АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/743/17 Справа № 712/8683/17 Категорія: ст.124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Калашник В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" листопада 2017 р. м. Черкаси
Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності ,-

в с т а н о в и л а:
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 10.11.2016 о 16 год. 30 хв., керуючи автомобілем ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Грушевського в м.Черкаси, та здійснюючи поворот ліворуч до буд. № 97, не впевнившись у відсутності небезпеки, допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку прямо, та закінчував проїзд перехрестя з вул. Добровольчих Батальйонів на дозволений сигнал світлофору. Внаслідок ДПТ автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а гр. ОСОБА_2 - отримала травми.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, просив допитати свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що його вина у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведена, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції не з`ясовано всіх обставин справи, не допитано свідків, які були безпосередніми очевидцями ДТП. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснивши, що він не порушував ПДР України, виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофору та зупинився для того, щоб пропустити зустрічний транспорт. Після того, як автомобілі, які рухалися в зустрічному напрямку в лівій смузі, почали зупинятися, оскільки їм загорівся заборонений сигнал світлофору, він почав закінчувати маневр «поворот ліворуч», але завершити його не встиг, так як в зустрічному напрямку руху, по правій смузі, на заборонений сигнал світлофору рухався на великій швидкості автомобіль Daewoo Nexia під керуванням водія ОСОБА_5 , з яким відбулося зіткнення.
В судове засідання апеляційної інстанції з`явився інший учасник ДТП - ОСОБА_5 та його захисник Горобець С.О., які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Крім того, ОСОБА_5 пояснив, що він керував автомобілем Daewoo Nexia та рухався ближче до краю правої смуги руху, перетинаючи перехрестя вул. Грушевського та вул.. Добровольчих Батальйонів на зелений сигнал світлофору, та зіткнувся з автомобілем ВАЗ 21099 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку, та повертаючи ліворуч, не встиг виконати маневр, не надав йому переваги в русі, в результаті чого відбулася ДТП. Також зазначив, що він намагався уникнути зіткнення шляхом маневрування ліворуч, але йому цього зробити не вдалося, оскільки виїхати на зустрічну смугу руху не було можливості, так як там також рухалися автомобілі, крім того, водій автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_1 не міг оперативно закінчити маневр, оскільки йому також необхідно було пропустити пішоходів, які переходили вулицю Добровольчих Батальйонів.
Перевіривши матеріали справи, які надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які встановлені протоколом про вчинення адмінправопорушення та матеріалами справи, довів його провину в ньому, і надав належну оцінку діям винного.

Відповідно до п.2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п.16.6 ПДР України - повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Вказаних вимог апелянт ОСОБА_1 не дотримався, що підтверджується матеріалами справи, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04.07.2017, відповідно до якого ОСОБА_1 10.11.2016 року о 16 год. 30 хв. , керуючи автомобілем ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Грушевського в м.Черкаси, та здійснюючи поворот ліворуч до буд. № 97, не впевнившись у відсутності небезпеки, допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку прямо, та закінчував проїзд перехрестя з вул. Добровольчих Батальйонів на дозволений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 2.3 б та 16.6 ПДР України (а.с. 1);

-даними схеми місця пригоди від 10.11.2016, з якою учасники ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були згідні, про що свідчать їх підписи, зауваження до вказаної схеми відсутні. З даної схеми вбачається, що зіткнення автомобілів відбулося на відстані 7,5 м. від лівого краю дороги ( всього ширина дороги 10,5 м), що підтверджує покази водія ОСОБА_5 з приводу того, що він, побачивши автомобіль ВАЗ - 21099, який повертав ліворуч, намагався уникнути зіткнення шляхом маневрування ліворуч . Також вказаний факт спростовує покази ОСОБА_1 з приводу того, що в лівій смузі зустрічного руху зупинилися автомобілі, так як їм загорівся заборонений сигнал світлофору, оскільки, якби вказаний факт відповідав дійсності, то ОСОБА_5 не мав би можливості маневрувати, не пошкодивши їх;
-даними протоколу огляду місця події від 10.11.2016 р. ( а.с. 10-14);
-даними висновку експерта № 02-01/54 від 05.01.2016 р;
-поясненнями свідка ОСОБА_6 , про те що він 10.11.2016 р. близько 16 год 30 хв. рухався за автомобілем Daewoo Nexia, який переїжджав перехрестя вул. Грушевського та вул. Добровольчих Батальйонів на зелений сигнал світлофору. Також на зустріч рухалися транспортні засоби, що свідчило про те, що горів зелений сигнал світлофору. Водій автомобіля ВАЗ - 21099 ОСОБА_1 при повороті ліворуч, не надав переваги в русі, в результаті чого відбулося ДТП (а.с. 26);
-показами свідка ОСОБА_7 , яка також підтвердила, що водій автомобіля Daewoo Nexia рухався на зелений сигнал світлофору, в свою чергу водій автомобіля ВАЗ - 21099 ОСОБА_1 при повороті ліворуч не надав переваги в русі, в результаті чого відбулося ДТП ( а.с. 7).
Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином, наведені вище докази спростовують доводи апелянта про те, що він не порушував ПДР України та що водій автомобіля Daewoo Nexia ОСОБА_5 рухався на заборонений сигнал світлофору.
Крім того, суд першої інстанції критично оцінив письмові показання свідка ОСОБА_8 , оскільки вони спростовуються показаннями інших свідків та матеріалами провадження.
З пояснень ОСОБА_5 також вбачається, що у водія автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_1 не було можливості оперативно закінчити маневр повороту ліворуч, оскільки йому також необхідно було пропустити пішоходів, які переходили вулицю Добровольчих Батальйонів. Даний факт свідчить про те, що вказаним пішоходам горів зелений сигнал світлофору, а відповідно і водій автомобіля Daewoo Nexia рухався на зелений сигнал світлофору.
Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_1 з приводу допиту в апеляційному суді свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,ОСОБА_2 , то апеляційний суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки ОСОБА_1 в суді першої інстанції в передбаченому законом порядку не заявлялося клопотання про допит вказаних свідків, а апеляційний суд відповідно до вимог ст. 294 ч. 7 КУпАП може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Крім того, апелянт не надав апеляційному суду доказів того, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які , як він пояснив, є його знайомими, - були очевидцями ДТП. Їх показання в матеріалах даної справи відсутні.
Як вбачається з матеріалів провадження, за фактом даної ДТП відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, було внесено до ЄРДР 11.11.2016 року, 13.06.2017 р. слідчим прийнято постанову про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України ( а.с.3). Тому суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження по даній справі у зв`язку з закінченням строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, при цьому визнавши його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що свідок ОСОБА_6 не був очевидцем ДТП, а з`явився лише згодом, є безпідставними, та спростовуються показами ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 , які вони давали працівникам поліції 10.11.2016 безпосередньо на місці ДТП (а.с. 5,7).

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставним.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року залишити без задоволення.
Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2017 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка