Справа № 478/650/17 07.06.2017 07.06.2017 07.06.2017
Номер провадження: 33/784/230/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/230/17 Головуючий у місцевому суді: ОСОБА_1
Категорія: ч.1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: ОСОБА_2

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гулого В.П.,

за участю:

секретаря Жовтоногої М.Є.,

прокурора Кременцова А.В.,

7 червня 2017 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 травня 2017 року, якою

ОСОБА_3, 1969 року, червня місяця, 1-го дня народження, громадянку України, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- визнано винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень,

в с т а н о в и в:

Постановою судді місцевого суду встановлено, що ОСОБА_3, будучи депутатом Новоданилівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області 7 скликання, всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила вказану раду про наявність у неї конфлікту інтересів, а саме, 28 жовтня 2016 року на 7 сесії 7 скликання Новоданилівської сільради під час розгляду питання «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0.20 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Миру, 12, с. Новоданилівка Бурлакову ОСОБА_4» не повідомила сесію ради про виникнення у неї реального конфлікту інтересів та, проголосувавши за вказане рішення, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, що був зумовлений сімейними стосунками з ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 травня 2017 року та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутні дані щодо наявності у її діях реального конфлікту інтересів.

Посилаючись на положення ч. 1 ст. 9 КУпАП, ст. 1, 28 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вважає, що в її діях не вбачається ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Вказує, що, будучи субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», так як є депутатом сільської ради, в силу своїх повноважень самостійно не приймала будь-яких рішень, а приймала участь у голосуванні в складі колегіального органу.

Стверджує, що ні поясненнями свідків, ні письмовими матеріалами не доведено наявність її умислу на вчинення корупційного правопорушення.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а також у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є правильними.

Ці висновки суду ґрунтуються на належних та допустимих доказах, яким суддею надана вірна оцінка.

Встановлені суддею обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 27 квітня 2017 р., в якому викладені фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_3 є депутатом Новоданилівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області 7-го скликання.

28 жовтня 2016 року під час проведення 7 сесії Новоданилівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області при вирішенні питання «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою площею 0,20 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Миру, 12 с. Новоданилівка, ОСОБА_5», будучи дружиною, ОСОБА_3 не повідомила сесію ради про наявність реального конфлікту інтересів, проголосувала «ЗА» надання вказаного дозволу своєму чоловікові, тобто прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно протоколу № 7 від 28 жовтня 2017 року, під час проведення 7 сесії Новоданилівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області при вирішенні питання «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою площею 0,20 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Миру, 12 с. Новоданилівка, ОСОБА_5», будучи дружиною, ОСОБА_3 не повідомила сесію ради про наявність реального конфлікту інтересів, проголосувала «ЗА» надання вказаного дозволу.

Як вбачається із довідки наданою Новоданилівською сільською радою, про склад сімї від 28 березня 2017 року., ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є чоловіком та дружиною.

З матеріалів справи було встановлено, що факт неповідомлення ОСОБА_3 про конфлікт інтересів підтверджується листом сільського голови Новоданилівської сільської ради ОСОБА_6 вих. № 133/03-15, від 28 березня 2017 року.

Крім того, в обґрунтування своїх висновків суддя послався на письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з яких слідує, що під час проведення сесії сільської ради 28 жовтня 2016 року ОСОБА_3 проголосувала «ЗА» надання дозволу чоловіку ОСОБА_5 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки у власність, та не повідомляла сесію про наявний конфлікт інтересів.

Як слідує з пояснень ОСОБА_3, наданих в суді, вона проголосувала «за» зазначене рішення та не знала, що треба повідомляти сесію ради, що в неї існує реальний конфлікт інтересів, так як ОСОБА_5 є її чоловіком.

Таким чином, ОСОБА_3 підтвердила вчинення нею правопорушень за викладених у протоколі обставин.

В суді та у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 стверджувала, що вона не була обізнана про вимоги законодавства, а тому проголосувала «ЗА» та не повідомила про наявність реального конфлікту інтересів. Проте, ці доводи не є прийнятними та не є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на момент вчинення правопорушення діяв ОСОБА_7 України «Про запобігання корупції» та, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Наведені ОСОБА_3 обставини про обізнаність усіх депутатів про цю обставину не є підставою для закриття справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки дана обставина не спростовує її вини у вчиненні цих правопорушень.

Пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на які послався суддя, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Тому, суддя правильно послався на письмові пояснення зазначених осіб в обґрунтування прийнятого рішення.

Крім того, пояснення цих осіб щодо обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень повністю співпадають з поясненнями ОСОБА_3, яка в суді визнала обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, повязані з корупцією.

Є безпідставними твердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі щодо відсутності в матеріали справи даних про наявності у її діях реального конфлікту інтересів.

Так, досліджені місцевим судом докази, у тому числі, пояснення самої особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 свідчать про наявність у останньої факту приватного інтересу, суперечності між приватним інтересом і представницькими повноваженнями, оскільки питання, яке приймалося сільською радою стосувалося особи, з якою ОСОБА_8 перебуває у родинних відносинах (її чоловіка), і вона самостійно, публічно не оголосивши про це під час засідання ради, на якому розглядається вказане питання, як депутат даної сільської ради, прийняла участь у прийнятті цього рішення.

З цих же підстав є також необґрунтованими і доводи апелянта щодо відсутності доказів умислу на вчинення нею корупційних правопорушень.

Посилання апелянта на не прийняття нею самостійно рішення стосовно її чоловіка, а у складі колегіального органу, що на її думку, свідчить про відсутність в її діях складу інкримінованих їй адміністративних правопорушень, є також необґрунтованими, оскільки, законодавцем покладено зобовязання на осіб, зазначених у п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», тобто і на депутата сільської ради, повідомляти колегіальний орган під час виконання повноважень про наявність у неї реального конфлікту інтересів, утримуватися від участі у прийнятті такого рішення. Частиною 2 ст. 35 вказаного Закону та ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено порядок повідомлення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, у тому числі, яка входить до складу колегіального органу, тобто і депутатом сільської ради, про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме, самостійне публічне оголошення про наявність реального конфлікту інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання, утримання від участі у прийнятті цього рішення цим органом, окрім якщо неучасть такої особи у прийнятті рішень призведе до втрати правомочності цього органу і т.д. Як встановлено місцевим судом і знайшло підтвердження під час апеляційного перегляду, вказаний порядок повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів, утримання від участі у прийнятті вказаного рішення, ОСОБА_3 не дотримано.

Стягнення за вчинені адміністративні правопорушення призначені в межах розміру, передбаченого ст. 38 КУпАП. Крім того, стягнення призначено з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, якою передбачено, що у разі вчинення кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Стягнення за вчинені правопорушення призначені в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, до штрафу та у мінімальному розмірі.

З огляду на наведене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 10 травня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя