Справа 729/499/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області: Бойко В.І., при секретарі Шлапак Н.А.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши в приміщенні Бобровицького райсуду адмінматеріали, які надійшли з Управління держпраці у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді начальника відділу освіти Бобровицької РДА Чернігівської області, -

за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

10.03.2017 при перевірці відділу освіти Бобровицької РДА Чернігівської області був складений акт про те, що ОСОБА_1 не виконав норматив на працевлаштування інвалідів у 2016 році, чим вчинив адміністритивне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-1 КУпАП Укриїни, порушивши приписи ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів України».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, не визнав, про викладені у протоколі обставини справи заперечив, зазначив, що створені робочі місця для працевлаштування інвалідів, але до його обовязків, як керівника, не входить їх пошук для працевлаштування. По питанню працевлаштування ніхто з інвалідів не звертався.

Суд, заслухавши думку ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає, що справа підлягає до закриття з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 188-1 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштьвання інвалідів.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви, щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту диспозиції норми, яка передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, така відповідальність може наступити за умови умисного ухилення посадової особи від створення нормативу для працевлаштування інвалідів, відсутність такого умислу передбачає відсутність суб'єктивної сторони правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Статтею 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Стаття 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» зазначає, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Таким чином, з вищенаведеного слідує, що обов'язок підприємства, установи, організації, щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування, вичерпний перелік яких міститься у ст. 18 Закону.

Разом з тим в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-яки докази про звернення інвалідів або про звернення служби зайнятості в інтересах інвалідів до відділу освіти Бобровицької РДА протягом 2016 року або протягом будь-якого іншого проміжку часу з метою працевлаштування інвалідів, а також щодо відмови в такому працевлаштуванні.

Таким чином, характер вчиненого порушення з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчить про відсутність в її діях складу даного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження по даній справі у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти діб.

Суддя В.І. Бойко