Справа № 494/165/17
Провадження № 3/494/85/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешкає за адресою: Одеська область, Березівський р-н, с. Маринове, вул.. Леніна, 82А, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

До Березівського районного суду Одеської області від Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії АП2 №428647 від 19 лютого 2017 року встановлено, що порушник 19.02.2017 року о 03:00 год. керував автомобілем ВАЗ 1102 д/н ВН 0438СО з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота.

В судовому засіданні порушнику права, передбачені ст.268 КУпАП - розяснені.

ОСОБА_1 у судовому засіданні категорично не погодився з протоколом та зазначив, що він за кермом не перебував, зазначив, що свідків, вказаних у протоколі, на місці складання протоколу не було. Оскільки власником автомобіля є він, тому працівники поліції вирішили протокол скласти на нього. Підписував вказаний протокол під тиском працівників поліції, пгрожували забрати автомобіль на штраф майданчик Ніяких доказів відео фіксації не проводилось.

У судові засідання 17.05.2017 року та 29.05.2017 року викликані судом свідки не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення кореспонденції (а.с.25-26, 35-36).

У судові засідання на 17.05.2017 року та 29.05.2017 року не зявився для надання пояснень лікар ОСОБА_2, хоча повідомлений належним чином, про що свідчать розписки ( а.с.31,42)

Викликаний у судове засідання поліцейський Березівського ВП також у судове засідання 29.05.2017 року не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи (а.с.40).

Разом з цим, у попередньому судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що вони патрулювали у ту ніч місцевість, та бачили як з бару виїхав автомобіль, дійсно у автомобілі знаходилось троє осіб. Також, вказав, що після зупинки автомобілю, складений протокол на ОСОБА_1 Після його доставлено до лікарні, лікарем складено Акт. Докази відео фіксації не збереглись. Зазначив, що зможе доставити свідків на судове засідання 29.05.2017 року щодо скоєного адміністративного правовопорушення ОСОБА_1, проте останні взагалі не зявились у судове засідання.

Вислухавши пояснення порушника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить висновку про закриття провадження по справі у відповідності до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного:

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол серії АП2 №428647 від 19 лютого 2017 року, яким передбачено правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено: «Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».

Суд вважає зазначити, що суб'єкт владних повноважень (поліцейський Березівського ВП) мав би, використовуючи свої повноваження, у спосіб, що передбачений чинним законодавством, з'ясувати всі обставини, що мають значення для складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності порушника.

Як зазначив порушник у судовому засіданні, з вказаними адміністративним протоколом категорично не погоджується.

Суд критично відноситься до складеного поліцейським протоколу, оскільки він складався за відсутності свідків та вписані прізвища за їх відсутності, що є неприпустимим. Свідки, як встановлено вище, взагалі не зявились до суду для надання пояснень. Поліцейський також зобовязувався забезпечити явку свідків, однак вимоги не виконав (а.с.38-40)

Окрім цього, у графі протоколу вказується - дата, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення. Однак, у протоколі не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, а зазначено лише «… 19.02.2017 року о 3:00 год. керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, запах алкоголю з порожнини роту…», що також свідчить про недотримання вимог оформлення адміністративного протоколу.

Згідно ст. 9 КУпАП «адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Відповідно до ст. 7 КУпАП встановлено: «Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Водночас, судом встановлено, що під час розгляду адміністративного протоколу сплинув тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений частиною другою статті 38 КУпАП.

Проте, суд вважає закрити провадження саме на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, оскільки зважаючи на надані заперечення порушника, відсутність свідків та поліцейського Березівського ВП у судових засіданнях, неналежного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку про відсутність складу та події адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч.1 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 в ході судового засідання не добуто, суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі необхідно закрити

Враховуючи викладене, керуючись статями 247, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП,

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А. Римар