Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/817/17 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія ч. 2 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю секретаря Воробей Д.О., адвоката ОСОБА_1, особи, яку притягнуто до відповідальності - ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 вересня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, 09 липня 2017 року о 09 год. 20 хв., ОСОБА_2 в смт. Попільня, по вул. Б. Хмельницького, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, невязка мова, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду з метою визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На постанову суду адвокатом ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що суддею при винесенні постанови не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Вказує, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи та вибірково взяв до уваги покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а тому зробив невірний висновок про те, що ОСОБА_2 відмовився пройти медичне освідування на стан алкогольного спяніння.

Згідно показів свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які були надані в судовому засіданні, в суді першої інстанції слідує, що ОСОБА_2 04.07.2017 року під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не відмовлявся від проходження медичного освідування на стан алкогольного спяніння, а навпаки наполягав поїхати до медичного закладу для того щоб визначити вміст алкоголю в крові.

Таким чином суд не в повному обсязі дослідив обставини справи та вибірково взяв до уваги показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а тому зробив невірний висновок про те, що ОСОБА_2 відмовився пройти медичне освідування на стан алкогольного спяніння.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1 та правопорушника ОСОБА_2 на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних засобів; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були допитані у суді, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №190542 від 09 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Раніше, 09.02.2017 року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується постановою Попільнянського районного суду від 09 лютого 2017 року. (а.с. 6-7)

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Допитані за клопотанням захисника ОСОБА_1 свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного спяніння, відмовився від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі та свідомо ігнорував прохання працівника поліції належним чином пройти перевірку на портативному пристрої «Драгер», а також підписати протокол про адміністративне правопорушення.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 не спростував своїх попередніх пояснень та вказав, що ОСОБА_2 спочатку хотів пройти огляд у медичному закладі, однак згодом відмовився, а також відмовився підписати протокол про правопорушення.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України.

Доводи захисника про неповноту та однобічність судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а зокрема вибіркове врахування судом пояснень свідків суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

ОСОБА_2 не був позбавлений можливості, в разі незгоди з діями працівників поліції власноручно зазначити про це у протоколі про правопорушення, який як зазначають свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 йому надавався для ознайомлення та підпису, а також особисто звернутись у медичний заклад, однак він такою можливість не скористався, що на думку суду апеляційної інстанції додатково підтверджує про нещирість його пояснень.

Стягнення ОСОБА_2, у виді штрафу призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП і воно є мінімальним та в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 вересня 2017 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_6