печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління з питань дотримання права на звернення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, головного спеціаліста відділу державної реєстрації лікарських та імунобіологічних засобів управління фармацевтичної діяльності та якості фармацевтичної продукції Міністерства охорони здоров'я, громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_2,

- за ч. 7 ст. 212-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.10.2017, 21.07.2017 ОСОБА_2 через Урядову гарячу лінію звернулась із заявою до Міністерства охорони здоров'я України з проханням включити у перелік медичних препаратів згідно урядової програми «Доступні ліки» медичний препарат «Конкорк».

Зазначене звернення заявниці було зареєстровано в Міністерстві охорони здоров'я України 18.08.2017 року за № К-15820, а його виконавцем визначено ОСОБА_1, головного спеціаліста відділу державної реєстрації лікарських та імунобіологічних засобів управління фармацевтичної діяльності та якості фармацевтичної продукції МОЗ.

Про результати розгляду звернення ОСОБА_2 не було повідомлено.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутись до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Згідно з абз.7 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від їх форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються й вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у звернені питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

Таким чином, звернення ОСОБА_2 мали розглянути з наданням відповіді заявниці до 18.09.2017, проте цього не було зроблено, а також не повідомлено про обставини, які перешкоджали наданню відповіді в установлені Законом терміни.

Отже, у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», а саме: ненадання відповіді на звернення в термін, визначений Законом, відповідальність за що передбачена ч. 7 ст. 212-3 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлена належним чином про місце, дату та час розгляду справи судом шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не з'явилась, причин неявки не повідомила, будь-яких заяв на адресу суду не направила.

З урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, належного повідомлення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, про місце, дату та час його розгляду, неповідомлення цією особою суд про причини неявки, суддя вважав можливим завершити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані в судовому засідання документи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Таким чином, особисту відповідальність за стан діловодства за зверненнями громадян несуть керівники організацій.

Виходячи з письмових пояснень ОСОБА_1, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що остання підготувала проект відповіді на звернення ОСОБА_2 21.08.2017 року та передала на підпис до начальника Управління фармацевтичної діяльності та якості фармацевтичної продукції, що підтверджується скриншотом сторінки бази звернень Міністерства охорони здоров'я України.

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено посадових обов'язків ОСОБА_1, що підтверджувало б її повноваження з надання відповіді на звернення громадян, а як вбачається зі змісту самого протоколу, їй було доручено опрацювати звернення ОСОБА_2

Відтак, ОСОБА_1 не є суб'єктом відповідальності за ненадання відповіді на звернення громадян, оскільки є лише виконавцем проекту відповіді, тоді як відповідь на звернення ОСОБА_2 надана за підписом начальника Управління фармацевтичної діяльності та якості фармацевтичної продукції ОСОБА_3

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язані з'ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи наявні матеріали, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя вважає відсутнім в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 212-3 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, ст. 212-3, 247, 252, 280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 7 ст. 212-3 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

СуддяС.В. Шапутько