Справа № 645/1184/17
Провадження № 3/645/642/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Іващенко С.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 265346 від 13.03.2017 року) - для розгляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 265346 від 13.03.2017 року вбачається, що 13.03.2017 року о 02:00 год. в м. Харкові по вул.Римарська 22, водій керував автомобілем БМВ 540і, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

На початку розгляду адміністративного матеріалу судом були роз'яснені права притягуваного відповідно до ст.268 КУпАП, в зв'язку з чим ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик свідка ОСОБА_2

Притягуваний у судовому засіданні заперечував проти притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки він не перебував за кермом автомобіля. Сам факт перебування в стані алкогольного спяніння не заперечує, проте стверджує, що за кермом перебував інший водій, а саме ОСОБА_2, який злякавшись відповідальності за порушення ПДР втік з місця події. Притягуваний намагався зупинити водія, через це побіг його наздоганяти, тому і покинув автомобіль. Окрім цього притягуваний наголошував, що окрім нього та ОСОБА_2 перебувало в авто ще два чоловіка, які втікли з місця події.

Вказані обставини, зі слів притягуваного, могли підтвердити свідки.

Представник притягуваного підтримав додводи ОСОБА_3

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 7 КУпАП, повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 265346 від 13.03.2017 року, поясненями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, рапортом інспектора роти № 8 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції.

Зі змісту вищенаведеного протоколу про адміністративну відповідальність вбачається, що на окремому аркуші надані поясненя притягуваного. В своїх письмових поясненях ОСОБА_1 зазначає, що не перебував за кермом автомобілю, а передав управління авто ОСОБА_2, який після порушення правил дорожнього руху злякався відповідальності та покинув автомобіль. Від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння відмовився.

Зазначеними діями притягуваний порушив п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає обов'язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. А стан сп'яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією від 09.11.2015 року № 1452/735 "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд критично оцінює посилання притягуваного на те, що він не перебував за кермом автомобілю, оскільки притягуваний не надав жодних доказів, які б підтвердили цей факт. Посилання притягуваного на той факт, що ОСОБА_2 повернувся на місце зупинки авто добровільно і співробітникам поліції надав пояснення, проте суд розцінює такі дії притягуваного як спосіб уникнути від відповідальності за допомогою сторонніх осіб. Суд враховує той факт, що ОСОБА_2 є знайомим притягуваного та міг за проханням останнього повідомити співробітників поліції, що саме він ОСОБА_2 перебував за кермом. Як вбачається з розписки ОСОБА_2, яка була надана співробітникам поліції, ОСОБА_2 прийняв керування авто БМВ 540і АХ 4004ВІ у 04.05 год. 13.03.2017 року, та забов'язався не передавати його ОСОБА_1 впродовж 24 годин, тобто через 2 години після зупинки ОСОБА_1 В продовж двох годин ОСОБА_2 міг приїхати до притягуваного на місце події за його проханням. Окрім того за клопотанням притягуваного суд оголосив перерву в розгляді адміністративного матеріалу для виклику свідків. Свідки у наступне судове засідання не з'явилися. Після продовження розгляду судом адміністративного матеріалу в судовому засіданні притягуваний не повідомив суд про те, чи з'явилися свідки через виклик яких було оголошено перерву, чи ні, в зв'язку з чим суд продовжив розгляд адміністративного матеріалу.

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП надійшов до суду 17.03.2017 року. Протокол складено 13.03.2017 року. За клопотаннями притягуваного слухання справи було відкладене для виклику свідків. Проте свідки у судове засідання не з'явилися. В звязку з цим суд не безпідставно вважає такі дії притягуваного як навмисне затягування розгляду справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Суд, враховуючи дані про особу притягуваного, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також підвищену небезпеку правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, для досягнення мети виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення ним нових правопорушень, вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати 320 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2), до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десть тисяч двісті) грн. 00 коп. та позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2), на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня вручення такої постанови шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя Іващенко С.О