АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/5605/17 Номер провадження 33/786/1044/17Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Нізельковська Л.В., за участі захисника - адвоката Більди В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 19 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що він 27.07.2017 року, о 17.00 год., в м.Кременчуці по вул. В.Пугачова, 10, керував автомобілем „MERCEDES-BENZ 108, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми умисними діями ОСОБА_3 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що працівниками поліції йому не запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу. Водночас, працівники поліції, не відреагувавши на його клопотання про залучення захисника, примусово доставили до наркологічного диспансеру для проведення огляду на стан сп'яніння. Свідки, які підтвердили факт відмови від проходження вказаного огляду, з'явилися вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення, копію якого правопорушнику вручено не було. Протокол про адміністративне правопорушення та висновок лікаря нарколога складено з порушеннями передбачених законом вимог. Окрім того, розгляд справи проведено за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином про дату, місце та час слухання повідомлена не була, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Вислухавши захисника Більду В.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ч.1 ст.130 КпАП України передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився.

Факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису, відзнятого за допомогою нагрудної камери працівника поліції, відображається момент спілкування поліцейських із водієм ОСОБА_3, під час якого у нього виявлено виражені ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або в медичній установі, але ОСОБА_3 від будь-якого запропонованого огляду відмовився. Далі він був доставлений до наркологічного диспансеру, де в присутності лікаря та двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у їх присутності ОСОБА_3 відмовився від підпису у протоколі.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об'єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Крім того, ОСОБА_3 і сам не заперечує факту відмови від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КпАП України, під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

Працівниками поліції ОСОБА_3 роз'яснено права, передбачені ст.268 КпАП України, згідно з положеннями ст.261 КпАП України про факт затримання повідомлено центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, про що свідчить доручення адвокату для надання такої допомоги. Своїм правом на захист ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.ст. 268, 271 КпАП України скористався під час розгляду справи у апеляційному суді, де був присутній запрошений ним захисник, а тому доводи ОСОБА_3 про порушення його права на захист є непереконливими.

Справу суддею місцевого суду розглянуто повно, всебічно та об'єктивно. Правопорушник був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи як у суді першої інстанції, так і у апеляційному суді, однак, у судові засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.268 КпАП України участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП України, у розгляді справи не є обов'язковою, а тому доводи ОСОБА_3 про безпідставний розгляд справи у його відсутності необґрунтовані.

Тому посилання апелянта щодо недоведеності його вини, а також допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи у місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 19 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська