Справа № 500/1760/17
Провадження № 3/500/599/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Волкова Ю.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 29 серпня 1992 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 7 ст. 121, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 14 квітня 2017 року о 02:00 годині по вул. Семінарська в м. Ізмаїлі Одеської області повторно протягом року після вчинення правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував мопедом марки «MUSTANG», не зареєстрованим в установленому порядку, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. п. 2.5, 2.9 «в» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про причину неприбуття суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, у звязку з чим суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Винуватість ОСОБА_1 у повторному порушенні протягом року після вчинення правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуванні транспортним засобом, не зареєстрованим в установленому порядку, а також у відмові від проходження огляду на стан алкогольного спяніння повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Відповідно до даних протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 повторно протягом року керував мопедом, не зареєстрованим у встановленому порядку, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, однак від проведення огляду відмовився у присутності двох свідків.

Крім того, вказані обставини справи також повністю підтверджуються даними письмових пояснень самого притягуваного ОСОБА_1, як викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, так і доданих до них.

Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в їх вчиненні.

Характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень вказує на те, що він вчинив грубі правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

До обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд відносить вчинення правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП у стані сп'яніння.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, яке передбачене санкціями і ч. 7 ст. 121 і ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень за вчинені ним правопорушення.

При цьому суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якого, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Тому суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу. Що ж стосується додаткового стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то суд позбавлений можливості застосувати таке стягнення до ОСОБА_1, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані, що свідчили б про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія та має право керування транспортними засобами.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня 2017 року, що складає 320 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_2