Номер провадження: 33/785/206/17
Номер справи місцевого суду: 516/250/16-п
Головуючий у першій інстанції Шумейко М. Т.
Доповідач Грідіна Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 року м. Одеса

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року. м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Грідіна Н.В., з участю ОСОБА_2, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 21 грудня 2016 року,

встановила:

Вказаною постановою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаюча

АДРЕСА_3, зареєстрована АДРЕСА_1,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП,а саме в тому, що 25 вересня 2016 року, близько 13:00 год., в АДРЕСА_1, в присутності дитини, висловлювалася в адресу колишнього чоловіка ОСОБА_3 брутальною лайкою, чим вчинила психологічне насильство в сім`ї.

На ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді виправних робіт строком 30-ти годин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови суду посилаючись на те, що копію постанови суду вона отримала 28.12.2016 року, після чого звернулася з апеляційною скаргою 05.01.2017 року.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, посилаючись на те, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, суд справу розглянув неповно та однобічно, протокол складений у порушення вимог закону.

Заслухавши ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 285 КУпАП, копія постанова протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова суду була винесена 21.12.2016 року, однак, за заявою ОСОБА_2 копія постанови була їй видана 28.12.2016 року, в зв'язку з чим ОСОБА_2 була позбавлена можливості своєчасно оскаржити постанову суду, що є підставою для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, згідно ст. 294 ч. 2 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, 23.10.2016 року інспектором Біляївського ВП ГУНП в Одеської області Олефіром С.А. був складений протокол серії АА №390260 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КупАП.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_2 25 вересня 2016 року, близько 13:00 год. в АДРЕСА_1, в присутності дитини, висловлювалася на адресу колишнього чоловіка ОСОБА_3 брутальною лайкою.

Разом з тим, згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КупАП, вчинення насильства в сім'ї, є умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення фактично не встановлені та не зазначені кваліфікуючи ознаки адміністративного правопорушення, які передбачені в диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП, в зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Крім того, в протоколі зазначені прізвища свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які не були свідками подій 25.09.2016 року, що вбачається з пояснень потерпілого ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно зазначених норм закону особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені місце, час вчинення, фактичні обставини події та кваліфікуючи ознаки правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як складений з порушенням вимог ст. 251 КУпАП, в зв'язку з чим протокол є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Однак, в постанові суду першої інстанції, за межами кваліфікуючих ознак, які інкримінувалися ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначена кваліфікуюча ознака вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства в сім`ї, що є порушенням вимог закону та права на захист останньої, так як неможливо захищатися від обвинувачення у вчиненні дій, які фактично не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд не звернув уваги, що під час зазначеної події 25.09.2016 року саме ОСОБА_2 звернулася з викликом до Біляївського відділу поліції щодо вчинення насильства відносно неї колишнім чоловіком ОСОБА_3 та його батьками в квартирі, в якій прописані не тільки потерпілий, а також ОСОБА_2 та їх неповнолітня дитина.

Однак, при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 пояснила, що відповіді або відповідного процесуального документу щодо зазначеного звернення від Біляївського відділу поліції не надійшло, після вчиненого відносно неї насильства вона з дитиною була вимушена покинути квартиру, яка є сумісною власністю подружжя.

Разом з тим, протокол від 23.10.2016 року складений інспектором Біляївського ВП ГУНП в Одеської області Олефіром С.А. на підставі заяви ОСОБА_3 від 27.09.2016 року, про вчинення ОСОБА_2 насилля відносно нього та його батьків, яких він викликав по телефону до квартири в зв'язку з конфліктом зі ОСОБА_2 .

При таких обставинах, згідно вимог ст. 294 КУпАП, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як її доводи знайшли підтвердження. При розгляді справи та винесенні постанови судом першої інстанції не були в повному обсязі дотримані вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП, а саме суд не перевірив відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам законодавства. На підставі протоколу, який є недопустимим доказом, в зв'язку з чим на його підставі особа не могла бути притягнена до адміністративної відповідальності, встановив вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченогоч. 1 ст.173-2 КУпАП, кваліфікуючи ознаки якого їй в протоколі не інкримінувалися, чим порушено право останньої на захист. Відповідно, в постанові суду першої інстанції неправильно встановлені фактичні обставини події, які інкримінувалися ОСОБА_2

З урахуванням наведених обставин, встановлених при розгляді апеляційної скарги, відповідно до вимог ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 294 ч. 8 п. 2 КУпАП, постанова суду має бути скасована, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 має бути закрито, в зв'язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Теплодарського міського суду Одеської області від 21 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 21 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді виправних робіт строком 30-ти годин - скасувати.

Провадження по справам відносно ОСОБА_2 закрити, на підставі ст.247 ч. 1 п. 1 КУпАП, в зв'язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) Н.В. Грідіна

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області Н.В. Грідіна