ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., з участю прокурора Британської О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, суддя у відставці, за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2017 року з Апеляційного суду Вінницької області до Жмеринського міськрайонного суду надійшла справа про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.127-6 КУпАП.

В протоколі №16 від 24.10.2017 року зазначено, що ОСОБА_1 Указом Президента України від 17.06.1998 «Про призначення судів», призначений на посаду судді Тульчинського районного суду Вінницької області. Указом президента України від 26.07.2007 «Про призначення голів, заступників голів районних (міських) судів та переведення суддів» переведено суддю Тульчинського районного суду Вінницької області Перевєрзєва С.В. на роботу на посаді судді Барського районного суду Вінницької області в межах пятирічного строку та призначено його головою суду. Відповідно до ст. 116, ч. 1 ст. 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 34 Закону України «Про відпустки», на виконання Постанови Верховної Ради України №1600-VIII від 22.09.2016, рішення Вищої ради правосуддя №2589/0/15-16 від 19.09.2016, наказом №38-к від 04.10.2016 Барського районного суду Вінницької області «Про відрахування зі штату Барського районного суду судді Переверзєва С.В.» ОСОБА_1 звільнено з посади судді Барського районного суду Вінницької області. В порушення абзацу першого ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» голова Барського районного суду подав щорічну декларацію за 2016 рік лише 05.04.2017 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що на початку березня 2017 року він почав заповнювати електронну декларацію на офіційному сайті НАЗК. Після заповнення ним декларації за 2016 рік він неодноразово намагався подати свою декларацію, але в звязку з некоректною роботою системи на офіційному сайті НАЗК не вдавалось подати декларацію. 30.03.2017 він під час чергової спроби подати декларацію, увійшов до системи і подав декларацію, про що зробив самостійно скриншот, який разом з поданою декларацією додав своїх пояснень, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення (а.с.11). У зробленому ним скриншоті міститься напис: «Декларацію успішно збережено», чому система на офіційному сайті НАЗК не прийняла його декларацію, йому не відомо, з його припущень декларацію не було прийнято на офіційному сайті НАЗК через некоректну роботу системи. Вже після 01.04.2017 він увійшов на офіційний сайт НАЗК і побачив, що його декларація не була подана. Він передзвонив в державну судову адміністрацію, де йому порадили «скинути» декларацію до реєстру ще раз. 05.04.2017 він подав «скинув» електронну декларацію повторно.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд розглянувши адміністративні матеріали, вислухавши пояснення сторін приходить таких висновків.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.172-6 КУпАП утворює несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, яка уповноважена на виконання функцій держави.

Диспозиція вказаної статті за своїм змістом є бланкетною, тобто такою, яка лише описує правопорушення, однак, для повного визначення його суті відсилає до спеціального закону.

Згідно підпункту «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої ради правосуддя, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обовязків у суді);

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 2 п. 5, п.8 та п.9 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, склад адміністративного проступку за ст.172-6 КУпАП утворюють дії службових осіб, які є суб'єктами декларування, щодо свідомого неподання декларації у строк, визначений законом, без поважних на те причин.

Постановою від 22.09.2016 №1600-VIII Верховної Ради України «Про звільнення суддів», наказом №38-к від 04.10.2016 Барського районного суду Вінницької області «Про відрахування зі штату Барського районного суду судді Переверзєва С.В.» ОСОБА_1 звільнено з посади суді Барського районного суду у звязку з поданням заяви про відставку (а.с.32-34, 40).

Згідно з рішенням НАЗК від 15.07.2016 «Про початок роботи системи оподаткування та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», етап подачі декларації субєкта, який припинив діяльність, за 2016 рік закінчився 01 квітня 2017 року. Тобто, подача електронної декларації поза межами вказаного строку є порушення порядку подання та оприлюднення таких декларацій.

Як вбачається з протоколу, ОСОБА_1 відповідну декларацію за 2017 рік подав 05.04.2017, чим, на думку особи, яка склала протокол, порушила вказаний вище строк.

Тобто матеріалами справи має бути доведено, що ОСОБА_1 свідомо прагнув ухилитися від подачі електронної декларації, та на момент закінчення терміну подачі вказаного документа умисно не вчинив дії, які були необхідні для виконання покладеного не нього обов'язку.

У той же час, з наданих у засіданні пояснень вбачається послідовність дій користувача ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі декларацій. ОСОБА_1 до 01.04.2017 неодноразово здійснював спроби подати вказаний документ, однак через технічні збої у роботі електронного Реєстру, вважав, що подав дану декларацію 30.03.2017 року. Так, останній 30.03.2017 року, в черговий раз здійснив спробу подачі електронної декларації та, будучи впевненим у виконанні покладеного на нього обов'язку, вийшов з системи Реєстру, про що свідчить скриншот (а.с.11,12-23). Крім того, подальша поведінка суб'єкта декларування підтверджує наведений висновок суду, оскільки, дізнавшись про те, що фактично декларація, що подається особою, діяльність якої припинена за 2016 рік до Реєстру до 01.04.2017 не надійшла, 05.04.2017 він подав електронну декларацію повторно.

За наведених вище обставин у діях ОСОБА_1 не вбачається умисного несвоєчасного, без поважних причин, неподання декларації за 2016 рік особою, яка припинила діяльність уповноваженою на виконання функцій держави, що свідчить про відсутній у його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 172-6, 221, 247, 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_3