Номер провадження: 33/785/620/17
Номер справи місцевого суду: 522/1203/17
Головуючий у першій інстанції Осіік Д.В.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десяти тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір.

Згідно з постановою суду, 06.01.2017 року, близько 15 год.00 хв., ОСОБА_2, в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху,керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по пр. Шевченка у м.Одесі, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2017 року, в якому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що справа була розглянута за його відсутності, оскільки про час та місце розгляду справи його не було повідомлено, а про існування оскаржуваної постанови він дізнався тільки 16 березня 2017 року. Таким чином, як стверджує ОСОБА_2 суд позбавив його права на захист та своєчасне оскарження постанови суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що медичного огляд на стан алкогольного сп'яніння був проведений з порушенням Інструкції, затвердженої спільним наказам МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, в зв'язку з чим результати такого огляду мають вважатись недійсними.

Крім того, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стверджує, що суд безпідставно прийшов до висновку про його перебування в стані алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим просить скасувати постанову.

У судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 13 квітня 2017 року ОСОБА_2 не з'явився, не зважаючи на те, що він був належним чином своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді у справах про адміністративні правопорушення, вважаю за можливе розгляну апеляційну скаргу ОСОБА_2 за його відсутності.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції відносно ОСОБА_2 був здійснений за його відсутності.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2017 року на адресу ОСОБА_2 була надіслана судова повістка про час та місце розгляду справи (а.с.5), проте матеріали справи не містять у собі обставин, які б об'єктивно свідчили про своєчасне отримання ОСОБА_2 цієї судової повістки.

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що копія постанови суду, всупереч вимогам ст. 285 КУпАП, не була направлена ОСОБА_2 у встановлений законом триденний строк.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду має бути поновленим.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд повно та об'єктивно розглянув справу та прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена в ході судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.9а Правил дорожнього руху України, а саме в зв'язку з керуванням водієм ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння (а.с.2).

Зазначений протокол був власноруч підписаний ОСОБА_2, при цьому будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у протоколі ОСОБА_2 не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі;

- з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000030 від 06.01.2017 року вбачається, що за результатами медичного огляду, проведеного лікарем КУ «ООМЦПЗ», ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп'яніння (а.с.3).

За таких обставин, апеляційний суд визнає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що результати медичного огляду, зафіксовані у висновку № 000030 від 06.01.2017 року, мають вважатись недійсними, оскільки цей огляд

проведений з порушенням Інструкції, затвердженої спільним наказам МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року,а саме - у нього не були відібрані будь-які зразки біологічного середовища для проведення аналізів, то ці доводи є не обргунтованими з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що вказаний огляд був проведений у закладі охорони здоров'я - КУ «ООМЦПЗ» лікарем, тобто особою, яка є спеціалістом, що має належну освіту та кваліфікацію. Крім того, з висновку № 000030 від 06.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 був проведений лікарем зовнішній огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння, а не його ступені, для чого і відбираються відповідні зразки біологічного середовища для проведення аналізів.

Також з зазначеного висновку № 000030 від 06.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 особисто підписав цей висновок, при цьому не надавши будь-яких заперечень щодо його результатів, тим самим цілком погодившись з результатами огляду.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у повному обсязі в порушенні ним вимог п.п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'як шують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 33, 36 ч.2 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв'язку з чим не вбачаю підстав для зміни або скасування постанови.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко