АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника Левицького Р.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2017 року у справі про адміністративні правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця Харківської області, Куп*янського району, с. Ківшарівка, з середньою освітою, працюючого водієм по найму, одруженого, утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 122-2, 124 КУпАП, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2, ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на - 1 рік.

Як вбачається із судового рішення, до суду надійшли матеріали адміністративних справ щодо ОСОБА_2, із яких вбачається, що той 4 лютого 2017 року о 02 год. в м. Дніпрі на вул. Тітова біля буд. 11, керуючи в стані алкогольного сп*яніння, автомобілем «ВАЗ-2107» з державним реєстраційним номером «НОМЕР_1», не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, скоїв зіткнення з металевою огорожею, отримав механічні пошкодження автомобіля і огорожі і відмовився від виконання законної вимоги поліцейського від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, чим допустив порушення вимог п.п. 2.4; 2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто скоїв правопорушення, передбачені ст. 122-2, 124, 130 ч. 1 КУпАП.

Захисник в апеляції не погодився з рішенням суду першої інстанції. Просить його скасувати і закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2, 124, 130 ч. 1 КУпАП.

В обгрунтування своїх доводів посилається на те, що судом в порушення ст. 268 КУпАП розглянута справа за відсутністю ОСОБА_2, оскільки той належним чином про день, час, місце слухання справи не був сповіщений.

Вважає, що суд, розглянув в одному провадженні справи щодо ОСОБА_2 за ст. ст. 122-2, 124, 130 ч. 1 КУпАП, порушив процесуальний порядок, оскільки не прийняв рішення про їх об*єднання, що порушує, на його думку, гарантований ст. 61 Конституції України принцип неможливості повторного притягнення особи до юридичної відповідальності.

Визнаваючи ОСОБА_2 винним у скоєнні вказаних правопорушень, суд в обгрунтування своїх висновків не навів доказів на їх підтвердження. А дані, на які послався, як на підтвердження винності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, свідчать про порушення порядку про встановлення факту управління транспортним засобом в стані алкогольного сп*яніння.

Вважає, що винність ОСОБА_2 за ст. 122-2 КУпАП не може бути підтверджена тільки протоколом співпрацівника поліції про таке порушення.

Крім того, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 3 травня 2017 року. Стверджує, що порушив його з поважних причин, оскільки про час, день та місце слухання справи ОСОБА_2 належним чином не був повідомлен.

Про постановлення рішення стало відомо 15 травня 2017 року, коли особисто було отримано постанову в суді. 18 травня 2017 року було складено апеляцію. Тому передбачений законом строк не порушив. Просив його поновити.

Дослідив доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, скарга - частковому задоволенню, постанова скасуванню із закриттям провадження по справі з наступних підстав.

Справа про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 268 КУпАП, розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що розгляд її по суті проводився судом 3 травня 2017 року.

Дані, які містяться в матеріалах провадження свідчать про те, що ОСОБА_2 не було належним чином сповіщено про слухання справи у вищевказаний день. На підтвердження цього висновку свідчить лист суду першої інстанції про те, що тому направлено повістку про явку до суду простим листом без повідомлення про вручення.

Сукупність вказаних даних приводить до висновку про те, що ОСОБА_2, отримавши 15 травня 2017 року копію судового рішення, 18 травня 2017 року звернувся з апеляцією на нього. Тим самим, не порушив строк на його оскарження. Тому вимоги його захисника підлягають задоволенню, а строк на оскарження судового рішення в апеляційному порядку, відповідно до ст. 289 КУпАП - поновленню.

Розгляд справи без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на переконання суду апеляційної інстанції, є істотним порушенням її процесуальних прав, які перешкоджають приймати участь в судовому засіданні. Тому таке рішення підлягає безумовному скасуванню з прийняттям нової постанови відповідно до ст. 294 ч. 8 п. 3 КУпАП.

Розглядаючи апеляцію по суті, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При апеляційній перевірці вказані вимоги закону судом дотримано не було.

Так, в обгрунтування своїх доводів про винність ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, суд поклав дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Звертається увага на те, що обставини, які були встановлені інспектором поліції сводяться до того, що в день події, а саме 04 лютого 2017 р. о 02 год. 05 хвил. ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп*яніння. В присутності двох свідків він відмовився пройти в установленому законом порядку огляд в медичному закладі. На думку інспектора, дані дії складають ознаки правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Під час апеляційної перевірки законністі прийнятого судом першої інстанції рішення, було допитано ОСОБА_2

Останній стверджував, що не вживав алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом. Інспектор поліції не пропонував застосувати спеціальні технічні засоби для встановлення стану алкогольного сп*яніння, а наполягав пройти тільки медичний огляд у відповідному закладі, від якого відмовився мотивуючи тим, що не має для цього часу, про що і було складено протокол.

