Справа №617/577/17
Провадження № 3/617/185/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

по справі про адміністративне правопорушення

23 травня 2017 року суддя Вовчанського районного суду Харківської області Глоба М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Харківській області про притягнення

ОСОБА_1, працюючої директором Вовчанського районного центру зайнятості,

до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Голова Вовчанської районної правозахисної громадської організації «Комітет проти корупції» ОСОБА_2, звернувся до Центру із запитом від 13.02.2017 року № 07/17, в якому просив надати інформацію щодо витрат бюджетних коштів на оплату відрядження ОСОБА_3 у січні-лютому 2017 року. Листом від 16.02.2017 року № 01-631 за підписом директора Центру ОСОБА_1, ОСОБА_2 було відмовлено в наданні запитуваної інформації (документів) у звязку з тим, що запит не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема запит підписаний не уповноваженою на те особою. Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес. Відповідно до ст. 1 Закону, публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обовязком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації (пункт 1 та 6 частини першої статті 3 Закону). Пунктом 2 частини першої статті 13 Закону передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів. Крім того, до розпорядників інформації, зобовязаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються субєкти господарювання, які володіють, зокрема, інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією) . Таким чином, Центр може бути розпорядником інформації щодо розпорядження бюджетними коштами, а також інформації, що становить суспільний інтерес. Тому, Центром було неправомірно відмовлено заявнику у запитуваній інформації. Крім того, наявність запитуваних документів Центром у відповіді 16.02.2017 року № 01-631 за підписом директора Центру ОСОБА_1 не заперечувалась. Оскільки запитувана потерпілим інформація становить суспільний інтерес, вразовуючи статтю 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запитувана інформація є публічною а Центр є її розпорядником відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З досліджених матеріалів справи вбачається наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 травня 2017 року, за результатами перевірки звернення потерпілого, голови Вовчанської районної правозахисної громадської організації «Комітет проти корупції» ОСОБА_2,було встановлено наступне. На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» потрепілий звернувся до Центру із запитом від 13.02.2017 року № 07/17, в якому просив надати інформацію щодо витрат бюджетних коштів на оплату відрядження ОСОБА_3 у січні-лютому 2017 року. Листом від 16.02.2017 року № 01-631 за підписом директора Центру ОСОБА_1, потрепілому було відмовлено в наданні запитуваної інформації (документів) у звязку з тим, що запит не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема запит підписаний не уповноваженою на те особою. Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес. Відповідно до ст. 1 Закону, публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами влдадних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обовязком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації (пункт 1 та 6 частини першої статті 3 Закону). Пунктом 2 частини першої статті 13 Закону передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів. Крім того, до розпорядників інформації, зобовязаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються субєкти господарювання, які володіють, зокрема, інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією). Таким чином, Центр може бути розпорядником інформації щодо розпорядження бюджетними коштами, а також інформації, що становить суспільний інтерес. Тому, Центром було неправомірно відмовлено заявнику у запитуваній інформації. Крім того, наявність запитуваних документів Центром у відповіді 16.02.2017 року № 01-631 за підписом директора Центру ОСОБА_1 не заперечувалась. Оскільки запитувана потерпілим інформація становить суспільний інтерес, вразовуючи статтю 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запитувана інформація є публічною а Центр є її розпорядником відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Аналіз зібраних по справі доказів свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КупАП порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: неправомірна відмова в наданні інформації.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Адміністративне правопорушення, ознаки якого вбачаються в діях ОСОБА_1, не є триваючим, було вчинено 16 лютого 2017 року, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду 10 травня 2017 року, була призначена на 15 травня 2017 року, але ОСОБА_1 до суду не зявилася, розгляд справи було перенесено на 23 травня 2017 року.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Виключення провадження у справах про адміністративне правопорушення за спливом строків ст. 38 КУпАП є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а метою останньої є доведення вини. Отже, поєднання закриття справи із одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Дана норма є імперативною і не передбачає обов'язку суду визначати питання вини особи за межами строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу.

Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Тобто, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 204-1, 247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, закрити, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги, через Вовчанський районний суд Харківської області.

Суддя -