А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28.04.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/244/2017, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_2 з доповненням, на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.12.2016.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 12.10.2016 приблизно о 04:40 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, за що, на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням на один рік права керування транспортними засобами.

В апеляційній скарзі порушується питання про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд. Апелянт вказує, що справа розглянута з порушенням права ОСОБА_1 на захист: без його участі та завчасного повідомлення про час та місце розгляду, а також без участі захисника. У доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційні вимоги змінив: просить постанову судді скасувати, як винесену з порушенням його прав, а провадження в справі закрити в звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не прибув, але одночасно з доповненням до апеляційної скарги подав клопотання про розгляд справи без участі його та захисника.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, з урахуванням доповнень, Апеляційний суд знаходить, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ця вимога закону судом першої інстанції у справі не додержана.

Вперше розгляд справи суддею було призначено на 08:55 02.11.2016 (а.с.12), цього дня за заявою ОСОБА_1 перенесено на 08:35 09.12.2016 (а.с.14,15), а далі, з невідомої причини, на 08:30 28.12.2016 (а.с.16).

28.12.2016 адвокат ОСОБА_2 подав до суду клопотання, нібито в інтересах ОСОБА_1, про перенесення розгляду справи.

Справу розглянуто 29.12.2016 за відсутності ОСОБА_1, а даних про його сповіщення про час і місце розгляду в ній немає (а.с.17-21).

Отже, права ОСОБА_1, передбачені ч.1 ст. 268 КпАП, зокрема брати участь у розгляді справи, зазнали обмежень, у звязку з чим постанова судді підлягає скасуванню.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 416361 від 12.10.2016 (а.с.1) протиправне діяння ОСОБА_1 полягало в тому, що він цієї доби о 04:40 керував по вул. І.Франка в м. Ужгороді автомобілем НОМЕР_2 у стані алкогольного спяніння, підтвердженому показаннями спеціального технічного засобу «Alkotester Droger 68РО» при проведенні огляду в присутності двох свідків, тобто порушив вимоги п.2.5 а) Правил дорожнього руху.

Від пояснення з цього приводу під час складання протоколу ОСОБА_1 відмовився (а.с.1, 2, 3, 10), проте і не заперечив у будь-якій формі наявності у нього ознак алкогольного спяніння. З письмового зобовязання, наданого працівникам поліції громадянином ОСОБА_3, вбачається, що він 12.10.2016 взяв на себе зобовязання доставити автомобіль НОМЕР_2 за місцем проживання власника, що за відсутності для ОСОБА_1 перешкод керувати транспортним засобом, не мала б сенсу.

Факт керування транспортним засобом за наявності у нього ознак алкогольного спяніння підтверджується даними тестування ОСОБА_1 (а.с.2,3), актом його огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.4,5), поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 і не заперечується ні в апеляційній скарзі ні доповненні до неї.

Тому Апеляційний суд визнає доведеним факт керування ОСОБА_1 12.10.2016 о 04:40 автомобілем НОМЕР_2 по вул. І.Франка в м. Ужгороді у стані алкогольного спяніння, тобто вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення в справі про адміністративне правопорушення підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Дане правопорушення не є триваючим, днем його вчинення є 12.10.2016, отже тримісячний строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, закінчився.

В разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, розпочате провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу.

Тому, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу з урахуванням доповнень задовольнити, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.12.2016 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням на один рік права керування транспортними засобами за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і закрити провадження в справі в звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя