№ провадження 33/781/93/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Солопов Ю. О.
Категорія - 164 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Олексієнко І.С.,

з участю правопорушника ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює ТДВ «Інтерресурси» оператором, не одружений, утриманців не має, прож. АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 03.07.2015 року близько 11 год. 45 хв. порушив порядок провадження господарської діяльності, по вул. Пацаєва № 12 к.1 м. Кіровоград без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання та ліцензії, займався пасажирськими перевезеннями на таксі т/з ВАЗ д.н НОМЕР_2 в порушенні п. 2 ст. 50 Цивільного Кодексу України, тобто скоїв порушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що в діях ОСОБА_3, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, скасувати постанову районного суду, а адміністративну справу щодо нього провадженням закрити. Мотивує скаргу тим, що суд у порушення вимог ст.ст. 30 ч.1 і 2, 33 КУпАП, виніс постанову без всебічного з'ясування обставин та повного дослідження матеріалів справи. Зазначає, що ніякою господарською діяльністю з надання послуг таксі він ніколи не займався. Він працював і працює в ТДВ «Інтерресурси». При складані протоколу йому пообіцяли, що буде тільки попередження, а вони продиктують, що для цього треба написати, тому він під диктовку написав на бланку, який йому підсунули, що він таксує в любимому таксі, хоча навіть жодного разу не користувався їх послугами. Крім того, 09.07.2015 року системою автоматизованого розподілу справ, справа про адміністративне правопорушення щодо нього була розподілена на суддю Кіровського районного суду м. Кіровограда Павелко І.Л. Однак, справу про адміністративне правопорушення з порушенням порядку розподілу справ розглянув інший суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Солопов Ю.О. Зазначає також, що в судовому засіданні присутнім під час розгляду справи не був, а про постанову судді йому стало відомо 28.02.2017 року з листа, який прийшов на роботу з виконавчої служби.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу ОСОБА_3, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 268, 285 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її оповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів адміністративної справи та постанови суду вбачається, що суд розглянув справу щодо ОСОБА_3 за його відсутності. Копію постанови отримав 28.02.2017 року, а апеляцію подав 06.03.2017 року.

Недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП потягло в свою чергу порушення права ОСОБА_3 на захист своїх інтересів та суд першої інстанції допустив порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу ОСОБА_3 до правосуддя та це є безпосередньою підставою для скасування постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2015 року з цих підстав.

За вказаних обставин, слід вважати причину пропуску ОСОБА_3 10 денного строку на оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2015 року - поважною та поновити йому строк на оскарження постанови суду.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку суддею вищезазначені вимоги Закону належним чином не виконані.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Однак, суд першої інстанції в порушення вищевказаних норм дійшов хибного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Частина 1 ст.164 КУпАП визначає, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Отже, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб'єктом відповідальності в даному випадку є суб'єкт господарювання.

Під господарською діяльністю в ст.3 ГК України розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п. 14.1.36. ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пояснень, наданих в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_3 підприємницькою діяльністю не займався.

Крім того, з огляду наявних доказів вини правопорушника у матеріалах справи є тільки пояснення самого правопорушника. Проте, з аналізу наведених доказів не можливо дійти безсумнівного висновку, що відображена у протоколі діяльність ОСОБА_3 мала ознаки господарської. У письмових поясненнях правопорушника знайшов своє підтвердження лише факт його наміру на перевезення пасажирів. Проте, з наведених письмових пояснень не можливо встановити про систематичність перевезень ОСОБА_3 пасажирів.

Більше того, під час апеляційного розгляду адміністративної справи не були встановлені об'єктивні дані про те, що ОСОБА_3 здійснював господарську діяльність без держреєстрації, а саме надавав послуги по перевезенню пасажирів та без оформлення відповідних дозволів.

Оскільки норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов'язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 2.03.2015 р. № 222-VIII, яким передбачена видача ліцензії на перевезення пасажирів суб'єктам підприємницької діяльності, однак таке посилання у протоколі відсутнє.

Також суд звертає увагу на те, що навіть у випадку доведеності одноразового перевезення ОСОБА_3 пасажира на власному автомобілі за плату, то ці його дії не можуть кваліфікуватись як заняття господарською діяльністю, так як такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 ГК) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність всіх цих випадків, зв'язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

Перевіркою також не було виявлено жодного факту як одноразового, так і систематичного надання ОСОБА_3 послуг з перевезення пасажирів.

Тобто, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення вимог законодавства не зазначено, що ОСОБА_3, здійснював господарську діяльність систематично, два і більше разів, тобто здійснював свою діяльність на постійній основі, з надання платних послуг з перевезення громадян.

А тому, апеляційний суд вважає, що відсутність системи в провадженні господарської діяльності та сам факт її реалізації виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи, на зазначені обставини уваги не звернув, та між тим не конкретизував обставини вчинення ОСОБА_3 правопорушення та не надав належним чином мотивованої оцінки доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП про порушення порядку провадження господарської діяльності, недостатньо, відповідно, матеріалами справи вона не доведена.

Як наслідок, твердження апелянта стосовно неправомірного застосування до нього судом першої інстанції адміністративного стягнення є обґрунтованими, виходячи з того, що він не є суб'єктом даного правопорушення, а його дії не відповідають диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2015 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП скасувати, а адміністративну справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадженням закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко