АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №766/5375/17 Головуючий в І інстанції: Стамбула Н.В.
Провадження №33/791/529/17 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1, за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 20.03.2017 року о 17-30 год. керував транспортним засобом «FIAT LINEA» д/н НОМЕР_1 в м. Херсоні на перехресті вул. Дружби - Гімназична з ознаками алкогольного спяніння, а саме: порушення мови, координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про розгляд справи, а тому він був позбавлений можливості надати пояснення чим порушено його право на захист.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що копію постанови отримав лише 31.08.2017 року, при цьому про час, дату розгляду справи у суді першої інстанції належним чином повідомлений не був.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З матеріалів провадження вбачається, що приймаючи рішення про винність ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5. Правил, суддя, дослідивши виключно матеріали справи, як на докази винуватості ОСОБА_2 в постанові послався на протокол про адміністративне правопорушення від 20.03.2017 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які між тим належним чином не перевірив.

З метою усунення неповноти розгляду справи та поновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційним судом були виконані вимоги статей 279, 280 та 293 КУпАП та дослідженні матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2, в результаті чого було встановлено, що матеріали справи містять наступні документи:

- протокол про адміністративне правопорушення від 20.03.2017 року з якого вбачається, що ОСОБА_2 20.03.2017 року о 17-30 год. керував транспортним засобом «FIAT LINEA» д/н НОМЕР_1 в м. Херсоні на перехресті вул. Дружби - Гімназична з ознаками алкогольного спяніння, а саме: порушення мови, координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП (а.с.3);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4);

- рапортом лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 20 03.2017 року (а.с.6).

Оцінюючи зазначені докази апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Протокол про адміністративне правопорушення від 20 березня 2017 року відносно ОСОБА_2, складений поліцейським ОСОБА_6, в цілому відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 пояснив, що коли працівниками поліції йому було запропоновано продути алкотестер, він погодився, однак поліцейські йому сказали, що з собою цього приладу у них немає і потрібно почекати коли інша патрульна машина його привезе, на що він погодився. Проте, через деякий час, працівники поліції повідомили, що приладу немає і потрібно їхати до медичного закладу, на що він також погодився. Однак працівники поліції, не зважаючи на його згоду, склали протокол в якому зазначили про відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, зупинили двох осіб, які взагалі нічого не бачили та надали їм підписати заповнені пояснення.

З метою перевірки пояснень та заперечень ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та які надавали письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Проте, на виклики до суду свідки не зявлялися, а нормами КУпАП не передбачається їх примусовий привід.

Крім того, апеляційним судом витребовувався запис з нагрудної камери інспектора поліції у період складання протоколу відносно ОСОБА_2., проте до суду надійшла інформація про відсутність у працівників поліції даного запису.

Таким чином, під час розгляду справи в апеляційній інстанції, суду не вдалося перевірити докази, на підставі яких було винесено постанову про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та які б спростували заперечення ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння.

Наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки викликають обєктивні сумніви щодо свого змісту, заповнені на заздалегідь виготовлених бланках та не підтвердженні усними поясненнями зазначених свідків під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Одночасно, матеріали справи не містять у собі будь-яких інших обєктивних доказів того, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 відомості про керування ним 20.03.2017 року о 17-30 год. транспортним засобом «FIAT LINEA» д/н НОМЕР_1 в м. Херсоні на перехресті вул. Дружби - Гімназична з ознаками алкогольного спяніння, та відмови від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, не підтверджуються доказами у справі, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_2 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП , у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко