Справа № 445/866/17 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"як П.В.
Провадження № 33/783/1161/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст. 172-20 ч.3 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області Белена А.В., розглянувши апеляцію ОСОБА_1 на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 27.06.2017 року по ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив :
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м.Деражня Хмельницької області, проживаючого в

АДРЕСА_1 ,

військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , санітарного інструктора, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3655,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 320,00 гривень.

Згідно постанови суду, молодший сержант ОСОБА_1 , що проходить військову службу за контрактом, під час проходження навчання в Навчальному центрі НГУ, 03.06.2017 року біля 12 год. прибув до НЦ НГУ на службу у стані алкогольного сп`яніння. Дане правопорушення вчинено в умовах особливого періоду. Факт вживання алкоголю підтверджено медичним оглядом у медпункті НЦ НГУ,

На дану постанову подав апеляцію ОСОБА_1 , в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою визнати його невинуватим у вчиненні правопорушення.

Апелянт покликається, що відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП настає за дії, передбачені частинами першою та другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі правопорушення, або в умовах особливого періоду. Отже притягнення до відповідальності за вказаною статтею можливе лише у разі повторності вчинення правопорушення або вчинення його в умовах особливого періоду. Однак він раніше не відповідальності за вказаною статею не притягувався і на даний час особливого періоду в Україні немає, оскільки всі оголошені мобілізації завершені, а правопорушення було вчинене не під час перебування в зоні АТО, а тому немає підстав для притягнення його до відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Апелянт наголошує, що результативна частина постанови не відповідає вступній та описовій частині, оскільки в результативній частині зазначено прізвище особи, яку притягнуто до відповідальності « ОСОБА_2 ». Також зазначає, що слухання в суді першої інстанції відбулося без його участі, а копію постанови від 27.06.2017 року він отримав лише 05.09.2017 року, оскільки в період з 13.06.2017 року по 31.08.2017 року перебував в зоні АТО, про що долучив до апеляційної скарги відповідну довідку.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

По даній справі з ініціативи суду 28.07.2017 року було винесено постанову про виправлення описки в постанові Золочівського районного суду Львівської області від 27.06.2017 року у справі про адміністративне правопорушення № 445/866/17, де зазначено правильно прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності « ОСОБА_1 ».

Таким чином апеляційні вимоги ОСОБА_1 щодо винесення 27.06.2017 року постанови не відносно нього, а відносно « ОСОБА_2 » не знайшли свого підтвердження.

Військовослужбовець ОСОБА_1 , судом першої інстанції притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративно правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КупАП, тобто за розпивання алкогольних напоїв 03.06.2017 року в умовах особливого періоду.

Особливий період - це період що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його виконавців стосовно прихованої мобілізації з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. (Розділ I ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Зазначений «особливий період» в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Призедента від 17.03.2014 року № 303/2017 «Про часткову мобілізацію». Скасування особливого періоду буде здійснено Указом Президента «Про демобілізацію».

В Україні оголошувалось шість хвиль мобілізації:

18.03.2014 - 01.05.2015, 07.05.2014-341.07.2015, 24.07.2014 - 30.09.2015,

20.01.2015 - 30.04.2016, 20.04.2015 - 31.07.2016, 19.06.2016 - 31.10.2016 років.

Остання демобілізація відбулася 31.10.2016 року і після цього відповідний Указ Президента «Про часткову мобілізацію» не видавався.

03.06.2017 року молодший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_1 перебував в Навчальному центрі НГУ в м. Золочеві Львівської області та з 19 год. 02.06.2017 року до 08:00 год. 03.06.2017 року перебував у звільнені у зв`язку з приїздом дівчини.

03.06.2017 року ОСОБА_1 , із запізненням на 4 години, прибув із звільнення в розташування 14 навчальної роти 6 навчального батальйону в стані алкогольного сп`яніння.

Матеріали перевірки та супровідний лист в Золочівський районний суд Львівської області були оформлені відносно ОСОБА_1 за вчинення ним військового адміністративного правопорушення по ч.1 ст.172-20 КУпАП за підписом начальника Навчального центру НГУ полковника Кулика М.В., однак протокол серії НГ № 5010 від 03.06.2017 року про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений про вчинення ним військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Судом першої інстанції такі невідповідності перевірені не були та їм не була дана правова оцінка.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що 03.06.2017 року військові службові особи не мали підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки на той час «особливого періоду» в Україні не було, так, як чергова мобілізація не оголошувалась, а в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративно відповідальності по частинах 1 чи 2 ст. 172-20 КУпАП, або перебував 03.06.2017 року в зоні АТО.

З урахуванням доводів апеляційної скарги, які знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а також того, що при прийнятті постанови районним судом допущено порушення норм Закону, вважаю, що є всі підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 27.06.2017 року щодо ОСОБА_1 , визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Львівської області Белена А.В.