, що достатнім для виправлення та запобіганню вчиненню ОСОБА_3 нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя при вирішенні справ про адміністративні правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до частини 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд в закладах охорони здоров'я проводиться у випадках незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Відповідно до п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 р. №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Однак, враховуючи надані у судовому засіданні пояснення правопорушником та заперечення його захисника, з врахуванням того, що письмові пояснення свідків є шаблонними, з матеріалів справи не вбачається інших достатніх належних доказів, з яких можливо було перевірити та встановити зазначену у протоколі серії БР №202966 обставину відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя. Крім того, слід врахувати, що пояснення свідків за їх підписом були відібрані більше двох годин з моменту виявлення ознак вчинення правопорушення, що додатково ставить під сумнів факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі (в розумінні вимог ст. 266 КУпАП) та відповідно вказує лише на недоведеність вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП у разі відсутності складу адміністративного правопорушення провадження по справі підлягає закриттю.

Враховую вищевикладене, керуючись ст.ст. 7, 23, 33, 124, ч.1 ст. 130, 247, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320,00 грн. (триста двадцять гривень) в дохід держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя