Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2885/16-п
Провадження № 3/553/11/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.04.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Босяк К.О.,

за участю:

представників Полтавської митниці ДФС ОСОБА_1,

захисника притягуємого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого: директора ТОВ «Меледа» смт. Павлиш, вул. Сухомлинського, 33Б, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

у вчиненні адміністративного правопорушення про порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Посадовими особами митного органу було складено протокол про порушення митних правил № 0039/80600/16 від 20.04.2016 року, складеного відносно ОСОБА_2 директора ТОВ «Меледа», вказано, що в 2016 році в зоні діяльності митного поста «Кременчук» Полтавської митниці ДФС в режимі ЕК10АА за МД №806010001/2016/000298 від 16.01.2016, № 806010001/2016/000483 від 22.01.2016 року, 806010001/2016/000767 від 30.01.2016 року було оформлено товар свічки парафінові. Відправник товару ТОВ «Меледа», вантажоодержувач компанія «Parcan BV» (Kelvinstraat 26 B/2, 1704 RS Heerhugowaard, Нідерланди). До митного оформлення зазначених МД було подано контракт № MG-03/03-2015 від 03.03.2015 року укладений ТОВ «Меледа», в особі директора ОСОБА_2 з компанією GRAYWOLF LLP (Petre House, Petre Street, Sheffield, South Yorkshire, S4 8LJ, Великобританія), а також додаткову угоду від 30.12.2015 року №1 щодо продовження дії контракту до 31.12.2016 та додатки до контракту від 15.01.2016 року № 13, від 22.01.2016 №15, від 29.01.2016 №17. Вартість товарів за курсом НБУ на день оформлення по МД №№ 806010001/2016/000298 від 16.01.2016 року 641116,53 грн., № 806010001/2016/000483 від 22.01.2016 року 631439,11 грн., 806010001/2016/000767 від 30.01.2016 року 247744,63 грн., загальна вартість товарів 1520300,27 грн..

В протоколі про порушення митних правил вказано, що, згідно інформації Укрбюро Інтерполу УМВС у Вінницькій області, підприємство нерезидент GRAYWOLF LLP ліквідовано 15.07.2014 року. На підставі ОСОБА_4 слідчого Управління національної поліції України від 18.03.2016 року за № 6151/24/2-2016 стало відомо, що зазначене підприємство - нерезидент GRAYWOLF LLP використовує завідомо підробні документи.

Дії притягуємої особи уповноваженими особами Полтавської митниці Державної фіскальної служби кваліфіковані за ч.1 ст. 483 МК України, оскільки директором ТОВ «Меледа» ОСОБА_2 через особу, уповноважену на роботу з митницею ТОВ «Меледа» ОСОБА_5, яка здійснювала декларування, як підстава для переміщення через митний кордон України були надані Полтавській митниці ДФС документи: контракт № MG-03/03-2015 від 03.03.2015 року, додаткову угоду від 30.12.2015 року №1 щодо продовження дії контракту до 31.12.2016 та додатки до контракту від 15.01.2016 року № 13, від 22.01.2016 №15, від 29.01.2016 №17 , які є підробними.

Притягуємий ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повід смолений про день та час слухання справи.

Захисник притягуємого адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо наявності у діях ОСОБА_2 ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, наголошуючи на тому, що вказаний протокол про порушення митних правил та ряд процесуальних дій, які передували складенню даного протоколу, були вчинені працівниками Полтавської митниці ДФС з порушеннями норм матеріального та процесуального права, що відповідно, на думку останньої, виключає наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Представник Полтавської митниці ДФС ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти доводів та обставин, наведених захисником притягуємого, вказуючи на їх безпідставність та необґрунтованість. При цьому, вказував на законність та правомірність дій працівників митниці під час складання даного протоколу та здійснення провадження у даній справі.

Таким чином, суд, заслухавши захисника притягуємого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, представника Полтавської митниці ДФС ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення про порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а дії працівників Полтавської митниці ДФС при фіксуванні даного правопорушення і здійсненні провадження в даній справі не можуть вважатися законними обґрунтованими , зважаючи на наступні обставини.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 489 МК України визначено обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про порушення митних правил, відповідно до яких посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення;

- чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності;

-чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 58 Конституції України, ст. 8 КУпАП та ст. 3 МК України, особа, яка вчинила порушення митних правил несе відповідальність на підставі норм, що діяли під час правопорушення.