Дані, на які послався ОСОБА_2 в засіданні суду апеляційної інстанції, знайшли своє підтвердження при дослідженні показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких складався даний протокол.

Останні стверджували, що в їх присутності співпрацівник поліції запропонував ОСОБА_2. пройти дослідження на встановлення стану алкогольного сп*яніння, на що той відмовився (а.с. 2, 3).

Про саме такий порядок встановлення стану алкогольного сп*яніння стверджував в своєму рапорті до керівництва поліції інспектор ОСОБА_6., який склав протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП (а.с. 5).

Між тим, встановлення порядка виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено інструкцією, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735, яка зареєстрована МЮ України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, а також вимогами ст. 266 КУпАП.

Відповідно до вказаної норми, а також розд. 1, п.п. 6, 7; розд. 2 п.п. 1, 4, 5 «Інструкції …», огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд на стан сп*яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп*яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп*яніння, про порядок застосування технічного засобу.

Відповідно до ст. 266 ч. 3, ч. 5 КУпАП, в разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров*я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається із обставин встановлених органом поліції, та судом першої інстанції, порядок огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння проведено інспектором поліції з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції…», тому висновок суду першої інстанції ставить під сумнів законність його рішення про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, що тягне за собою безумовне скасування в даній частині постанови на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляції захисника в частині недоведеності вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2, 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції не находить їх слушними.

Матеріалами справи встановлено, що дані зібрані інспектором поліції, а також їх перевірка під час судового розгляду в даній частині проведені з дотриманням вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням всіх обставин справи.

В обгрунтування свого висновку про винність ОСОБА_2 суд послався насамперед на дані, які містяться в протоколах і рапорті співпрацівника поліції ОСОБА_6 про те, що 4 лютого 2017 року о 02 год. під час патрулювання на парковці біля буд. 36 по вул. Тітова в м. Дніпро водій автомобіля марки «ВАЗ-2107» з державним реєстраційним номером «НОМЕР_1» - ОСОБА_2 виконував небезпечні маневри. На вимоги поліції зупинитись, не реагував, а потім з перевищенням швидкості, намагався скритись, в результаті, не впоравшись з керуванням, скоїв наїзд на металеву огорожу, чим заподіяв механічні пошкодження транспортному засобу, яким керував та огорожі (а.с. 15-16; 17; 18; 27-28; 29).

Звертається увага на те, що протоколи про вказані події складені належною посадовою особою. В них викладені дані щодо часу, місця, наслідків таких дій інших фактичних обставин, які складають елементи адміністративних правопорушень.

Давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності та належним чином їх оцінивши, суд обгрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні зазначених в постанові правопорушень, а його дії вірно кваліфіковано судом за ст. ст. 122-2; 124 КУпАП.

Посилання захисника на порушення судом першої інстанції конституційних прав ОСОБА_2, пов*язаних з відсутністю судового рішення про об*єднання справ щодо останнього про скоєння правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2, 124, 130 ч. 1 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, та такими, які не грунтуються на вимогах КУпАП, оскільки такий порядок даним законом не передбачено.

Таким чином, сукупність досліджених даних приводить до висновку про те, що суд першої інстанції, розв*язуючи питання про винність ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, обмежився тільки встановленням ознак алкогольного сп*яніння з підтвердженням даного факту двома свідками і відмовою ОСОБА_2 від проходження медичного дослідження. Між тим, встановлення даного факту в такій послідовності, відповідно до «Інтрукції…» є порушенням такого порядку та згідно зі ст. 266 КУпАП, вважається недійсним. Наявність такого порушення дає підстави вважати, що дії особи, яка притягувалась до відповідальності, не можуть складати ознаки правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Тому провадження в даній частині підлягає закриттю з підстав, передбачених ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_2 стягнення за правопорушення, передбачені ст. ст. 122-2, 124 КУпАП, не можна не звернути уваги на те, що вони мали місце 4 лютого 2017 року.

Відповідно до вимог ст. 38 ч. 2 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчи суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчиненні правопорушення.

З урахуванням вимог вищенаведеної норми, строки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних правопорушень сплили, тому відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП провадження по справі за ст. ст. 122-2, 124 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38 ч. 2, 247 ч. 1 п. 7, 294 КУпАП суд, -

постановив:

Клопотання захисника про поновлення строку - задовольнити.

Захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 3 травня 2017 року.

Апеляцію захисника Левицького Р.П. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 3 травня 2017 року скасувати, прийняти нову, якою рішення в частині скоєння ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП скасувати за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2, 124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-2, 124 КУпАП закрити у зв*язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 ч. 2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков