Справа № 524/9373/17
Провадження 3/524/5205/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2017 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, буд.2/5, за ч.1 ст.172-6 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ :

Вищевказаний адміністративний матеріал 12.12.2017 року згідно автоматизованої системи документообігу був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусачу О.М.

13.12.2017 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука, суддя Гусач О.М. задовольнив собі самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 524/9373/17 стосовно ОСОБА_1, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.172-6 ч.1 КУпАП.

13.12.2017 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С.

13.12.2017 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука, суддя Предоляк О.С. задовольнила собі самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 524/9373/17 стосовно ОСОБА_1, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

14.12.2017 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Олейніковій Г.М.

14.12.2017 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука, суддя Олейнікова Г.М. задовольнила собі самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 524/9373/17 стосовно ОСОБА_1, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

Вищевказаний адміністративний матеріал згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Л.О.

До початку розгляду справи, в звязку з наявністю обставин, які викликають сумнів в неупередженості судді заявляю про самовідвід у даній справі з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 працювала суддею в Автозаводському районному суді м. Кременчука, та була колегою, з якою разом працювали з 2010 року, до недавнього її виходу у відставку. У зв'язку з цим між нами склалися добрі приятельські відносини, які зберігаються й на даний час. Це ускладнює досягнення повної об'єктивності і неупередженості судді й може викликати обґрунтовані сумніви в цьому незалежно від суті постановленого суддею рішення.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції законів України, на засадах верховенства права.

Відповідно до ст.9 даного Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обовязків, визначених процесуальним законом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких звязків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з'їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та обєктивного рішення суду.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Між тим, згідно з ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04 листопада 1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «ОСОБА_2 проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду,а тому будь який суддя,стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості,повинен брати самовідвід або бути відведеним (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86; рішення від 09.11.2006р у справі «Білуга проти України).

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, для забезпечення умов, за яких у сторін не виникло б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, з метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, уникнення будь-яких сумнівів у об'єктивності суду та забезпечення права на справедливий суд, самовідвід з наведених підстав підлягає задоволенню.

Заявлений самовідвід суддею Обревко Л.О. на подальшу її участь у розгляді справи з заявлених підстав узгоджується з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Керуючись ст.245, 278, 279, 280, 283 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Самовідвід судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Л.О. у справі про адміністративне правопорушення №524/9373/17 стосовно ОСОБА_1, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КупАП задовольнити.

Передати справу про адміністративне правопорушення №524/9373/17 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП до канцелярії суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Обревко