Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.03.2017 року на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як встановив суд, 9 лютого 2017 року о 0 годин 55 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вул. Саперно-Слобідській, 57 в м. Києві, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 12.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) під час вибору безпечної швидкості руху не урахувала дорожню обстановку, внаслідок чого не впоралася з керуванням і здійснила наїзд на металевий відбійник, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Крім того, за викладених обставин ОСОБА_4, яка керувала автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилилася, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про неповноту судового розгляду та порушення суддею місцевого суду її права на захист, оскільки всупереч вимогам ст.268 КУпАП за відсутності даних про її своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи, про що свідчить повернення повістки про виклик з відміткою " за закінченням терміну зберігання", і за наявності направлених двічі електронних повідомлень про неможливість _________________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1561/2017 Постанова винесена суддею Ладиченком С.В.

Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП

з'явитися до суду через хворобу справу розглянуто під час її відсутності. Крім того, ОСОБА_4 вказує не невідповідність постанови судді вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, оскільки судове рішення не містить жодних посилань на докази та їх оцінку судом на підтвердження її винуватості.

Вказує і на порушення вимог ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, адже поліцейський не роз'яснив порядок застосування спеціального технічного засобу, не вказав його назву, не надав свідоцтв чи сертифікатів. Що стосується свідків, то на час складання протоколу про адміністративне правопорушення вони знаходилися на значній відстані від неї, не чули її пояснень та зауважень і не могли виявити ознаки нібито алкогольного сп'яніння. В судове засідання ці особи не викликалися, а тому, на думку ОСОБА_4, суд не повинен був брати до уваги їхні письмові пояснення, які не містять даних про час їх відібрання і викладені на бланку. Звертає увагу і на те, що від керування транспортним засобом вона відсторонена не була.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що копія постанови, як це передбачено ст.285 КУпАП, їй не висилалася.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав клопотання про поновлення строку оскарження постанови і апеляційну скаргу та просив їх задовольнити, стверджуючи про відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративних правопорушень; опитавши свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_4 04.06.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто без її участі, копія постанови всупереч вимогам ст.285 КУпАП їй не висилалася і відомості про отримання нею копії судового рішення у справі відсутні. За таких обставин строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними матеріалами адміністративної справи, суд у постанові лише формально продублював зміст протоколів про адміністративне правопорушення, викладаючи встановлені обставини.

З досліджених апеляційним судом доказів випливає, що згідно з протоколами про адміністративне правопорушення 9 лютого 2017 року о 0 годин 55 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вул. Саперно-Слобідській, 57 в м. Києві, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 12.1 ПДР під час вибору безпечної швидкості руху не урахувала дорожню обстановку, внаслідок чого не впоралася з керуванням і здійснила наїзд на металевий відбійник, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Крім того, за викладених обставин ОСОБА_4, яка керувала автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння - нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР (а.с.2, 3).

Письмові пояснення ОСОБА_4 по суті порушень у протоколах та в матеріалах справи відсутні.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які зазначені в протоколі, випливає, що в їх присутності водій ОСОБА_4 відмовилася від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу "Drдger" (а.с.2, 3).

Згідно з схемою місця ДТП, наїзд на металевий відбійник стався на вул. Саперно-Слобідській, 57 у м. Києві, внаслідок чого в автомобілі "Infinity" було пошкоджено передню частину (а.с.4).

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4 не з'явилася і надала через захисника письмові пояснення, в яких заперечила факт керування автомобілем, стверджуючи про те, що на момент ДТП за кермом знаходився власник автомобіля ОСОБА_7 Після пригоди ОСОБА_7 залишив її в автомобілі і сказав, що поблизу є станція з технікою, яка зможе витягнути автомобіль, тому що за допомогою евакуатора це зробити неможливо. Через певний час приїхали поліцейські і, так як вона одна була біля автомобіля, стали складати протоколи. Оскільки транспортним засобом вона не керувала, то відмовилася проходити огляд на стан сп'яніння. Пізніше працівники поліції покликали двох осіб, які зафіксували, що вона відмовилася проходити огляд (а.с.44).

Свідок ОСОБА_7 дав суду пояснення, в яких підтвердив, що в ніч з 8 на 9 лютого 2017 року керував автомобілем НОМЕР_2, власником якого являється. Автомобіль занесло і відбувся наїзд на стовп. Для того, щоб витягти автомобіль з кучугура та від відбійника, пішов шукати допомогу, а ОСОБА_4 залишилася в автомобілі. Коли повернувся, поліцейські вже складали протоколи щодо неї, повідомивши, що вони будуть доводити протилежне в суді, у зв'язку з чим виникла конфліктна ситуація, хоча і посвідчення водія, і документи на автомобіль були при ньому.

Згідно з даними у схемі ДТП та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля НОМЕР_2 є ОСОБА_7 (а.с.4, 60-61).

З метою з'ясування обставин оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом двічі викликалися свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та пояснення яких наявні в справі, а також було витребувано відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника Управління патрульної поліції у м. Києві.

Свідок ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, а повістки про виклик до суду ОСОБА_6 повернулися з відміткою на конверті "за закінченням терміну зберігання". За повідомленням Управління патрульної поліції у м. Києві відеозапис з нагрудної відеокамери не зберігся (а.с.48-51, 52).

Даючи оцінку доказам у справі, суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_4, свідка ОСОБА_7 і вважає, що наявні у справі докази їх не спростовують.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що ОСОБА_4 адміністративні правопорушення не вчинювала, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.

Водночас, доводи ОСОБА_4 про порушення судом її прав, оскільки повідомлення про дату і місце розгляду справи вона не отримувала, а, розглянувши справу під час її відсутності без даних про своєчасне сповіщення та за наявності направленого електронним зв'язком клопотання про неможливість з'явитися за станом здоров'я, не можуть бути взяті до уваги.

У справі наявні відомості про направлення ОСОБА_4 повісток про виклик до суду із зазначенням дати і місця розгляду справи на 10.03.2017 року, 31.03.2017 року (а.с.6, 9). При цьому одну з повісток не було вручено з незалежних від суду причин і вона повернулася до суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", оскільки ОСОБА_4 сама не з'явилася за нею на поштове відділення. Однак з електронних повідомлень, які надходили за день до судових засідань і в яких вона просила відкласти розгляд справи у зв'язку з неможливістю прибути за станом здоров'я, зазначала дату та час судового засідання, вбачається, що ОСОБА_4 була сповіщена про розгляд справи (а.с.8, 10). Одне з таких клопотань було задоволено судом, а після надходження повторного клопотання, враховуючи відсутність будь-яких документів на підтвердження поважності причин двох неявок у судові засідання, на час прийняття рішення у суду формально були підстави вважати про затягування розгляду справи.

А тому доводи в апеляційній скарзі про допущені суддею місцевого суду процесуальні порушення стосовно незабезпечення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є надуманими.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_4 строк оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року, якою на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік, скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн