АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мещанінова А.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як встановив суддя у постанові, 24.04.2017 року о 17 год. 20 хв., в м. Києві по шосе Р-30 в напрямку м. Ірпінь, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2102» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення судді від 12.07.2017 року, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 послався на порушення судом вимог ст.ст. 268, 245, 280 КУпАП, який розглянув справу без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин даної справи, не вислухав пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не дослідив наявні в матеріалах справи докази, що призвело до прийняття незаконного рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому зазначає, що 24.04.2017 року о 17 год. 00 хв. він дійсно був зупинений працівниками поліції, які посилаючись на наявність у нього ознак алкогольного сп'яніння запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився. Однак, після того як проведений тест не виявив у нього ознак перебування в стані алкогольного сп'яніння, поліцейські почали стверджувати, що він перебуває вже в стані наркотичного сп'яніння, у зв'язку з чим висунули вимогу пройти медичний огляд у лікаря-нарколога, на що він також погодився та за вказівкою поліцейського пересів до патрульного автомобіля для доставлення його до відповідного закладу охорони здоров'я. Проте, замість поїздки до медичного закладу для проведення його огляду на стан наркотичного сп'яніння, поліцейські вирішували свої службові обов'язки щодо контролю інших екіпажів патрульної поліції, при цьому під час цієї поїздки, яка тривала приблизно одну годину, інспектор ОСОБА_9 постійно здійснювала на нього психологічний тиск, зазначаючи, що огляд в медичному закладі займе ще не менше трьох годин та наполягала відмовитись від проходження медичного огляду і підписати протокол.

Також вказує, що наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції тривалістю 18 секунд, на який послався суд, як на доказ його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, лише підтверджує факт його відмови від проходження медичного огляду і не містить даних щодо обставин складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а тому з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин даної справи просить суд апеляційної інстанції витребувати з УПП в м. Києві повний відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейських, які здійснювали оформлення даного правопорушення.

Крім цього апелянт звертає увагу, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення він керував автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння та відмовився пройти огляд на стан сп'яніння в присутності двох свідків, однак при з'ясуванні обставин вчинення адміністративного правопорушення, суддя у своїй постанові встановив, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, при цьому вирішуючи питання про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суддя зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення іншою особою, а саме ОСОБА_3

Переглядаючи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, вислухавши його пояснення та захисника Мещанінова А.М., які підтримали подану апеляційну скаргу і просили скасувати оскаржувану постанову судді від 12.07.2017 року, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та відмовився пройти огляд на стан сп'яніння в присутності двох свідків, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Так, за відсутності в матеріалах справи будь-яких пояснень ОСОБА_1 щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, суддя в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без участі останнього та позбавив можливості особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, давати свої пояснення щодо вчиненого правопорушення, заявляти клопотання, подавати докази, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Так, відповідно до вимог ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Зважаючи, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати свої пояснення в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції приймає до уваги його пояснення, надані під час апеляційного розгляду справи, в яких останній зазначив, що 24.04.2017 року приблизно о 17 год. 20 хв. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ВАЗ-2102» д.н.з. НОМЕР_1, рухався по а/д Р-30 в напрямку м. Ірпінь. Приблизно на 1 км а/д Р-30 його зупинили працівники поліції та без будь-яких пояснень про причини зупинки почали звинувачувати, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння та запропонували йому пройти тест на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився, однак після того, як даний прилад не виявив ознак алкогольного сп'яніння, працівники поліції почали стверджувати, що він перебуває вже в стані наркотичного сп'яніння, у зв'язку з чим висунули вимогу пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, на що він також погодився та за вказівкою поліцейського сів до патрульного автомобіля, після чого вони поїхали до закладу охорони здоров'я для проведення його огляду на стан сп'яніння лікарем-наркологом. Проте, замість поїздки до медичного закладу, працівники поліції вирішували свої службові обов'язки щодо контролю інших екіпажів патрульної поліції, при цьому на протязі всієї поїздки, що тривала приблизно годину, інспектор ОСОБА_9 весь час здійснювала на нього психологічний тиск та постійно пропонувала відмовитись від проходження медичного огляду, зазначаючи, що огляд у лікаря-нарколога займе ще не менше трьох годин.

За клопотанням захисника під час апеляційного розгляду справи були допитані інспектор поліції ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_4, а також викликались свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які згідно протоколу про адміністративне правопорушення були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та направлявся запит до УПП в м. Києві про надання повного відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції від моменту зупинки транспортного засобу до відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, однак свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з'явились з невідомих причин і зазначений відеозапис також надано не було.

Так, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду повністю підтвердив пояснення ОСОБА_1, однак зазначив, що він не чув самої розмови працівників поліції з ОСОБА_1, та, перебуваючи в салоні автомобіля лише бачив як ОСОБА_1 проходив тест за допомогою приладу «Драгер».

Інспектор поліції ОСОБА_5, який прибув за викликом апеляційного суду пояснив, що 24.04.2017 року приблизно о 17 год. 00 хв. під час патрулювання на а/д Р-30 був помічений автомобіль «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, водій якого порушив правила дорожнього руху. Зупинивши даний транспортний засіб, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння, у зв'язку з чим запропонували пройти медичний огляд на стан сп'яніння у відповідному закладі охорони, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, однак коли вони доїхали до м. Києва відмовився від проходження огляду, що засвідчили зазначені у протоколі свідки.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №134173 від 24.04.2017 року, водій ОСОБА_1 в м. Києві на 1 км шосе Р-30 керував автомобілем «ВАЗ-2102» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено, що фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які встановив суд першої інстанції в оскаржуваній постанові суперечать даним викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 При цьому, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя у мотивувальній частині постанови послався на доведеність вини іншої особи у вчиненні даного правопорушення, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Переглядаючи постанову судді в межах поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому, враховуючи пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4, погоджується з апеляційними доводами щодо невідповідності висновків суду викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам вчинення адміністративного правопорушення та вважає, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року як незаконна підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/2032/2016 Категорія КУпАП: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.