Справа № 463/2866/17 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/783/972/17 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 липня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 липня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 06 червня 2017 р. о 02 год. 23 год. у м. Львові на вул. Пасічній, 24, керуючи транспортним засобом КІА, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді.

Клопотання про поновлення строк на оскарження постанови судді Юрик В.П. мотивує тим, що копію постанови, яку йому було скеровано місцевим судом лише 28 липня 2017 р., отримано ним 01 серпня 2017р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню у звязку із неповнотою судового розгляду та порушенням його прав. Зазначає, що суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні його клопотання про передачу даної справи на розгляд Яворівського районного суду Львівської області, не повідомив його про час та місце розгляду справи та виніс за його відсутності постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Заперечує факт відмови від проходження огляду на стан спяніння. Вказує, що судом першої інстанції у постанові не описано жодних даних про його особу, не обґрунтовано конкретно обставини, що обтяжують чи помякшують відповідальність.

Просить дану постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови та задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підлягає адміністративній відповідальності.

А як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 06 червня 2017р. о 02 год. 23 год. у м. Львові на вул. Пасічній, 24, керував транспортним засобом КІА, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, та від проходження огляду на стан спяніння відмовився, і в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 200900 від 06 червня 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння та згідний з даним протоколом, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в яких вони підтвердили наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Твердження правопорушника ОСОБА_1 про те, що він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, та такі його покази та невизнання ним своєї вини у скоєному суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити гр. ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно останнього залишити без змін.

При цьому суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови судді як такий, що пропущений з поважних причин

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 липня 2017 року щодо нього.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 липня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк