АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3338/17Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 33/789/155/17 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2017 р. м.Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Галіян Л.Є.

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 не працюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Згідно даної постанови, громадянин ОСОБА_1 25.01.2017 року о 02 год. 10 хв. керував транспортним засобом "Mercedes-Benz Sprinter 312 D", д.н.з. НОМЕР_1, в м.Тернополі по вул.Об'їзна, в стані наркотичного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився в КУТОР ТОНД, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції порушено права апелянта, оскільки його не повідомили про час судового засідання і справу розглянуто без його участі, без з'ясування усіх обставин.

Зазначає, що у судове засідання не було викликано та не допитано свідків, що були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Щодо суті оскаржуваної постанови суду першої інстанції, то згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858.

Як вбачається з запису нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1, керуючи автомобілем, був зупинений працівниками поліції у зв'язку з тим, що задні номерні знаки транспорного засобу не освітлені. Далі було запропоновано ОСОБА_1 пройти алкотест "Драгер", оскільки у працівників поліції виникла підозра, що останній знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, на що ОСОБА_1 погодився. Разом з тим, не дочекавшись, коли інший екіпаж поліції привезе алкотестер "Драгер", працівники поліції повідомили ОСОБА_3 про необхідність пройти медичне освідчення у закладі охорони здоров'я (ТОНД), оскільки вже виникла підозра, що він перебуває в стані наркотичного сп'яніння. У зв'язку із цим ОСОБА_1 було доставлено у наркодиспансер ТОНД.

При візуальному огляді ОСОБА_1 лікар повідомив про те, що ознак сп'яніння ним не виявлено, зіниці очей відповідно реагують на зміну світла. Також лікар повідомив, що йому невідомо, коли будуть проведені лабораторні дослідження, оскільки на даний час відсутні тести і чи будуть найближчим часом закуплені - невідомо.

Не зважаючи на це, працівником поліції 09 березня 2017 року було складено адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 за керування ним транспотрним засобом у стані наркотичного сп'яніння, що мало місце 21 січня 2017 року. До протоколу, як доказ, долучається висновок лікаря облнаркодиспансера ТОНД від 25 січня 2017 року та результати токсикологічного дослідження від 26.01.2017 року.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч зазначеним вимогам закону, суд першої інстанції не вжив належних заходів для всебічного, повного розгляду справи, допустив порушення норм права, внаслідок яких дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, визнаючи доведеною в діях ОСОБА_1 вину за інкриміноване йому правопорушення та обґрунтовуючи такий висновок наявними в матеріалах справи доказами, суд не дав належної оцінки лікарському висновку та результатам токсикологічного дослідження.

Аналізуючи докази в їх сукупності, вбачається, що при візульному огляді лікарем не було встановлено ознак сп'яніння ОСОБА_1, про що той повідомив працівників полції.

Однак, того ж дня, тобто 25 січня 2017 року цей же лікар дає висновок про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп'яніння без проведених лабораторних досліджень. З таким висновоком ОСОБА_1 не ознайомлюють, про що свідчить відсутність його підпису у ньому.

Як на підтвердження даного висновку, долучається результат токсилогічного аналізу про виявлення амфітаміну, однак такий проведений лише наступного дня після даного лікарем висновку, тобто 26.01.2017 року на ім'я ОСОБА_4, а не ОСОБА_1.

Такі висновки не можуть бути належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп'яніння.

Як пояснив під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції інспектор поліції Бойчук Н.В., зазначені невідповідності у висновку та токсикологічному дослідженні він не помітив.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп'яніння, у зв'язку з чим було постановлено необґрунтоване рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2017 року - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Є. Галіян