Провадження № 33/792/172/17
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., особи що притягується до відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 4 грудня 2016 року о 04 год. 49 хв. по вул. П. Мирного, 7 в м. Хмельницькому керував автомобілем «ВАЗ 2144-110-20», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає, що копію постанови він отримав 7 березня 2017 року поштою. Вважає, що постанова суду першої інстанції є необ'єктивною та передчасною, суд не дослідив всіх доказів в провадженні, огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводився з порушенням. Вказує, що судом порушено право на захист та справедливий судовий розгляд та не доведено, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження є таким, що підлягає задоволенню; апеляційну скаргу слід залишити без зміни з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Як вказав в своїй скарзі ОСОБА_2 в судовому засіданні 22 лютого 2017 року він присутній не був, копію постанови отримав 7 березня 2017 року поштою. За таких обставин суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку оскарження постанови суду, в звязку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Твердження ОСОБА_2, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими з наступних підстав.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 4 грудня 2016 року був складений інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Хмельницькому лейтенантом поліції ОСОБА_4, того ж дня о 04 год. 49 хв. ОСОБА_2 в м. Хмельницькому, по вул. П.Мирного, 7 керував автомобілем «ВАЗ 2144-110-20», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 1).

Огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння проведений у встановленому законом порядку в Хмельницькому обласному наркологічному диспансері, згідно висновку лікаря-нарколога № 5396, складеному о 05 год. 00 хв. 04 грудня 2016 року ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_2, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог законодавства, що є підставою для скасування постанови суду, на увагу не заслуговують; як видно з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1). ОСОБА_2 повністю погоджувався з складеним щодо нього протоколом, з результатами огляду погоджувався та вину визнавав. Будь-яких зауважень з приводу змісту складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не виказував. Також, як видно з наявного у справі висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2) ОСОБА_2 своїм підписом засвідчив, що був ознайомлений з результатами огляду. Обґрунтованих підстав вважати такий огляд недійсним апелянтом не наведено.

Згідно наданого Хмельницьким обласним наркологічним диспансером акту огляду № 5396 від 4 грудня 2016 року (на підставі якого був виданий висновок) було встановлено факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння (результат тесту, проведеного з допомогою спеціального технічного засобу «Drager» - 0,58 ‰ вмісту етилового спирту в видихуваному повітрі. Ті обставини, що роздруківка приладу (з результатом 0,58 ‰) не підписана апелянтом, не спростовує висновки суду, зважаючи, що основною підставою для складення протоколу є акт огляду.

Переглядом в апеляційному суді відеозапису фіксування правопорушення працівниками поліції, з нагрудних камер поліцейських, видно, що на місці зупинки апелянт не заперечував, що від нього чути запах алкоголю, вказуючи, що приймав спиртовмісні ліки. В приміщені наркодиспансеру після проведення огляду з використанням спеціального технічного засобу «Drager» та встановлення результату 0,58 ‰ (про який йому та присутнім поліцейським було оголошено), апелянт вже визнавав, що вдень вживав пиво. Вказані обставини вказують, що за наявності очевидних ознак, що вказували про вживання апелянтом спиртного, в працівників поліції були обґрунтовані підстави для направлення ОСОБА_2 на огляд.

З відео видно, що ОСОБА_2 в лікарні, будучи обізнаним з результатом тесту, його не оскаржував (що спростовує його твердження, що він не був ознайомлений з результатами тесту), також був ознайомлений з висновком лікаря, про що свідчить його підпис (а.с. 2). Апелянт погодився пройти огляд саме в лікарні, що не дає підстав вважати, що огляд в лікарні проводився з порушенням вимог законодавства.

Факт оскарження апелянтом до адміністративного суду постанови поліцейського про накладення на апелянта штрафу в сумі 425 грн. не спростовує висновків суду (на час апеляційного розгляду постанова не скасована), в поліцейських були підстави для зупинки транспортного засобу відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що судом було порушено його право на захист та на участь в судовому розгляді. Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 брав участь в судовому засіданні, давав пояснення з приводу складеного протоколу 2 лютого 2017 року(а.с. 15-16), при відкладенні розгляду справи був повідомлений про наступне судове засідання (а.с. 19), однак в це судове засідання не зявився, завчасно суд про бажання відкласти розгляд справи суду не повідомив.

З таких обставин, в суду першої інстанції, були підстави для розгляду справи в відсутність ОСОБА_2, відтак порушень вимог ст. 268 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

Заява ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи надійшла до канцелярії місцевого суду 23 лютого 2017 року, тобто наступного дня після ухвалення судового рішення.

Твердження апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами, як підстави для скасування постанови суду першої інстанції, на увагу не заслуговують, позаяк такі твердження суперечать сукупності зібраних та досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обґрунтовано обрав стягнення в виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що, на думку суду, є достатнім для виховання особи, що вчинила правопорушення та попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень.

При призначенні стягнення місцевим судом враховано характер вчиненого правопорушення, що ОСОБА_2 вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху, враховано дані про особу правопорушника.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року.

Постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1