ПОСТАНОВА

Справа № 137/967/17

05.10.2017 3/137/224/17

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., за участю прокурорів Михальнюка С.В., Самборської І.М. розглянувши матеріали, що надійшли від Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт серії АВ № 270998 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 12.12.2001 р.)мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, одруженого, вчителя НВК с. Малинівка Літинського району Вінницької області, керівника гуртка «Різьблення по дереву» у КЗ Літинський районний центр дитячої та юнацької творчості, депутата Літинської районної ради Вінницької області 7-ого скликання, за ч.1 ч.2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 (справа № 137/969/17) та адміністративний матеріал про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (справа № 137/967/17).

29.08.2017 р. зазначені справи об'єднані в одне провадження (а.с. 59).

Так, ОСОБА_1 є депутатом районної ради (Літинської районної ради 7 скликання), тобто суб'єктом, визначеним п. «б» ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», та з 15.11.2015 р. набув представницьких повноважень, зокрема права ухвального голосу, передбаченого ч. 1 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

07.07.2017 р. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 683029 від 07.07.2017 року (а.с. 63), згідно якого ОСОБА_1, як депутат районної ради, тобто суб'єкт, визначений п. «б» ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, в порушення п.1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції", достовірно знаючи, що, на 13 сесії 7 скликання в його інтересах, а саме як керівника гуртка «Різьблення по дереву» у КЗ Літинський районний центр дитячої та юнацької творчості, приймається рішення районної ради №241 від 22.03.2017 року «Про підвищення тарифних розрядів педагогічним працівникам дошкільних відділень навчально - виховних комплексів та КЗ «Літинський районний центр дитячої та юнацької творчості», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час засідання ради, на якій розглядалось зазначення питання, тобто навмисно порушив ст. ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 8, 18, 59-1 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 683028 від 07.07.2017 р., (а.с. 1) ОСОБА_1, як депутат Літинської районної ради 7 скликання, 22.03.2017 р. під час 13 сесії Літинської районної ради, в порушення п.3, ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» голосував «За» прийняття рішення від 22.03.2017№ 241 «Про підвищення тарифних розрядів педагогічним працівникам дошкільних відділень педагогічно-виховних комплексів» та КЗ «Літинський районний центр дитячої та юнацької творчості», чим вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки рішення з даного питання стосується його особисто.

Тобто, ОСОБА_1 був обізнаний з поняттям «конфлікт інтересів» та необхідністю самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів для участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень міською радою, однак не повідомляв про конфлікт інтересів ні до, ні під час прийняття районною радою вищенаведеного рішення, та голосував "За" при прийнятті рішення сесією районної ради, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав обставини викладені в протоколах про адміністративне правопорушення, пояснивши, що при голосуванні ставив загальний інтерес та виконував свої обов'язки як депутата. Послався на письмові заперечення надані ним часом раніше (а.с. 54-56) та просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор Самборська І.М. у судовому засіданні висловила позицію, якою вбачала ознаки корупційного адміністративного правопорушення та просила визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, прокурора, всебічно та повно дослідивши матеріали об'єднаної адміністративної справи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, повністю підтверджується наступним чином.

Так, згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» роз'яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне та повне та об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст. ст. 247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до суб'єктів вказаного правопорушення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 2, 3 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосередньо керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі-Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до диспозиції ст. 172-7 КУпАП, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" у даній статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього. Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно ст. 14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Диспозиція ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність спеціального суб'єкта адміністративних правовідносин у разі неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. При цьому, враховано п. 2 примітки даного Закону у якій зазначено, що цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Суть корупційного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 КупАП (Порушення вимог щодо повідомлення про конфлікт інтересів) полягає в тому, що особа, яка є суб'єктом даного правопорушення відповідно до пункту 1, підпунктів "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" не повідомляє безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до п.2 примітки, у цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Визначення змісту поняття "конфлікт інтересів" має значення для правильного застосування положень ст.14 Закону щодо урегулювання конфлікту інтересів

Зміст цього поняття визначають такі дві обов'язкові ознаки:

1) конфлікт інтересів це суперечність між особистими інтересами та її службовими повноваженнями;

2) наявність такої суперечності може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Таким чином, не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її службові повноваження можуть не суперечити один одному.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про запобігання корупції" у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не мала права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1, як депутат районної ради, тобто суб'єкт, визначений п. «б» ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, в порушення п.1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції, перебуваючи в засіданні сесії Літинської районної ради Вінницької області, достовірно знаючи, що, на 13 сесії 7 скликання в його інтересах, а саме як керівника гуртка «Різьблення по дереву» у Літинському районному центрі дитячої та юнацької творчості(а.с. 100), приймається рішення районної ради №241 від 22.03.2017 року «Про підвищення тарифних розрядів педагогічним працівникам дошкільних відділень навчально - виховних комплексів та КЗ «Літинський районний центр дитячої та юнацької творчості», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час засідання ради, на якій розглядалось питання №26, тобто навмисно порушив ст. ст..28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 8, 18, 59-1 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, 22.03.2017 р. під час 13 сесії Літинської районної ради Вінницької області, в порушення п.3, ч 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» голосував «За» прийняття рішення від 22.03.2017 р. № 241 «Про підвищення тарифних розрядів педагогічним працівникам дошкільних відділень педагогічно-виховних комплексів» та КЗ «Літинський районний центр дитячої та юнацької творчості» (а.с. 94), чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Як вбачається із довідки за № 01.01.14/112 від 17.05.2017 р. виданої Літинською районною радою Вінницької області, усі працівники та депутати обізнані щодо дотримання вимог антикорупційного законодавства (а.с. 71). ОСОБА_1, а ні до початку проведення засідання сесії, а ні під час її проведення, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та негайно не повідомив про наявність конфлікту інтересів Літинській районній раді Вінницької області, а також не вжив всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, який виник у нього під час голосування по питанню № 241 від 22.03.2017 «Про підвищення тарифних розрядів педагогічним працівників дошкільних відділень навчально - виховних комплексів та КЗ «Літинський районний центр дитячої та юнацької творчості».

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний з поняттям «конфлікт інтересів» та необхідністю самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів для участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень районною Радою, однак не повідомляв про конфлікт інтересів ні до, ні під час прийняття районною Радою рішення № 241 від 22.03.2017 «Про підвищення тарифних розрядів педагогічним працівників дошкільних відділень навчально-виховних комплексів» та КЗ «Літинський районний центр дитячої та юнацької творчості».

Факт розгляду питання про підвищення тарифів підтверджено протоколом №13 засідання сесії, де дане питання розглядалось під №26 (а.с. 79). Голосування ОСОБА_1 «За» прийняття рішення Літинською районною Радою від 22.03.2017р. «Про підвищення тарифних розрядів педагогічним працівників дошкільних відділень навчально - виховних комплексів та КЗ «Літинський районний центр дитячої та юнацької творчості» на 13 сесії 7 скликання підтверджується поіменним голосуванням по питанню № 26 порядку денного даної сесії. (а.с. 95) Відповідно було прийнято позитивне рішення про підвищення тарифів , рішення №241(а.с. 94), про що ОСОБА_1 не заперечив в судовому засіданні.

Таким чином доводиться, що ОСОБА_1будучи депутатом районної ради і водночас керівником гуртка КЗ «Літинський районний центр дитячої та юнацької творчості», проголосував за підвищення тарифних розрядів педагогічним працівникам в тому числі собі особисто.

Судом враховано, що ОСОБА_1 хоча і виконував свої депутатські повноваження та мав на меті покращити заробітну плату не собі, а педагогічним працівникам району, однак зазначена обставина не позбавляє останнього обовязку вживати заходів недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена за ч.1 та ч.2 ст. 172 -7 КУпАП та з урахуванням його особи (вчитель, депутат), фактичного визнання вини останнім, призначити адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у мінімальному розмірі у виді 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 3400 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 320 (триста двадцять) грн.

Керуючись ст. 36, ст. 40-1, ст. 172-7, ст. 283, ст.284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про статус депутатів місцевих рад»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративноих правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 320 (триста двадцять) грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.