Справа № 166/1015/17 Провадження №33/773/798/17 Суддя в 1 інстанції: Лях В. І.
Категорія: ст.173 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 04 вересня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Початок відбуття адміністративного арешту ОСОБА_1 визначено обчислювати з моменту приведення постанови до виконання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02 вересня 2017 року о 05 год. 20 хв. на митному посту Волинської митниці ДПС в с. Доманове Ратнівського району Волинської області, словесно погрожував фізичною розправою та виражався нецензурними словами в сторону старшого державного інспектора Нестерука С.А., чим вчинив дрібне хуліганство, тобто своїми умисними діями вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікацій його дій, просить постанову судді змінити в частині накладеного стягнення, помякшивши стягнення на штраф у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Посилається на те, що суд першої інстанції наклав на нього майже максимальне стягнення, не врахувавши при цьому вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Так, суддею не було враховано, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Крім того, внаслідок правопорушення не заподіяно тяжких негативних наслідків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, суд доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Висновок судді про вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, тобто правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, ґрунтується на матеріалах справи, є правильним, та не оспорюється і самим апелянтом.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, суддя не в повному обсязі врахував дані вимоги закону і передчасно прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 найсуворішого за видом та майже максимального за строком адміністративного стягнення, передбаченого ст.173 КУпАП, у виді адміністративного арешту.

При цьому, таке своє рішення суддя жодним чином не мотивував.

Зокрема, при накладенні стягнення не враховано, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, що помякшують його відповідальність є: повне визнання вину, щире розкаяння у вчиненому.

А обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1, у матеріалах справи відсутні.

Тому вважаю, що стягнення у виді адміністративного арешту, накладене на ОСОБА_1, є надто суворим, тому його слід змінити на громадські роботи.

При прийнятті такого рішення апеляційний суд враховує, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено відносно працівника державного митного органу при виконанні ним службових обовязків, чим заподіяно шкоду авторитету держави.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На думку апеляційного суду, стягнення у виді громадських робіт в мінімальному розмірі, визначеному ст.173 КУпАП, відповідатиме вищевказаним вимогам закону, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 04 вересня 2017 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 40 (сорок) годин громадських робіт.

В решті постанову судді залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_3