Справа № 382/1462/17 Головуючий у І інстанції Литвин Л. І.
Провадження № 33/780/1110/17 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 147 01.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши подану особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, апеляційну скаргу на постанову Яготинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року, прийняту відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 27 серпня 2017 року о 13 годині 00 хвилин на 103 км автошляху Київ-Харків керувала автомобілем OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову Яготинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що працівник поліції перед проведенням її огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, не надав на її вимогу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, чим порушив вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735. Крім того, апелянт вказує на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно неї, вимогам ст.256 КУпАП, яка полягає у не зазначенні в протоколі відомостей про роз'яснення їй прав та обов'язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, в цьому ж протоколі не зазначено адреси свідків та відсутні пояснення і підпис апелянта.

Також, на думку ОСОБА_1, показання свідка ОСОБА_2 щодо керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння є неправдивими. Що ж стосується результатів її огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, то як зазначає апелянт, вказані результати не повинні братися до уваги, так як відсутні відповідні сертифікати про належний технічних стан спеціального технічного засобу, за допомогою якого проводився її огляд на стан сп'яніння.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.2), дані тестування водія ОСОБА_1 спеціальним технічним засобом, згідно із яким після проведення тесту у видихуваному повітрі показник алкоголю в крові водія становив 2,22 проміле (а.с.3), з якими погодилася і сама ОСОБА_1, зазначивши про це в акті огляду на стан сп'яніння власноручним підписом (а.с.4), письмові пояснення свідка ОСОБА_2 (а.с.7).

Крім того, судом першої інстанції під час розгляду справи була допитана свідок ОСОБА_2, яка підтвердила свої письмові пояснення, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, та пояснила суду, що 27 серпня 2017 року з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, іншим учасником якої був її чоловік ОСОБА_4, у зв'язку з чим вона приїхала на місце події. Свідок зазначала, що під час розмови з ОСОБА_1 було відчутно різкий запах алкоголю. При свідку працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Результат тесту за допомогою приладу склав 2,22 проміле, при цьому ОСОБА_1 вказаний результат не оспорювала та не висловлювала вимоги про проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі.

Всім зазначеним доказам суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Посилання апелянта на нероз'яснення їй працівниками поліції процесуальних прав, не заслуговують на увагу, так як спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 164216 від 27 серпня 2017 року, з якого видно, що ОСОБА_1 були роз'яснені її права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також повідомлено про дату розгляду справи в суді, про що свідчить її власноручний підпис у протоколі (а.с.2).

Твердження апелянта щодо ненадання працівниками поліції на її вимогу документів, що підтверджують належний технічний стан спеціального приладу, за допомогою якого проводився огляд на стан сп'яніння є явно надуманими, так як матеріали провадження взагалі не містять будь-яких об'єктивних даних про таку вимогу ОСОБА_1, більше того, як видно з акту огляду, ОСОБА_1 погодилася з результатами спеціального технічного засобу (а.с. 4).

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності відповідної документації, яка підтверджує належний технічний стан спеціального технічного засобу, за допомогою якого проводився її огляд на стан сп'яніння, так як в матеріалах справи (а.с.5), наявне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора Alcotest 6810 № ARAM-2244, яке чинне до 10 липня 2018 року.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Яготинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Яготинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко