Справа № 166/174/17 Провадження №33/773/272/17 Суддя в 1 інстанції: Лозицький С. О.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2017 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 320 гривень судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 04.02.2017 о 03 год. 00 хв. в смт.Ратне по вул.Центральна керував автомобілем "Фольксваген Гольф"" д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що він не мав прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки перебував в хворобливому стані та вживав лікарські препарати. Під час медичного огляду дані обставини були проігноровані. Також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яким приладом здійснювалась перевірка стану сп'яніння і чи був він справний. Не врахована похибка при застосуванні даного приладу. Зазначає, що в судовому засіданні він пояснював усі вищевказані обставини, однак вони не були взяті до уваги суддею при прийнятті рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримував свою апеляційну скаргу та просив закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при розгляді справи суддя з'ясував всі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, давши їм правильну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.02.2017 (а.с.1); протоколами допиту свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3; висновком №30 від 04.02.2017 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння (а.с.2).

Між тим, у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 власноручно зазначив, що «з порушенням згідний», а також в судовому засіданні він повністю визнавав свою вину в тому, що керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння.

Згідно довідки ФАП ОСОБА_1 о 21 год. 30 хв. звертався за медичною допомогою і його було направлено в ЦРЛ та рекомендовано заспокійливе: настоянку глоду, корвалол чи барбовал.

Однак, слід зазначити, що транспортним засобом ОСОБА_1 керував о 03 год. 00 хв. 04.02.2017 (а.с.1).

А згідно висновку №30 від 04.02.2017 огляд ОСОБА_1 був проведений 04.02.2017 о 03 год. 45 хв., за результатами якого встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння - 0,6 проміле (а.с.2).

Тому є безпідставними доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він 04.02.2017 не вживав алкогольні напої, а перебував у хворобливому стані внаслідок вживання лікарських препаратів.

Крім того, згідно з п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється, як керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, так і керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП також передбачено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 також не можуть бути підставою для скасування постанови судді першої інстанції.

Таким чином висновки судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є законними та обґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Дані вимоги закону суддя першої інстанції при накладенні стягнення на ОСОБА_1 також дотримався, визначивши йому стягнення згідно з санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2017 року щодо нього - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов