Справа № 352/173/17
Провадження № 33/779/240/2017
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124, 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

- за ст..122-4 КУпАП у виді штрафу пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн.

На підставі ст.36 КУпАП постановлено визначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, із пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді, в якій вказує,що судом першої інстанції грубо порушено його право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, оскільки на підставі сфабрикованих працівниками поліції матеріалів він незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, які він не вчиняв.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, так як він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки не проживає за місцем реєстрації і дізнався про наявність постанови суду тільки 15 травня 2017 року у відділі державної виконавчої служби Галицького районного управління юстиції.

Вказує на те, що копію постанови суду його адвокат ОСОБА_3 отримав тільки 17 травня 2017 року і саме з цього дня повинен рахуватися строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження в результаті невиконання судом першої інстанції вимог, які ставляться до належного оформлення та видачі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови суду, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити і апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року повернути заявнику з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 02.03.2017 року (а.с.13).

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 визнає свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 17.01.2017 року і вказує на те, що керуючи транспортним засобом марки «RenaultKangoo» д.н.з. WWY 23186, при зміні сигналу світлофора на заборонений, він не встиг вчасно зреагувати і вчинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, після чого поліцейськими був проведений його огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу та складені матеріали, з якими поліцейські не дали йому ознайомитись.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 знав про існування матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності, був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції в звязку з чим, беручи до уваги конкретні обставини справи, необхідно вважати, що початком перебігу десятиденного строку для подання до апеляційного суду скарги на постанову судді, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, є день винесення постанови суду.

Апеляційна скарга була подана ОСОБА_2 до суду 26 травня 2017 року зі значним пропуском строку, передбаченого законом на апеляційне оскарження постанови судді.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду може бути поновлений, якщо його порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо,хвороба близьких родичів, тощо). Підставою для поновлення строку можуть бути визнані й інші обєктивні причини, внаслідок яких особа не могла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Разом з тим, в своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_2 не вказує такі обставини і вважає, що він оскаржив постанову судді в межах строку, який відповідно до ст. 294 КУпАП рахується не з дня винесення постанови, тобто з 06 березня 2017 року, а з дня отримання ним копії постанови судді.

Вищевказані посилання апелянта на несвоєчасне отримання копії постанови судді, як на підставу для поновлення строку є безпідставні, оскільки строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Зазначена апелянтом причина пропуску строку, не є поважною та такою, що унеможливлювала своєчасно звернутися з апеляційною скаргою, яку в подальшому можна змінювати та доповнювати.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Разом з тим, вважаю за необхідне вказати на те, що доводи ОСОБА_2 щодо звинувачення працівників поліції у фальсифікації протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути перевірені тільки в порядку передбаченому діючим КПК України.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк, протягом якого ОСОБА_2 не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови і не навів обґрунтованих доводів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, яку подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Васильєв