Справа № 3/489/417/17
Ленінський районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

04 травня 2017 р. м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Коновець М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП України.

відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

ВСТАНОВИВ:

06.02.2017 р. близько 01 год. 56 хв., водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом ОСОБА_2, д/н НОМЕР_1 біля будинку № 12 по вул. Садовій в м. Миколаєві, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння (Висновок № 167 від 06.02.2017 р.), чим порушив вимоги п. 2.9 "а" ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав.

Захисником було подано заперечення в судовому засіданні від 27.04.2017 р.

Також на підтвердження тверезого стану ОСОБА_1 були надані: довідка з Міської лікарні швидкої медичної допомоги та результат токсикологічного дослідження з Обласного наркологічного диспансеру.

Надавши оцінку представленим доказам, суд знаходить доказаною вину ОСОБА_1 у скоєні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме порушення ним п. 2.9 "а" ПДР України, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду та актом медичного огляду на підставі якого було видано вищевказаний висновок, відеозаписом з фіксацією проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно забезпечувати повне, всебічне і обєктивне зясування обставин подобної справи для прийняття законного обґрунтованого рішення.

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 2.9 "а" Правил Дорожнього руху України (в редакції, що діяла на момент вчинення адмінправопорушення) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

Порядок виявлення та фіксації вказаного порушення, зокрема, закріплений в статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. за № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місця зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п.п. 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 16 розділу 3 Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Відповідно до п.п. 17 розділу 3 Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З урахуванням зазначеного, довідка з Міської лікарні швидкої медичної допомоги та результат токсикологічного дослідження з Обласного наркологічного диспансеру,які були надані суду особою, що притягується до адмінвідповідальності та його захисником є недопустимими доказами, оскільки огляд проведено з порушенням приписів Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки результати медичного огляду повинні бути викладенні в висновку щодо результатів медичного огляду, який видається на підставі акту медичного огляду та повинен бути повідомлений оглянутій особі в присутності поліцейського.

Окремою підставою для сумнівності вказаних доказів є і те, що матеріал для аналізу (сеча) здавалась за місцем працевлаштування ОСОБА_1 (згідно даних протоколу).

Окрім того, заперечення захисника про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки та заперечення про безпідставність зупинки повністю спростовуються показами інспекторів поліції та наданим ними відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатору "Драгер" та висловив бажання проходити такий огляд в закладі охорони здоровя. При цьому, останній неодноразово повідомив працівникам поліції, що він дійсно вживав алкогольні напої.

При проходженні огляду в закладі охорони здоровя встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння (з наданого на запит суду акту медичного огляду вбачається, що стан алкогольного сп'яніння підтверджено як аналізом сечі так і пристроєм "Драгер" 2,35-2,36‰, що більше ніж в 10 разів перевищує допустиму норму).

У звязку із накладенням стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддею відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП не враховуються особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на вищезазначене, з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.

Щодо свідка, яка була заявлена в клопотанні захисника від 27.04.2017 р., виклик якої в судове засідання було задоволено судом слід зазначити наступне. Свідок в судове засідання не з'явилась. Причини неявки свідка пояснив захисник ОСОБА_3, повідомивши, що свідок не може з'явитись через хворобу. Будь-яких підтверджуючих документів суду надано не було, а тому враховуючи загальні строки розгляду справи про адміністративне правопорушенняпередбачені ст. 277 КУпАП та строки накладення стягнення передбачені ст. 38 КУпАП, суд вважає необхідним розглянути справу про адміністративне правопорушення на підставі доказів які містяться в матеріалах справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 280, 283, КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., який перерахувати на р/р 0001 Миколаївське ГУК ГУДКСУ в Миколаївській обл., МФО 826013, код 21081300 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1судовий збір в сумі 320 грн., який перерахувати на р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державного казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя