АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/321/17 Справа № 205/866/17 Головуючий у 1 й інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 01 березня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: м. Дніпро, вул. Леваневського, буд. 47,

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців без оплатного вилучення транспортного засобу;

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, 05.02.2017 року о 23:30 годин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр. С. Нігояна в бік вул. Коксохімічна від вул. Бельгійської у м. Дніпрі, виїхав на залізничний переїзд на заборонний сигнал світлофора чим порушив п.20.5(в) ПДР України.

В своїй апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить скасувати постанову судді першої інстанції та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 123 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 змінив свої вимоги та просив змінити рішення суду та застосувати до нього стягнення у виді штрафу, оскільки раніш він не притягався до адміністративної відповідальності та просив врахувати його щире каяття.

Разом з тим, зазначав, що 05 лютого 2017 об 23 год. 30 хв. керуючи т.з,«OPEL VECTRA» д/н НОМЕР_1, керував транспортним засобом в м. Дніпропетровськ по пр. С.Нігояна в бік вул. Коксохімічна від вул. Бельгійської, виїхав на залізничний проїзд на заборонений сигнал світлофора,жалкує про скоєне та просить помякшити стягнення, оскільки автомобіль єдине джерело його доходу.

Заслухавши свідка ОСОБА_3, який саме підтвердив,що вони з іншим співпрацівником поліції рухалися за автомобілем ОСОБА_2 та побачили як водій-Варданян Р.К. на заборонений сигнал світлофора виїхав на залізничний переїзд, у звязку з чим, даного водія було затримано та складено протокол про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим оскільки наявні посилання на докази та досліджено в судовому засіданні.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 100531 від 02 лютого 2017 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 05.02.2017 року о 23:30 годин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр. С. Нігояна в бік вул. Коксохімічна від вул. Бельгійської у м. Дніпрі, виїхав на залізничний переїзд на заборонний сигнал світлофора чим порушив п.20.5(в) ПДР України.

Згідно підпункту «в» пункту 20.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонений сигнал світлофора чи звуковий сигнал, незалежно від наявності та положення шлагбаума.

При складанні вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, погодившись із викладеними у ньому обставинами порушення Правил дорожнього руху, письмово у протоколі надав свої пояснення та зазначив, що він не бачив червоне світло, порушив ПДР через неуважність .

Окрім того, в суді першої та апеляційної інстанції надав аналогічні пояснення, що допустив вказане правопорушення через неуважність, оскільки не помітив заборонений сигнал світлофора.

Таким чином, зважаючи на вищевикладені докази, місцевий суд належним чином дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 123 КУпАП, а саме, виїзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Крім того, як вбачається з рапорту інспектора рота №7 бат. № 4 УПП в м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_4 та його поясненням в апеляційній інстанції, правопорушення було зафіксовано на відео реєстратор в патрульному автомобілі.

Місцевий суд в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, зясував обставини, що підлягали зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, і за відсутності будь-яких застережень самого порушника, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Разом з тим, оскаржувана постанова підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_2 виду стягнення, оскільки суд першої інстанції накладаючи адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців без оплатного вилучення транспортного засобу, не вмотивував судове рішення в цій частині і не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на апелянта саме такого адміністративного стягнення та не дотримався принципу індивідуалізації.

Згідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При накладенні на ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців без оплатного вилучення транспортного засобу, судом першої інстанції не врахував поза увагою залишилися істотні обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність за адміністративні правопорушення та мають бути враховані при накладенні адміністративного стягнення - щире каяття.

Крім того, слід зазначити про дані про особу ОСОБА_2, який раніш не притягувався до адміністративної відповідальності, вказане правопорушення вчинив вперше.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову судді першої інстанції змінити в частині адміністративного стягнення та стягнути з ОСОБА_2 штраф у розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян,що становить 850 ( вісімсот пятдесят) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

В решті постанову залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП , суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 01 березня 2017 року, щодо ОСОБА_2, за ч. 2 ст. 123 КУпАП змінити в частині застосування адміністративного стягнення , стягнути з ОСОБА_2 штраф у розмірі 50 неоподаткованих доходів громадян,що становить 850 ( вісімсот пятдесят) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5