Справа № 694/377/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 по вул. Котовського, 16 в Черкаській області, наказом по підприємству від 08.07.2015 року № 25-К призначений на посаду директора ТОВ «Сіріус-Агро»

за адміністративне правопорушення передбачене ст. 41 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

До Звенигородського районного суду надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу № 23-10-19/0116 від 17.02.2017 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.41 КУпАП щодо порушення законодавства про працю.

Так, ОСОБА_1 будучи директором ТОВ «Сіріус-Агро» письмово не повідомляв працівників про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні, зокрема працівник ОСОБА_2 перебував у відпустці з 03.12.2016, повідомлення про дату початку відпустки для ознайомлення не надано, працівник ОСОБА_3 перебував у відпустці з 03.01.2017, повідомлення про дату початку відпустки для ознайомлення не надано, що є порушенням ч.5 ст.79 КЗпП. З відомостей нарахування та виплати заробітної плати встановлені порушення строків виплати заробітної плати, що є порушенням норм ч. 1,2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, заробітна плата: - за грудень 2016 виплачена 13.02.2017 по відомості на виплату заробітної плати №1 від 13.02.2017, зокрема працівникам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за січень 2017 виплачена 13.02.2017 по відомості на виплату заробітної плати №2 від 13.02.2017, зокрема працівникам ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Виплата індексації заробітної плати за 2015, 2016 роки здійснена 17.02.2017р. по відомості на виплату заробітної плати № 4, тобто порушено строки виплати індексації більше як на один місяць 35 працівникам, зокрема ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 Розмір заробітної плати за першу половину місяця працівникам підприємства не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника адміністрацією підприємства не дотримано. Відомості виплати заробітної плати за першу половину грудня 2016, січня 2017 (аванс) для ознайомлення не надано, що є порушенням вимог ч. З ст. 115 КЗпП України, ч. З ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки, зокрема згідно наказу №60-к від 30.11.2016 працівник ОСОБА_2 перебував у відпустці з 03.12.2016 по 26.12.2016, про те виплата відпускних станом на день проведення перевірки не відбулася, згідно наказу №64-к від 28.12.2016 працівник ОСОБА_3 перебував у відпустці з 03.01.2017 по 28.01.2017, про те виплата відпускних станом на день проведення перевірки не відбулася, Що являється порушенням ч.4 ст.115 КЗпП, ст.21 ЗУ «Про відпустки». При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, не проводиться в день звільнення, що є порушенням вимог ч.І ст.116 КЗпП. Так, наприклад, відповідно до наказу № 63-к від 26.12.2016 звільнено працівницю ОСОБА_13, про те повний розрахунок з працівницею проведений 13.02.2017 по відомості на виплату заробітної плати №1.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, але по електронному повідомленню № 49 від 31.03.2017 року повідомив суд про наступне: - з неможливістю прибуття на судове засідання по справі 694/377/17 прошу розглянути справу без моєї присутності.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами, а

саме: протоколом № 23-10-19/0116 від 17.02.2017 року, ОСОБА_5 перевірки ТОВ «Сіріус-Агро» № 23-10-19/0160.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується його письмовим поясненням в протоколі, в графі «Пояснення особи, щодо якої складений протокол» де власноручно ОСОБА_1 виконано запис змісту: - Всі зауваження, недоліки, порушення будуть усунуті, а в подальшому все буде виконано та зроблено згідно чинного законодавства. Дане пояснення затверджено підписом ОСОБА_1 17.02.2017 року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що дії правопорушника ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ст. 41 ч.1 КУпАП.

Вивчивши надані матеріали справи, зважаючи на характер вчиненого діяння та особу порушника, вважаю необхідним застосувати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд при накладенні стягнення, керуючись ст.ст. 33-35 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

При обранні міри адміністративного стягнення, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного.

Пом`якшуючі вину обставини - визнання вини.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

Таким чином, дослідивши матеріали справи і оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням у своїй сукупності, вважаю, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.5 ст.79 КЗпП норм ч. 1,2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а тому вважаю, що його необхідно визнати винним в скоєні правопорушення передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП України та обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Даний вид стягнення в даному випадку, вважаю доцільним і достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення нових аналогічних правопорушень.

Згідно з положенням ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 40-1, 41ч.1, 283КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. судового збору. (Отримувач коштів ГУК у м. Києві (м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Код банку отримувача (МФО) 820019, Рахунок отримувача 0001, Код класифікації доходів бюджету22030106).

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та пред»являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Звенигородського

Районного суду ОСОБА_14