Судом встановлено, що при здійсненні митного контролю за МД №806010001/2016/000298 від 16.01.2016, № 806010001/2016/000483 від 22.01.2016 року, 806010001/2016/000767 від 30.01.2016 року, які були подані в режимі ЕК10АА підприємством ТОВ «Меледа» вантаж: свічки парафінові, де відправником товару зазначено ТОВ «Меледа», вантажоодержувач зазначено «VNK Profaan B.V.» (Galvaniweg 20, NL 5482 TN Schijndel, Нідерланди). До митного оформлення зазначених МД було подано контракт № MG-03/03-2015 від 03.03.2015 року укладений ТОВ «Меледа», в особі директора ОСОБА_2 з компанією GRAYWOLF LLP (Petre House, Petre Street, Sheffield, South Yorkshire, S4 8LJ, Великобританія), а також додаткову угоду від 30.12.2015 року №1 щодо продовження дії контракту до 31.12.2016 та додатки до контракту від 15.01.2016 року № 13, від 22.01.2016 №15, від 29.01.2016 №17.

Судом встановлено, що підставою для складання відносно ОСОБА_2 20.04.2016 року Полтавською митницею ДФС протоколу про порушення митних правил №0039/80600/16 стала інформація Укрбюро Інтерполу УМВС у Вінницькій області та лист Національної поліції України, згідно яких компанія нерезидент GRAYWOLF LLP (№OC318197, Petre House, Petre Street, Sheffield, South Yorkshire, S4 8LJ, Great Britan (United Kingdom) ліквідована 15.07.2014 року, дане підприємство нерезидент використовує завідомо підроблені документи.

В ході судового розгляду справи представником митного органу наголошувалось на тому, що притягуємою особою ОСОБА_2 через декларанта , як підстава для переміщення товару через митний кодон України буди подані документи, які є підробленими.

Так, диспозицією частини статті 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги ( з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, обєктом правопорушення передбаченого ч.1 ст. 483 МК України є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, обєктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто активна поведінка (вчинок) особи.

Субєктивною ж стороною даного правопорушення є наявність у винної особи прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення повинен чітко розуміти та усвідомлювати обставини та характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України та прагнути їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України, в тому числі і шляхом надання неправдивих відомостей, які необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Частиною 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мети їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Так, судом встановлено та не заперечувалось безпосередньо представником Полтавської митниці, що ТОВ «Меледа» при митному оформленні товару в режимі ЕК10АА (експорт) було надано та зазначено відомості, за допомогою яких можна ідентифікувати та класифікувати товар, тобто притягуємим було виконано вимоги відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651.

В судовому засідання представник притягуємого вказувала, що статус підприємства нерезидента GRAYWOLF LLP ( № ОС318197, Petre House, Petre Street, Sheffield, South Yorkshire, S4 8LJ, Great Britan (United Kingdom), як ліквідованої компанії, у відповідності до розяснень наданих Київською торгово промисловою палатою законодавства Великобританії, а саме юридичного висновку від 22.09.2016 року, згідно якого встановлено, що Закон про компанії 2006 року (Companies Act 2006), як нормативний акт, що регулює порядок створення, функціонування та ліквідації підприємств - резидентів Великобританії, яким є і Компанія GRAYWOLF LLP, регламентує, що виключення будь-якої компанії з Реєстру не є доказом ліквідації юридичної особи в розумінні аналогії за Законом України «Про державну реєстрацію фізичних осіб та фізичних осіб підприємців».

Так, згідно законодавства Великобританії підприємство може функціонувати та укладати угоди маючи статус «розпущена». На компанію в цьому випадку накладаються штрафні санкції і вона позбавляється права посилатися на інформацію з Британського реєстру «Будинок Компаній», в якому зазначено, що компанія GRAYWOLF LLP «розпущена».

Законом про компанії 2006 року визначено, що компанія, яка була виключена з реєстру як бездіяльна, протягом шести років може бути відновлена в реєстрі за заявою її колишнього директора або учасника в адміністративному порядку ( тобто самим органом, що реєструє). Визначено, що відновлення можливе, якщо компанія фактично була діючою в момент виключення, за умови надання простроченої звітності та сплати відповідних штрафів і після відновлення, як зазначено у ст.ст. 1024-1025 Закону, компанія вважається такою, що ніколи не виключалася з реєстру.

Таким чином, з огляду на вказані вище норми суд приходить до висновку, що за законодавством Великобританії визначено, що ліквідація юридичної особи відбувається виключно за рішенням суду на відміну від законодавства України, за яким юридична особа вважається ліквідованою з моменту внесення даних про її ліквідацію до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. За законодавством Великобританії, компанія у статусі виключеної з реєстру може вести господарську діяльність і має право на відновлення в реєстрі. Таким чином, факт внесення до реєстру інформації про ліквідацію юридичної особи за українським законодавством та про виключення назви компанії з реєстру за законодавством Великобританії мають різну правову природу та відповідні наслідки, які митним органом при складенні протоколу про порушення митних правил зясовані не були.

Згідно ст.2 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом:

1)визначення застосовуваного права;

2)процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб;

3)підсудність судам України справ з іноземним елементом;

4)виконання судових доручень;

5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Статтею 26 ЗУ «Про міжнародне приватне право», визначено, що цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 25 даного закону, визначено, що особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей закону місцезнаходження юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Так, у відповідності до ст. 4 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії та північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход та приріст вартості майна від 10.02.1993 року для цілей цієї конвенції термін «резидент однієї Договірної Держави» означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Підпунктом (і) пункту 1 ст. 3 цієї ж Конвенції визначено, що термін «компетентний орган» означає, у відношенні Сполученого королівства: Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України: Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

При цьому, в ході судового розгляду справи та як підставою для складання протоколу про порушення митних правил митним органом вказувався лист YV REvenue@Customs вих № LMA/175 від 04.02.2016 року, як доказ ліквідації компанії GRAYWOLF LLP, що в свою чергу є неспроможним, по своїй природі, оскільки прямо не узгоджується з нормами законодавства Великобританії.

Судом встановлено та зазначалось представником притягуємого , що компанію Athos Fouttis & Co Ltd призначено аудитором підприємства нерезидента GRAYWOLF LLP, яке листом від 29.03.2016 року повідомило про підготовку фінансової звітності компанії GRAYWOLF LLP. Після підготовки розрахунків, останніми буде подано заяву в Реєстраційну палату компанії Англії та Уельсу, щодо відновлення компанії GRAYWOLF LLP в Реєстрі.

Судом встановлено, що Державним реєстратором компаній Англії та Уельсу 06.10.2016 року було видано Свідоцтво про перереєстрацію у звязку зі зміною найменування товариства з обмеженою відповідальністю. Вказаним свідоцтвом засвідчено, що ТОВ «Грейвульф» (GRAYWOLF LLP) шляхом подання відповідного повідомлення, змінило своє найменування і зараз зареєстроване під назвою ТОВ «ОС318197» (ОС318197 LLP), офіційне місце знаходження товариства в Англії та Уельсі.

Також, судом встановлено, що Онуфріївським ВП Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області за фактом повідомлення Полтавської митниці ДФС про те, що підприємство - нерезидент GRAYWOLF LLP, яке було ліквідовано 2014 року, було здійснено укладення додаткової угоди між ТОВ «Меледа», що мало місце в с. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області від 30.03.2016 року, працівниками Онуфріївського ВП було порушено кримінальне провадження № 0000193 від 18.05.2016 року за ч.1 ст. 358 КК України.

Згідно повідомлення Онуфріївського ВП Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 13.10.2016 року, за вих. № 5112/02/112-2016 вказано, що після проведення слідчо розшукових дій 24.05.2016 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, в звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.78).

Судом встановлено, що Працівниками Полтавської митниці ДФС не було зазначено, що дані, які вказані в товаро супровідних документах, в митній декларації, вплинули на цілі справляння митних платежів, податків, зборів, в тому числі і визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, митним органом не надано доказів, які б вказували, що дії притягуємої особи ОСОБА_2, директора ТОВ «Меледа», були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання притягуємим до органів доходів і зборів, які підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості стосовно покупця, саме з метою неправильного визначення коду товару згідно УКТЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.483 МК України правопорушенням є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених засобів або сховищ, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

У відповідності до ст. 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зміст диспозиції вказує на те, що це правопорушення є навмисним - особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є подробленими, але бажає саме таким чином незаконно перемістити товар.

Суб'єктивна сторона правопорушення, що передбачене статтею 483 МК України передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Рішення митного органу, яке було прийнято на підставі припущень, що в сенсі ст. 62 Конституції України, є неможливим, не може бути єдиним та достатнім доказом вини особи.

Таким чином з огляду на встановлені судом обставини та норми чинного законодавства, митним органами в ході судового розгляду не було вказано та не було надано суду достовірних даних про те, в чому конкретно полягало вчинення ОСОБА_2 дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання останнім до митного органу, які підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості стосовно замовника.

Тому суд, на підставі вищевикладених обставин та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, закріпленим в ст. 62 Конституції України (тобто вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об'єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), приходить до переконливого висновку, що митним органом не було надано достовірних та достатніх доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і її винність не доведена перед судом.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 Митного Кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що митницею не надано достатніх, достовірних і належних доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, а висновки митного органу не підтверджуються достовірними і обєктивними даними та більше того, в ході проведення митного оформлення працівниками Полтавської митниці не було ретельно та обєктивно перевірено факти, що були підставою для складання протоколу про порушення митних правил, які по своїй природі не можуть слугувати основою для визначення складу правопорушення про порушення митних правил і що в свою чергу слугує підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, та звільнення ОСОБА_2 від сплати судових витрат за зберігання вилученого товару по даній справі.

На підставі викладено, керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 483, 460, 527, 528, 529, МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 ч. 1 МК України.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6