Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1217/17
провадження № 3/650/342/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі; судді - Сікора О.О., за участю секретаря - Ялаєвої Ю.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, фізична особа-підприємець проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

07.09.2017 року в смт. Велика Олександрівка складено протокол № 116 про адміністративне правопорушення в якому зазначено про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст. 164 КУпАП та ст. 23 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів № 1602-VII від 22.07.2014 року, а саме здійснював виробництво молочної продукції без одержання експлуатаційного дозволу.

До вказаного протоколу оформлено доповнення від 06.09.2017 року згідно якого вбачається, що в ході відпрацювання за адресою: Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Нова Камянка, вул. Комунарів, 1-а встановлено порушення ОСОБА_1 вимог ст. 23 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів № 1602-VII від 22.07.2014 року, а саме здійснював виробництво харчових продуктів тваринного походження без отримання (експлуатаційного дозволу) дозвільних документів.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_1 від 07.09.2017 року, згідно яких він вказав на те, що в кінці травня 2017 року вирішив випробувати обладнання для виробництва сиру сулугуні. За отриманням дозвільних документів планував звернутися після остаточного налагодження виробничої лінії сиру «сулугуні».

ОСОБА_2 рапорту старшого оперуповноваженого з ОВС ВОВЕЗ ОУ ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_3 вбачається, що 06.09.2017 року працівниками ОУ ГУ ДФС у Херсонській області за результатами відпрацювання інформації щодо роботи підпільного цеху по переробці молока та виготовленню молочної продукції без наявності дозвільних документів, було встановлено даний факт за адресою: Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Нова Камянка, вул. Комунарів, 1-а.

ОСОБА_2 перевірки дотримання вимог законодавства у галузі ветеринарної медицини від 12.06.2014 року № 199 та від 14.07.2014 року № 229, вбачається, що державними інспекторами в с. Новокамянка Великоолександрівського району Херсонської області щодо молочно-приймального пункту ФОП ОСОБА_1 було здійснено планову та позапланову перевірки дотримання вимог законодавства.

ОСОБА_2 листа начальника Великоолександрівського районного управління Держпродспоживслужби у Великоолександрівському районі від 09.08.2017 року № 05-15/573 встановлено, що протягом 2016-2017 років на території Великоолександрівського району за отриманням дозволу на переробку молока та виготовлення молочної продукції ніхто не звертався.

На судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив покази надані ним в письмових поясненнях, просив суд обєктивно дослідити усі надані матеріали та винести справедливе рішення з урахуванням вимог закону, при вирішені питання про його винуватість поклався на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закрити провадження у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Так, суд вважає доведеним указаний у протоколі факт виготовлення ОСОБА_1 молочної продукції без одержання експлуатаційного дозволу.

Проте, суд звертає увагу на те, що ч.1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

ОСОБА_2 ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями. ОСОБА_2 ст.42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт виготовлення продукції на реалізацію, а також систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У той же час у протоколі № 116 від 07.09.2017 року при викладенні обставин вчинення правопорушення не зазначено про те, що ОСОБА_1 здійснював саме господарську діяльність та не вказано період протягом якого він займався такою діяльністю, що виходячи з диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП є обвязкою умовою для притягнення винної особи до відповідальності. Такі істотні обставини події мають бути зазначені саме в протоколі про адміністративне правопорушення, який в свою чергу має містити всі елементи складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Зокрема, стосовно ч.1 ст.164 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини:

- протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обовязково має тривалий, а не одноразовий характер);

- всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обовязковими для господарської діяльності;

- інші обставини, які мають істотне значення.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У нещодавно прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обовязковими до виконання державною Україна.

З огляду не викладене, наявні в матеріалах справи ОСОБА_2 перевірки дотримання вимог законодавства у галузі ветеринарної медицини складені у 2014 році не можуть мати для справи доказового значення з приводу здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності у 2017 році, адже як зазначено вище, відповідна інформація має бути відображена саме в протоколі, а належні докази повинні підтверджувати здійснення такої господарської діяльності в певний період часу, відомості щодо якого у справі відсутні.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі № 116 від 07.09.2017 року не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3, ст. 294 КпАП України, керуючись ст.ст. 247 ч.1, п.1, 251, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 124892 складеного 07.09.2017 року - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги особою, щодо якої її винесено 13.10.2017 року.

Постанову може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено до Апеляційного суду Херсонської області через місцевий суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: О.О. Сікора

.