АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М. за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що ОСОБА_2 25 березня 2017 року о 13 год. 15 хв. на 77 км. а/д Київ-Харків у порушення вимог 2.9 а ПДР України керував автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. За результатами огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» встановлено 0, 80 проміле.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року скасувати; провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; огляд особи на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням встановленого законом порядку за допомогою технічного засобу, що не відповідає вимогам законодавства; стверджує, що алкогольні напої, наркотичні, психотропні засоби чи сильнодіючі медикаментозні препарати він не вживав; незважаючи на його незгоду з результатами огляду за допомогою «Драгеру» огляд у лікаря нарколога інспектором поліції йому не пропонувався.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення, вважаю, що інспектори патрульної служби, проводячи огляд на стан алкогольного сп'яннія, вказаних вимог не дотрималися, а суддя місцевого суду не дав належної оцінки наявним порушенням процедури огляду на стан алкогольного спніння та дійшов помилкового висновку щодонаявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 188760 ОСОБА_2 25 березня 2017 року о 13 год. 15 хв. на 77 км. а/д Київ-Харків у порушення вимог 2.9 а ПДР України керував автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. За результатами огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» встановлено 0, 80 проміле.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та пояснив, що з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгера» проведеного на місці зупинки, він не погодився, та наполягав на огляді в закладі охорони здоров'я, однак інспектори патрульної поліції йому відмовили; крім того, перед початком огляду його не проінформовано про порядок проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Драгера» йому не надали.

Із наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 убачається, що у їх присутності ОСОБА_2 був освічений на предмет виживання алкоголю за допомогою приладу «Драгер».

Разом з тим, у зазначених поясненнях відсутні будь-які дані з приводу згоди чи незгоди ОСОБА_2 з результатом тестування за допомогою спеціально технічного приладу «Драгер», а тому вони не спростовують пояснення ОСОБА_2 про те, що він не погодився з результатами огляду та наполягав на огляді в закладі охорони здоров'я.

Суд апеляційної інстанції, дотримуючись загальних засад судочинства, положень Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вжив всіх заходів, передбачених законом, для перевірки викладених в апеляційні скарзі доводів з метою усунення суперечностей, зокрема неодноразово викликав у судове засідання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 інспектора поліції ОСОБА_6, однак вони, повідомлені належним чином, у судові засідання не з'явились, причини неявки не повідомили.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктами 3-5 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Тобто, як убачається із матеріалів справи, будь-які дані про те, що ОСОБА_2 були роз'яснення права відсутні; незважаючи на незгоду ОСОБА_2 з результатами «Драгеру» інспектори не запропонували провести такий огляд в закладі охорони здоров'я попри те, що ОСОБА_2 на цьому наполягав, чим порушили п.п. 3-5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з тим, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, даних вимог закону не дотримано.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ньому явно містяться дописки, зокрема, частина ст. 130 КУпАП.

Крім цього наявний у матеріалах справи зміст чеку про результати огляду за допомогою спеціально технічного засобу «Драгер» із зазначенням відомостей щодо приладу та результату проходження огляду ОСОБА_2 візуально не читається, що унеможливлює ідентифікацію приладу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги ст. 266 КУпАп та положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння не дотриманні, а тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Частина 1 ст. 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обгрунтованими, а постанова судді місцевого суду на підставі ст. 247 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити .

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року, якоюОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленнямправа керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва О.М. Сітайло

Справа № 33/796/1899/2017 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Дзюба О.А.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.