Справа № 307/939/17 Провадження № 3/307/387/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, мешканцем с.

Бедевля, вул. Маркуша 36, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що 01.04.2017 року, о 22.15 год., по вул. Волошина у с. Бедевля, ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння.

Вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 27 постанови Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23.12.2005 р. розяснено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.).

В ході розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнав та ствердив, що 01.04.2017 р. не вживав алкогольні напої. Його огляд було проведено з порушення встановленого порядку тому він не може бути належним доказом.

Згідно висновку медичного огляду проведеного з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 112 від 01.04.2017 р., виданого Тячівською РЛ № 1, лікарем ОСОБА_2, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння.

Вказаний висновок складений на підставі акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 112 від 01.04.2017 р., з якого вбачається, що обстеження проводилося за допомогою спеціально технічного засобу «Алкофор» та встановлено наявність алкоголю у розмірі 2.0 проміле.

Згідно п. п. 3, 9, 15 та 16 розділу ІІІ "Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Під час розгляду справи було задоволено клопотання ОСОБА_1 та витребувано від головного лікаря Тячівської РЛ № 1 документи, які б підтверджували проходження лікарем ОСОБА_2, яка проводила огляд на виявлення стану алкогольного спяніння, тематичного удосконалення щодо огляду у закладах охорони здоровя на виявлення стану алкогольного спяніння за відповідною програмою згідно чинного законодавства, належним чином посвідченні ксерокопії сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки або обладнання для виявлення стану алкогольного спяніння, дозволених МОЗ.

Однак, на запит суду, головним лікарем Тячівської РЛ № 1 було надано тільки ксерокопію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та посвідчення про проходження підвищення кваліфікації до диплому за циклами ПАЦ з терапії, ТУ «Сучасні компютерні технології в медицині», ТУ «Клінічна електрокардіографія», терапія ПАЦ, клінічна лабораторна діагностика та її значення в роботі практичного лікаря і терапія. Інформації, яка б підтверджувала проходження лікарем ОСОБА_2 тематичного удосконалення щодо огляду у закладах охорони здоровя на виявлення стану спяніння за відповідною програмою згідно з чинним законодавством надано не було.

Пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 р. розяснено, що зміст постанови про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП України. Зокрема, у постанові про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи, що при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 не було дотримано порядку його проведення та оформлення висновку на стан алкогольного спяніння, виникають сумніви у доведеності його вини.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому провадження по справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 247 п. 1, 251, 252, 245, 280, 283 КУпАП, п. п. 3, 9, 15, 16 та 22 розділу ІІІ "Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", п. п. 24, 27 постанови Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23.12.2005 р.,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_3