Номер провадження: 33/785/1662/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Тьосовій Я.В. та за участю представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 26.09.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, який офіційно не працює та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови, 05.08.2017 року, о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_4, рухаючись по вул. Південна дорога, буд. 2 в м. Одесі, керував транспортним засобом марки «Сhrysler grand voyager», номерний знак FFG 595, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду склав 0,91 проміле. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку в медичному закладі ОСОБА_4 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.9 ПДР.

Не погоджуючись з постановою судді, діючий в інтересах ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню. При цьому зазначив, що місцевим судом справу розглянуто без участі ОСОБА_4, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та послався на те, що суд першої інстанції фактично не зясував обставин, які мають суттєве значення при постановленні рішення.

Крім того, апелянт наголошує, що показники приладу «Драгер», за допомогою якого було проведена перевірка ОСОБА_4В на стан алкогольного спяніння, не можуть вважатися доказом винуватості останнього, оскільки, як вбачається із державного реєстру, свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 щодо електродіагностичного приладу «Alkotest 6810» згідно наказу МОЗ України від 10.02.2010 року №95 втратило чинність 10.02.2015 року.

При цьому, зазначає, що результати алкотестеру не можуть вважатися належними, оскільки згідно до листа-відповіді Гідрометцентру Чорного та Азовського морів від 11.10.2017 року №09-15/868 температура повітря в м. Одеса з 02.30 годин по 03.30 годину 25 серпня 2017 року становила 15,7 0С. Між тим, як з роздрукованого газоаналізатором «Alkotest 6810» результату тесту вбачається, що температура навколишнього середовища 25.08.2017 року о 03 годині 06 хвилин становила +26 0С.

Також вказує, що копія протоколу, яка вручена ОСОБА_4 суттєво відрізняється від оригіналу цього протоколу, який залучений до матеріалів справи, що свідчить про внесення до нього додаткових записів.

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Також апелянт подав клопотання про поновлення строку для апеляційного оскарження постанови районного суду, і при зазначає, що судове засідання відбулося за відсутністю ОСОБА_4, копія постанову йому не надсилалась, внаслідок чого копію постанови він отримав в канцелярії суду лише 09.10.2017 року, що на його думку вказує на поважність причини пропуску строку на оскарження постанови районного суду, в звязку з чим він просить його поновити.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3, який підтримав доводи свого клопотання та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного:

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_4, постанова суду першої інстанції винесена 26.09.2017 року та у цей же день направлена йому поштою, але відсутні докази про її отримання апелянтом в строк передбачений для можливості її апеляційного оскарження / а.с. 9 /.

Крім того, з наявних матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови була отримана апелянтом в канцелярії районного суду лише 09.10.2017 року /а.с.10/, а апеляційна скарга подана 13.10.2017 року, тобто в передбачений законом строк.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання ним постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду є обґрунтованими, апеляційна скарга подана ним в передбачений законодавством строк, в звязку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

Що стосується доводів апелянта про порушення його прав та розгляд справи без його належного повідомлення про дату та час судового розгляду та за його відсутності, апеляційний суд вважає ці доводи безпідставними та такими, які не підтверджені матеріалами справи.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був повідомлений про дату та час розгляду справи, які були призначені на 26.09.2016 року, про що свідчить запис в протоколі про адміністративне правопорушення та його підпис /а.с. 2/ і справа була розглянута судом саме у зазначений в протоколі день, про що вірно зазначено в оскаржуваній постанові районного суду.

В звязку з цим апеляційний суд вважає, що при судовому розгляді адміністративної справи відносно ОСОБА_4 в районному суді вимоги ст. 268 КУпАП були дотримані у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1ст.130 КУпАП, необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є встановлений факт наявності у особи алкогольного спяніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння в умовах лікувального закладу, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, районний суд послався на те, якими доказами підтверджується факт скоєння останнім адміністративного правопорушення і на підставі яких матеріалів він прийшов до висновку про його винність.

При цьому серед таких доказів районний суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, пояснення свідків та інші матеріали адміністративної справи.

З таким висновком районного суду про наявність провини ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно погодитись з наступних причин :

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 005489 від 25.08.2017 року, згідно з яким ОСОБА_4 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що було зафіксовано приладом «Драгер» ARBL-0796, результат 0.91 проміле алкоголю, в присутності двох свідків.

Крім того, факт перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та знаходження його в стані алкогольного спяніння підтверджений письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були залучені в якості свідків правопорушення, а саме фіксування стану алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» і які пояснили, що у їх присутності ОСОБА_4 добровільно продув трубку пристрою «Драгер» і було зафіксовано у нього стан алкогольного спяніння. а саме наявність 0.91 проміле алкоголю, з чим ОСОБА_4 був згоден / а.с. 4-5/.

Крім того, поясненнями свідка ОСОБА_7 підтверджений факт наявності у ОСОБА_4 явних ознак алкогольного спяніння та відмови останнього від проходження огляду в медичному закладі.

Актом огляду на стан алкогольного спяніння згідно якого за допомогою пристрою «Драгер» ARBL-0796, результат 0.91 проміле алкоголю / а.с. 3 /.

При цьому ОСОБА_4 на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його повністю визнав та підписав протокол, про що свідчить його особистий підпис / а.с. 2 /.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_4 відмовся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу, що останнім також не заперечувалося.

Також слід відмітити, що інші матеріали адміністративної справи також не містять доказів того, що на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 був з цим незгодний або заперечував проти результатів тесту на наявність у нього алкогольного спяніння, так як це підтверджується його підписом в акті огляду на стан алкогольного спяніння / а.с. 3/ і в чеку пристрою «Драгер» / а.с. 2-а /.

За встановлених апеляційним судом обставин та визнання на місці складання протоколу ОСОБА_4 факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння і в тому числі підтвердження факту відмови останнього від проходження огляду, не можуть бути прийняті до уваги як належні та беззаперечні доводи його представника щодо проведення такого огляду приладом «Alkotest 6810», свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 якого втратило свою чинність, в тому числі з посиланням невідповідності даних температурного режиму зазначеного приладу.

Інші порушення вимог ст. 256 КУпАП, на які посилається представник ОСОБА_4, не є грубими порушеннями норм КУпАП та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованості доводів апеляційної скарги його представника - адвоката ОСОБА_3 та виказаними в суді апеляційної інстанції щодо невинуватості ОСОБА_4 у вчиненому правопорушенні, а тому вважає доводи представника неналежними та безпідставними, а постанову районного суду законною та обґрунтованою.

Позиція апелянта на час розгляду справи апеляційним судом щодо невизнання своєї вини та посилання на допущені районним судом порушення, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив

Клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2017 року - задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_3 строк на оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2017 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення .

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 26.09.2017 року відносно ОСОБА_4, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області .ОСОБА_8.