АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/791/205/17 Головуючий в 1 інстанції Волошин Р.Р. Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Батрак В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року. Апеляційний суд Херсонської області під головуванням судді Батрака В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області апеляційну скаргу представника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Загродського Ю.С. на постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Вірівка, Бериславського району, Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1.

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 18 березня 2017 року о 18 годині 20 хвилин в с. Вірівка Бериславського р-ну Херсонської обл., ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Не погодившись із вказаною постановою адвокат Загродський Ю.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Так, апелянт вказує на те, що працівниками поліції було проігноровано пропозицію ОСОБА_2 щодо проходження медичного огляду на факт алкогольного сп'яніння у медичному закладі, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС та МОЗ № 1452 від 09.11.2015 року.

Також, як зазначає апелянт під час освідування ОСОБА_2 на стан на предмет його знаходження в стані алкогольного сп'яніння був присутнім лише один свідок.

Крім того, вказує, що копію протоколу про адміністративне правопорушення від 18.02.2017 року ОСОБА_2 отримав лише на 4 добу після складення.

Заслухавши думку адвоката Загродського Ю.С., який просив задовольнити апеляційну скаргу, а провадження по справі закрити за недоведеністю вини ОСОБА_2 в інкримінованому адміністративному правопорушенні, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, а саме із заяви та пояснень ОСОБА_2 від 18.03.2017 року та під час судового засідання в суді першої інстанції, останній свою вину визнав в повному обсязі та відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, а пройшов тестування на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер 6810», за результатами чого було зроблено висновок про перебування ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, зазначене підтверджується як Актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, так і поясненнями двох понятих, долучених до матеріалів провадження.

Зазначене спростовує, як посилання апелянта про відмову працівників поліції везти ОСОБА_2 на освідування до відповідного медичного закладу, так і про присутність під час освідування на місці зупинки лише одного свідка.

Крім того, посилання апелянта на отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення від 18 березня 2017 року лише на четверту добу після складення, спростовуються відомостями, які містяться у вказаному протоколі, а саме підписом ОСОБА_2, що засвідчив отримання ним копії протоколу.

Неспроможними є і доводи апеляційної скарги про те, що під час зупинки працівниками поліції та складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не були роз'яснені його процесуальні права.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №180603 від 18 березня 2017 року ОСОБА_2 були роз'яснені його процесуальні права, передбачені положеннями та ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується його особистим підписом.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, судом першої інстанції об'єктивно, повно та всебічно були досліджені всі докази по справі, і їм дана належна оцінка в рішенні суду. Порушень норм процесуального чи матеріального права, які б могли стати підставами для зміни чи скасування оскаржуваної постанови не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Загродського Ю.С. залишити без задоволення, а постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області В.В. Батрак