П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його представника - адвоката Копчі В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. на користь держави.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №094193 від 19.11.2016 та постанови судді від 18.01.2017 убачається, що ОСОБА_1, 19.11. 2016, в 00 год. 05 хв., в м. Ужгороді по вул. Заньковецькій, керував автомобілем марки ИЖ, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820» у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, постанову - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що про існування постанови від 18.01.2017, дізнався тільки 20.03.2017. Натомість повідомлень про час та місце розгляду справи не отримував, про що свідчать відмітки на поштових конвертах, які містяться в матеріалах справи (11.01.2017 та 06.02.2017). Тому, уважає причину пропуску строку на апеляційне оскарження обґрунтованою й просить такий поновити. Також, указує, що при розгляді справи суд формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою однобічне з'ясування фактичних обставин справи, а тому висновки, викладені в постанові судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суд позбавив його можливості реалізувати передбачене законом право на захист під час розгляду справи, а саме надати докази в спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 19.11.2016.

-2-

Крім того, суд однобічно підійшов до розгляду справи щодо нього, не з'ясувавши фактичних обставин справи, у судовому засіданні не було допитано інспектора поліції, що склав протокол із приводу обставин, за яких автомобіль, яким він керував було зупинено, і як було виявлено ознаки сп'яніння, не встановлено, і не допитано свідків, які підписували протокол, не перевірено правильність, порядок та обставини, за яких використовувався прилад. Уважає, що така неповнота у встановленні обставин справи призвела до постановлення незаконного рішення та грубого порушення його права на захист.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Копчі В.В., які підтримали подану ним апеляційну скаргу в частині скасування постанови, допитавши свідка ОСОБА_3, який підтвердив свої показання дані працівнику поліції 19.11.2016, апеляційний суд уважає, що клопотання про поновлення строку підлягає до задоволення, а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що справа про адміністративний проступок розглядається за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що забезпечує можливість більш повного і докладного дослідження всіх обставин справи, змагальність процесу, його гласність. Присутність цієї особи, безумовно, має і певний виховний ефект, сприяє запобіганню правопорушенням. Тому розгляд справи під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допускається лише тоді, коли ця особа сповіщена про місце і час розгляду справи і від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи або коли таке клопотання залишено без задоволення.

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення й обов'язком органу, який її розглядає, є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Ці вимоги закону в справі не додержані.

Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1, а даних про його належне сповіщення про час, на який її розгляд було призначено на 13.12.2016, 23.12.2016 та 18.01.2017 в ній немає. У справі немає жодного доказу про те, що правопорушник отримував належним чином повістку чи був належним чином, відповідно до вимог ст.268 КУпАП сповіщений про місце і час розгляду справи саме 18.01.2017 у день її розгляду та постановлення суддею постанови. Про те, що таке сповіщення ОСОБА_1 не отримував свідчить наявний у справі поштовий конверт із відміткою про повернення його до суду в зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.15-16). У матеріалах справи також відсутні дані про те, що відповідно до вимог КУпАП, ОСОБА_1 вручена копія постанови судді, або така протягом трьох днів йому надіслана. З наявного в матеріалах справи поштового листа про вручення ОСОБА_1 копії постанови (а.с.20) убачається, що копія останньої була направлена ОСОБА_1 06.02.2017, тобто з порушенням строку, передбаченого КУпАП і вручена не була. Будь-яких належних доказів, які б спростовували твердження апелянта щодо часу отримання постанови в матеріалах справи відсутні.

-3-

На підставі наведеного, постанова судді підлягає - скасуванню, як винесена з порушенням вимог ст.ст.245, 252, 268 КУпАП, а пропущений строк поновленню.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновок, викладений у постанові суду, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року ( далі "Інструкція"), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Указані вимоги законодавства поліцейськими дотримано в повному обсязі про що свідчить акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідно до даного акту огляд громадянина ОСОБА_1 проведено з використанням приладу «Drager Alcotest 6820», яким виявлено позитивну пробу - 0,81 % проміле, свідками проведеного огляду стали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а. с. 4-5).

Крім того, ОСОБА_1 в апеляційному суду свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнав повністю, щиро розкаявся. Крім його повного визнання вини, така стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 094193 від 19.11.2016 (а.с.1), у якому вказано місце вчинення такого, та суть правопорушення та вказано,

-4-

що огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» у присутності двох свідків;актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.11.2016 (а.с.3); поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3.( а.с.4-5).

Таким чином, стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 встановлено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 №1452/735ВС України, а тому доводи його апеляційної скарги, про те, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, на підставі вищенаведених належних доказів та пояснення дані апеляційному суду правопорушником ОСОБА_1, який визнав свою вину, апеляційний суд відхиляє.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 094195 від 19.11.2016 убачається, що ОСОБА_1, 19.11.2016, о 00 год. 05 хв., по вул. Заньковецькій у м. Ужгороді, керував автомобілем ИЖ , д/н НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Указаним доказам суд дав належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, є обґрунтованими й підтверджується зібраними по справі доказами.

Докази здобуті відповідно до вимог КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і підстави визнання їх недопустимими відсутні.

Отже, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки така підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 094193 від 19.11.2016 року, підписаним громадянином ОСОБА_1; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою результату проведеного тестування на приладі «Drager Alcotest 6820», поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, розпискою про підтвердження факту залишення транспортного засобу на зберігання.

Тому, апеляційний суд визнає доведеним факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки ІЖ , д/н НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп'яніння, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці із дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці із дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені в частині третій цієї статті.

-5-

Дане правопорушення не є триваючим, днем його вчинення є 19.11.2016, отже, тримісячний строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, закінчився, а тому згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 піддягає закриттю в зв'язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2017.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судду Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2017 щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП - у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: