Номер провадження: 33/785/615/17
Номер справи місцевого суду: 522/2612/17
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Прібилова В.М.

за участю

секретаря: Стоянової Л.І.,

особи, відносно якої прийнята оскаржувана постанова - ОСОБА_2 та його представника - адвоката Румянцева О.Г.,

потерпілого: ОСОБА_4,

представника УПО: ОСОБА_5,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 17.03.2017 року,-

встановив

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеса від 17.03.2017 року, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, докера-механізатора ТОВ «Металзюкрайн корп ЛТД», прож. за адресою : АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно з протоколом та як вбачається з оскаржуваної постанови, 20.12.2016 року о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_2, керуючи тягачем Terberg RT-250 державний р/н Т26-46ОД з ролл-трейлером Plan Marine р/н НОМЕР_1 в м. Одесі на території порту по вул. Деволанівській, при русі заднім ходом не забезпечив безпеку маневру для інших учасників руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104 р/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Будучи незгодним з постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в який вказав, що вважає постанову незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права та порушує питання про її скасування.

При цьому зазначив, що дійсно у зазначений протоколі час, керував тягачем та здійснював заїзд на загрузку за сигналом регулювальника і в цей час в нього в'їхав автомобіль ВАЗ 21104 під керуванням водія ОСОБА_4 На місці ДТП протокол про адміністративне правопорушення не складався, а матеріали були направлені до відділу адміністративної практики УПП в м. Одесі, а в подальшому поступили до ОНДІСЕ де було проведено експертне авто технічне дослідження обставин зазначеної події. За результатами експертного дослідження було отримано висновок, згідно якого його було визнано винним у скоєння ДТП. З даним висновок він не згодний, так як вважає, що експертиза проведена з порушенням «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5, оскільки експерту для експертизи були надані вихідні дані на підставі пояснень водія ОСОБА_4, без уваги на пояснення самого ОСОБА_2, а також сигнальника ОСОБА_6, докера ОСОБА_7 Внаслідок цього експерт прийшов до висновку, який протирічить обставинам справи та доказам, які були набуті в ході судового розгляду справи, що є порушенням вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП. На підставі вищевикладеного апелянт просить постанову районного суду скасувати та постановити нову постанову, якою провадження по адміністративній справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_8 та його представника - адвоката Румянцева О.Г., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого: ОСОБА_4 та представника УПО: ОСОБА_5, які заперечували проти її задоволення та просили залишити постанову суду без зміни, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно до положень закріплених в ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд, керуючись вимогами ст.ст. 245,252 КУпАП, дійшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що дійсно у зазначений протоколі час, керував тягачем та здійснював заїзд на загрузку за сигналом регулювальника. На час здійснення маневру у темну пору доби територія була освітлена, на тягачі горіло світло. Винним себе у скоєній ДТП не визнає, оскільки вважає, що виконав усі належні заходи щодо безпечного заїзду тягача, а водій ОСОБА_4, рухався автомобілем без включеного світла фар, лише з включеними габаритними вогнями та при цьому з перевищенням швидкості руху, що на його думку є наслідком зіткнення автомобілів. При цьому на запитання суду вказав, що під час заїзду ним тягачем під загрузку, йому допомагав лише один регулювальник, який на час зіткнення не перебував поряд з корпусом ролл-трейлера, тобто на автодорозі, у напрямку якого їхав водій ОСОБА_4

Пояснення ОСОБА_2 підтримав його представник - адвокат Румянцев О.Г., який вважає, що ОСОБА_2 не порушував Правила дорожнього руху України, а навпаки їх порушив водій автомобіля ВАЗ 2114 ОСОБА_4, що і стало наслідком зіткнення автомобілів.

Аналогічні пояснення ОСОБА_2 надав і на місці скоєння ДТП і також наполягав на наявності провини в ньому водія автомобіля ВАЗ 2114 ОСОБА_4 / а.с. 15 /.

Ці пояснення він доповнив поясненнями, які він надав пізніше і в яких також заперечував свою провину / а.с. 19 /.

Однак пояснення ОСОБА_2 та його представника щодо невинуватості у скоєнні правопорушення спростовуються іншими матеріалами адміністративної справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 171856 від 30.01.2017 року. саме водій ОСОБА_2 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України. а саме, при русі заднім ходом не забезпечив безпеку маневру для інших учасників руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104 р/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 / а.с. 1 /.

Даний факт скоєння ДТП за участю автомобілів: тягача Terberg RT-250 державний р/н Т26-46ОД з ролл-трейлером Plan Marine р/н НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 2114 р/н НОМЕР_2 підтверджується протоколом огляду місця ДТП від 20.12.2016 року з якого вбачається, що внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження / а.с. 10 /.

Підтвердженням провини у скоєнні ДТП з боку водія ОСОБА_2 є схема місця ДТП, яка була складена у присутності пойнятих і яку як свідчать матеріали справи водій ОСОБА_2 не оскаржив / а.с. 10 /.

Відповідно до пояснень водія ОСОБА_4, 20.12.2016 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин, він керував автомобілем ВАЗ 2114 по території порту. При цьому в автомобілі було увімкнуто ближній світ фар, видимість перед автомобілем була приблизно 15-20 метрів, швидкість 30-35 км/час, а дорожнє покриття було мокрим та на вулиці була паморозь. В районі АЗС він побачив, що справа від руху його автомобілю стоїть тягач з увімкнутими габаритними огнями, але причіпного пристрою видно не було. Раптом, прямо перед ним появився причеп, який не було освітлено вогнями. Він намагався загальмувати, але уникнути зіткнення було неможливо. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що на час зіткнення біля причепу тягача сигнальника не було.

Вважає, що саме невиконання водієм ОСОБА_2, достатніх заходів щодо забезпечення заїзду ролл-трейлера і завчасне повідомлення інших учасників руху про небезпеку, стало наслідком зіткнення його автомобілю з ролл-трейлером.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи його пояснення знайшли своє підтвердження, так як Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, 18.01.2017 року, по даній справі було проведено експертне авто-технічне дослідження, згідно якого дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 1.5 Правил дорожнього руху, а також п. 4.1 Відомчого комітету Порту І його дії знаходяться в причинному зв'язку з настанням ДТП, а водій автомобілю ВАЗ 21104 р/н 1296 ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути пригоди / а.с. 25-35 /.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги та за клопотанням ОСОБА_9 та його представника - адвоката Румянцева О.Г., постановою апеляційного суду Одеської області від 22.05.2016 року по справі було призначено автотехнічну експертизу на розгляд якої були поставлені питання на з'ясуванні яких наполягав ОСОБА_9 та його представник / а.с. 192-193 /.

Листом від 31.08.2017 року за № 318-А Одеській науково-дослідний інститут судових експертиз повідомив про неможливість проведення експертизи без надання вихідних даних стосовно дорожнього покриття, наявності дорожньої розмітки, освітлення міста події та інших даних.

Данні, на отриманні яких наполягає експертна установа повинна надати сторона, яка незгодна з експертним висновком, який є в матеріалах адміністративної справи та наполягає на новому експертному дослідженні, але, незважаючи на час наданий апеляційним судом, ці дані стороною ОСОБА_2 надані не були, в зв'язку з чим виконання постанови апеляційного суду від 22.05.2017 року виявилось неможливим.

Виходячи з вищевикладеного апеляційний суд повинен приймати до уваги тільки ті докази, які були представлені в матеріалах адміністративної справи.

Разом з тим, з отриманих апеляційним судом від учасників судового розгляду фотознімків вбачається, що територія, на якій мало місце зіткнення була частково освітлена, що могло вказувати на перебування у місцях освітлення будь-яких транспортних засобів, або інших механізмів та іншого обладнання /а.с.148-157/

Як підтверджено сторонами, тягач мав відповідне освітлення та перебував поза межами проїзної частини, а ролл-трейлер знаходився на проїзній частині, однак освітлений не був.

Зазначені обставини також підтверджені наданими сторонами фотознімками, з яких вбачається, що на ролл-трейлері відсутні бокові вогні /а.с.161, 186-190/

З огляду зазначених фотознімків вбачається, що корпус ролл-трейлера сірого кольору і фактично він зливається з проїзною частиною, що на думку апеляційного суду вказує на правдивість наданих водієм ОСОБА_4 пояснень в частині того, що він не міг бачив на проїзній частині зазначений причеп (ролл-трейлер).

При цьому апеляційний суд вважає визначальними встановлені апеляційним судом обставини перебування сигнальника поза межами проїзної частини, по якій рухався автомобіль ОСОБА_4, що вказує на неналежне виконання водієм ОСОБА_2 вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху, а також п. 4.1 Відомчого комітету Порту І, який зобов'язував останнього прийняти належні та достатні дії для забезпечення безпеки руху, в тому числі здійснити технологічний заїзд за допомогою сигнальника, а у разі необхідності декількох сигнальників, які були зобов'язані зупинити транспорт, в тому числі і автомобіль під керуванням ОСОБА_4

Наведені обставини вказують на те, що у разі належного виконання ОСОБА_2 зазначених вище вимог, наслідки даної ДТП можливо було уникнути.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку що саме бездіяльність водія ОСОБА_2 знаходиться в причинному зв'язку з настанням ДТП.

За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та необґрунтованості доводів його апеляційної скарги та виказаними в суді апеляційної інстанції доводами щодо невинуватості у вчиненому правопорушенні.

Посилання ОСОБА_2 на пояснення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7 про те, що перед зіткненням автомобіль ВАЗ 21104 рухався лише з увімкненими габаритними вогнями не може бути прийнято судом до уваги, так як ці пояснення спростовуються поясненнями водія ОСОБА_4, який постійно стверджував про здійснення руху автомобіля з включеним ближнім світлом фар, що також не було спростовано в апеляційному суді.

При цьому апеляційний суд враховує, що первинно отримані від свідка ОСОБА_7 пояснення свідчать про те, що він не стверджував про рух цього автомобілю з габаритними вогнями, а вказував лише про те, що не бачив світла фар автомобіля /а.с.60/.

Крім того апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що на місці ДТП пояснення від свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримані не були, а обставина того, що вони є працівниками порту та надали відповідні пояснення через відповідний проміжок часу з моменту скоєння зіткнення, може вказувати на їх упереджене ставлення до цих обставин.

Водночас, апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП з урахуванням характеру адміністративного правопорушення, особи правопорушника, степені його вини.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому постанова районного суду є законною та обґрунтованою.

Позиція апелянта на час розгляду справи апеляційним судом щодо невизнання своєї вини та посилання на допущені районним судом порушення, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 17.03.2017 року відносно ОСОБА_2, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) грн. - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов. суду