Дата документу Справа № 320/4811/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 320/4811/17 Головуючий в 1 інстанції Редько О.В.
Провадження №33/778/916/17 Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю ОСОБА_2, розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

згідно з постановою суду, 04 липня 2017 року о 21 годині 00 хвилин в м. Мелітополь Запорізької області по вул. І.Алексєєва на перехресті з вул. 60 років Жовтня ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, 04 липня 2017 року о 21 годині 00 хвилин в м. Мелітополь Запорізької області по вул. 60 років Жовтня ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 маневруючи праворуч на вул.. І.Алексєєва не переконався ще це буде безпечним, не обрав безпечної швидкості руху та виїхав на зустрічну смугу де скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. Автомобілі отримали ушкодження. Без постраждалих.

Крім того, 04 липня 2017 року о 21 годині 00 хвилин в м. Мелітополь Запорізької області по вул. І.Алексєєва на перехресті з вул. 60 років Жовтня ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 та став учасником ДТП, місце пригоди залишив. Вжиті заходи до розшуку.

Таким чином, ОСОБА_2 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що не згодний із зазначеною постановою у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в моїх діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що в постанові суду не вказано, які саме пункти ПДР він порушив, не зазначено чим саме підтверджується його вина, чи проходив він медичне обстеження. Окрім того, вказує, що в постанові суду зазначено, що до адміністративної відповідальності притягується «особа без громадянства», однак дане твердження є невірним, оскільки в судовому засіданні ним було надано паспорт громадянина України, у зв'язку з чим, суддя при розгляді справи не в повній мірі встановив всі обставини справи. Також вказує, що фактично в судовому засіданні не встановлено автомобіль, яким він нібито керував. В постанові суду також зазначено, що вказаний вище автомобіль належить йому, однак він не є власником автомобіля, що також підтверджується копією технічного паспорту. 04 липня 2017 року йому стало зле в результаті вживання алкоголю, він зателефонував своїй знайомій ОСОБА_4 з проханням відвезти додому, в процесі їзди і було скоєно ДТП, що також підтвердила свідок ОСОБА_4 та показала, що саме вона керувала автомобілем, однак суд не прийняв до уваги її доводів, а тому фактично розглянув справу в односторонньому порядку з обвинувальним ухилом. Також, свідки які приймали участь у справі давали не ті свідчення, які вказані в постанові. Судом першої інстанції порушено вимоги ст. 33 КУпАП, оскільки постанова не містить даних про місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан, стан здоров'я, що свідчить про необґрунтованість постанови судді.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушеннях підтверджується відомостями, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення серії БР № 049569 від 05.07.2017 року, БР № 049568 від 05.07.2017 року та серії БР № 049570 від 05.07.2017 року (а.с. 5, 15, 29), схемою ДТП від 05.07.2017 року (а.с. 16), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 липня 2017 року за № 433, в якому зазначено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 6), письмовими поясненнями ОСОБА_2, в яких останній зазначив, що 04.07.2017р. керував автомобілем «Шкода форман» НОМЕР_5, напередодні вживав спиртні напої (2 л. пива), попереду рухався автомобіль ЗАЗ 2109, який несподівано для нього зупинився та він скоїв зіткнення передньою частиною своєї автівки із задньою лівою боковою частиною автомобіля ЗАЗ 2109, після чого місце ДТП покинув (а.с. 7), письмовими поясненнями ОСОБА_5, в яких останній зазначив, що 04.07.2017р. керував автомобілем НОМЕР_3 в м. Мелітополь в напрямку вул. Левоневського, з вул. 60 років Жовтня виїхав автомобіль Шкода, який здійснив зіткнення лівою передньою стороною свого автомобіля в його ліву задню частину, після ДТП водій автомобіля Шкода поїхав (а.с. 20).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.

Апеляційний суд вважає, що не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення доводи апелянта щодо неточностей в постанові суду стосовно зазначення ОСОБА_2, як особу без громадянства, помилку з назві автомобіля та інше, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та можуть бути усунуті шляхом виправлення описок.

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечує провину, зазначаючи про те, що не керував вказаним транспортним засобом.

Натомість, дані твердження є непереконливими та такими, що спростовуються сукупністю доказів, зокрема, поясненнями інспектора Петренко О.А., потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6,які останні давали у суді першої інстанції.

Так, інспектор Мелітопольського ВП ГУНП ст. лейтенант поліції Петренко О.А. в судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_5 самостійно знайшов правопорушника та викликав наряд поліції. Правопорушник ОСОБА_3 самостійно дав пояснення, що вжив 2 л. пива, вчинив ДТП з необережності та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він дуже чітко бачив водія, оскільки зіткнення прийшлося на його сторону. Водієм був, як потім з'ясувалося, саме ОСОБА_3 Правопорушник покинув місце правопорушення та зник. Потерпілий попросив друзів звернутися до працівників поліції та повідомити про обставини ДТП. Через три години потерпілому стало відомо, що автомобіль правопорушника знаходиться в районі «Нового Мелітополя», після чого він відправився на місце з метою, щоб ОСОБА_3 не зник та очікував приїзду працівників поліції.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що за кермом автівки Skoda Formula д/н НОМЕР_4 був саме чоловік. Після зіткнення автівка Skoda Formula д/н НОМЕР_4 зникла з місця вчинення ДТП.

Крім того,сам ОСОБА_3 надавав пояснення у письмовому вигляді щодо керування транспортним засобом після вживання спиртних напоїв та скоєння ДТП. Дані пояснення узгоджуються із іншими наявними доказами та у своїй сукупності підтверджують факт провини ОСОБА_3

Щодо показів свідка ОСОБА_4 суд першої інстанції віднісся критично, з чим також погоджується і апеляційний суд, оскільки правопорушник є її знайомим, та покази даного свідка суперечать наявним письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи.

Отже, досліджені докази оцінені судом у їх сукупності, є такими, що узгоджуються між собою та достатніми для висновку про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП та, враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, наклав стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому доводи апеляції з цього приводу є безпідставними.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник