Справа № 369/7254/17 Головуючий у І інстанції Хрипун С. В.
Провадження № 33/780/957/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 180 07.11.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1, працюючу адміністратором КП «Ритуал»,

піддати адміністративному покаранню у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень на користь держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 22 червня 2017 року приблизно о 12 годині 12 хвилин на вул. Володимирська 33, в с. Білогородка при проведенні фактичної перевірки КП «Ритуал», адміністратором якого вона працює, виявлено порушення порядку проведення розрахунків, а саме: не щоденний друк фіскального звітного чеку (Z-звіту) РРО, чим порушила п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995р. № 265/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить визнати поважною причину пропуску строку для подання апеляційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2017 року та поновити строк для подання апеляційної скарги. Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2017 року скасувати та закрити справу на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до встановлення обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 КУпАП, обмежившись лише прямою вказівкою про їх наявність у постанові та вклавши лише їх зміст, оскільки матеріали провадження у справі про адміністративні правопорушення не містять жодних обєктивних даних та доказів, які б могли підтвердити викладені у постанові суду обставини та факт наявності її вини.

Апелянт вказала, що в порушення вимог ст.ст. 256, 280 КУпАП не зясовано обставин, які мають значення для правильного вирішення справи і питання про обґрунтованість притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення проведення розрахунків. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 22.06.2017р. головним державним ревізор-інспектором (ДРІ) ОСОБА_3 допущено ряд грубих порушень та не дотримано вимог ст. 256 КУпАП, щодо його оформлення.

Також апелянт вказала, що судом допущено порушення вимог ст.ст. 277-2, 285 КУпАП щодо належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи та направлення копії судового рішення, так, згідно постанови судді справа про адміністративне правопорушення щодо неї розглянута 08 серпня 2017 року без її участі, що призвело до порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП і є безумовною підставою для скасування постанови. Отже, одночасно порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, з тих підстав, що такий пропустила з поважних причин, так як про день та час розгляду судом першої інстанції справи повідомлена не була, а про існування судового рішення дізналася тільки 20 вересня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

На переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за зазначених у постанові обставин.

Правильність такого висновку підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення № 260 від 22 червня 2017 року, згідно якого встановлено що ОСОБА_2 порушила порядок проведення розрахунків, а саме: не щоденний друк фіскального звітного чеку (Z-звіту) РРО, що вона і сама підтвердила згідно з протоколом; актом фактичної перевірки від 23 червня 2017 року та відповідними додатками до акту перевірки.

На підставі сукупності досліджених по справі доказів суд дав правильну оцінку діям ОСОБА_2 кваліфікувавши її дії за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, як порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови судді вказує на те, що судове рішення прийнято з порушенням ст. 277-2 КУпАП, оскільки суд належним чином не повідомив її про розгляд справи. Проте, такі доводи ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки суддею місцевого суду були вжиті необхідні та достатні заходи для забезпечення її процесуальних прав, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зокрема, як вбачається з повістки про виклик до суду ОСОБА_2 про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, як того вимагає ст. 277-2 КУпАП.

Жодного доказу, який би спростовував висновки суду про не винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155-1 КУпАП в апеляційній скарзі не наведено.

Вид стягнення ОСОБА_2 судом призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню її вини, в межах санкції ст. 155-1 КУпАП, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Щодо доводів апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження то вони є слушними та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2017 року, стосовно неї без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1