П О С Т А Н О В А

30 січня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.

розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від старшого інспектора РПП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, який працює слюсарем ПАТ «Центренерго» в особі Вуглегірської ТЕС ПАТ «Центренерго», зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2016 року о 12 годині 55 хвилин ОСОБА_1 на перехресті відомчої автодороги Вуглегірської ТЕС та вул. Ситника с. Луганське Бахмутського району Донецької області, керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO Т13110, державний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки та при виникненні небезпеки для руху та перешкоди у вигляді автомобілю NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_2, який виконував розворот, не вжив заходів щодо зменшення швидкості або безпечного його обїзду, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, від якого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_1, порушивши вимоги пунктів 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особу ОСОБА_1 встановлено на підставі копії посвідчення водія серії ВАН 796532, виданого ВРЕР м. Словянськ при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 25 червня 2013 року, йому розяснені права, передбачені ст.ст. 10 ч. 4, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, пояснивши, що 23 грудня 2016 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, він, керуючи автомобілем марки ЗАЗ-DAEWOO Т13110, державний номер НОМЕР_1, що належить його батькові ОСОБА_2, рухався по дорозі зі сторони станції Вуглегірська ТЕС в сторону сел. Світлодарськ Донецької області. В автомобілі на сусідньому пасажирському місці справа від нього сиділа його мати ОСОБА_3 Дорога має дві полоси протилежного руху, в той день освітлення було достатнє, туману не було, ожеледь. Підїжджаючи до перехрестя вказаної дороги з вулицею Ситника сел. Луганське, ОСОБА_1 побачив мікроавтобус сірого кольору, який стояв на правій полосі автодороги, тобто на полосі його руху перед ним. Мікроавтобус не рухався, на зустрічній полосі автомобілів не було, тому ОСОБА_1 вирішив обїхати мікроавтобус. З цією метою він ввімкнув лівий сигнал повороту, перестроївся у лівий ряд, тобто на зустрічну смугу, при цьому швидкість руху його автомобіля в цей момент була приблизно 10 км/год. Коли ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу, він побачив перед мікроавтобусом джип, який також стояв на проїжджій частині з правої сторони, при цьому в мікроавтобуса та джипа не були ввімкнені жодні сигнали. В цей же час джип почав розворот наліво, не включаючи сигналу повороту, автомобіль ОСОБА_1 був в цей час на відстані приблизно 3-х метрів від нього. ОСОБА_1 почав гальмувати, намагався обїхати джип, але уникнути зіткнення йому не вдалося і він передньою частиною свого автомобілю вїхав у ліву бокову сторону джипу. Після ДТП мікроавтобус зник, він був у шоковому стані тому навіть не помітив коли він поїхав, але точно памятає, що до приїзду працівників поліції. Вважає, що він особисто дотримувався всіх передбачених законодавством правил дорожнього руху, нічого не порушував і його вини у цій дорожньо-транспортній пригоді не має, у цьому повністю винуватий інший водій, тобто ОСОБА_4, тому просив суд закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 23 грудня 2016 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, вона їхала в автомобілі марки ЗАЗ-DAEWOO під керуванням її сина ОСОБА_1, вона сиділа на передньому пасажирському сидінні. Автомобіль рухався по дорозі зі сторони станції Вуглегірська ТЕС в сторону сел. Світлодарськ Донецької області. Дорога має дві полоси протилежного руху, на дорозі була ожеледь. Підїжджаючи до перехрестя вказаної дороги з вулицею Ситника сел. Луганське, свідок побачила мікроавтобус сірого кольору, який стояв на правій полосі автодороги, при цьому він не рухався, ніяких сигналів ввімкнено не було. ОСОБА_1 ввімкнув лівий сигнал повороту і почав перестроюватися на зустрічну смугу для того, щоб обїхати мікроавтобус, в цей час вона помітила, що перед мікроавтобусом стоїть ще один автомобіль чорного кольору, який без будь-яких сигналів, в тому числі і повороту, почав розвертатись в ліву сторону. ОСОБА_1 почав гальмувати, але уникнути зіткнення не вдалося і їх автомобіль вїхав передньою частиною в ліву бокову частину чорного автомобілю. В свідка заклинило двері, вона ледве вибралась з автомобіля, після чого викликала поліцію. Пояснення на місці ДТП писав інспектор поліції, вона їх читала, підписала, навіть зробила зауваження, що автомобіль чорного кольору почав розворот різко, інших зауважень у неї на той час не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є військовослужбовцем на посаді начальника відділу авто технічної інспекції управління безпеки дорожнього руху Головної військової інспекції дорожнього руху Головного управління військової служби правопорядку. В грудні 2016 року, точну дату він не памятає, приблизно 13 години 00 хвилин він за наказом керівника прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Вуглегірської ТЕС, оскільки одним з учасників ДТП був військовослужбовець ОСОБА_4, який керував автомобілем марки Ніссан. По приїзду на місце ДТП свідок побачив трохи за перехрестям автодороги Вуглегірської ТЕС з другорядною дорогою знаходились два автомобіля, один з них марки Ніссан під керуванням військовослужбовця ОСОБА_4, а другий ОСОБА_6 під керуванням ОСОБА_1 Як начальник відділу авто технічної інспекції управління безпеки дорожнього руху, свідок, маючи певні знання в області дорожнього руху, зрозумів, що сама подія ДТП сталася майже на перехресті, про що свідчили сліди юзу автомобіля ОСОБА_6. Водій автомобіля марки ОСОБА_6 ОСОБА_1 доки вони чекали приїзду працівників поліції розказав йому, що він рухався по автодорозі Вуглегірської ТЕС на спуск, побачив перешкоду у вигляді мікроавтобусу, який стояв на проїжджій частині, ОСОБА_1 почав його обїжджати і в цей момент побачив перед мікроавтобусом автомобіль Ніссан під керуванням ОСОБА_4, який здійснював поворот наліво на другорядну дорогу. В той день були погані погодні умови, оскільки була ожеледиця.

Під час розгляду справи сторонам були створені умови для повного, усебічного розгляду справи. Судом було розяснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право заявити клопотання про проведення експертизи з метою зясування причинного звязку між його діями та дорожньо-транспортною пригодою, проте, ОСОБА_1 таким правом не скористався, вважав, що необхідність у призначенні такої експертизи відсутня. У звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах доказами.

Заслухавши пояснення учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи, в тому числі і письмові пояснення другого учасника дорожнього-транспортної пригоди ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що, не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у скоєнні даного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується його ж показами, які свідчать, що перед зміною напрямку руху для обїзду мікроавтобусу, що стояв на правій полосі проїжджої частини, та виїздом на зустрічну смугу, він не впевнився, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не застосував усіх заходів, які б дозволили уникнути дорожньо-транспортної пригоди та не зіткнутися з транспортним засобом марки NISSAN X-TRAIL. Такі факти переконують суд в тому, що ОСОБА_1, додержуючись вимог пунктів 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.

Недивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 898814 від 23 грудня 2016 року та схемою ДТП доданою до нього, згідно якої автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т13110, державний номер НОМЕР_1, під час дорожньо-транспортної пригоди отримав наступні ушкодження: деформацію правого переднього крила, капоту, розбитий передній бампер справа, права передня фара, тріщини лобового скла, а автомобіль NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_3, в свою чергу, отримав наступні ушкодження: деформацію лівих передньої та задньої дверей.

Виходячи з такої схеми дорожньо-транспортної пригоди, характеру отриманих технічних ушкоджень та їх механізму, а також розміщення автомобілів на проїжджій частині, вказані в схемі так само узгоджуються з іншими доказами, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 6, 25), свідка ОСОБА_5, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с. 5), та письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4), фото таблицею до протоколу (а.с. 8).

Крім того, при перевірці матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 23 грудня 2016 року складено протокол серії АП1 №898813 за ст. 124 КУпАП (а.с. 12), який 26 грудня 2016 року направлено до суду м. Рівне для прийняття рішення (а.с.36-37). Дані щодо розгляду вказаного протоколу у суду на час розгляду цієї справи відсутні.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд також звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та схема дорожньо-транспортної пригоди були складені в присутності ОСОБА_1, ним підписані, жодних зауважень на час їх складання та підписання ОСОБА_1 не висував, так само як і письмові пояснення, надані ним після дорожньо-транспортної пригоди на окремому аркуші, які він власноручно підписав. Твердження ОСОБА_1, що відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення; «совершил ДТП объяснение на отдельном листе», та підпис поряд з нею, зроблені не ним, а іншою особою, суд розцінює як спосіб уникнути адміністративної відповідальності та намагання ОСОБА_1 введення суду в оману.

Твердження ОСОБА_1, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди: «вул. Ситника, 1, с. Луганське Бахмутського району», оскільки автодорога Вуглегірської ТЕС не проходить по території населених пунктів і там відсутнє перехрестя, а має місце примикання другорядної дороги, є неспроможними з наступних підстав. По-перше, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 898814 вказану адресу зазначено як місце складання протоколу, а місцем скоєння ДТП вказано перехрестя відомчої автодороги Вуглегірської ТЕС та вул. Ситника с. Луганське Бахмутського району Донецької області. По-друге, на фото таблиці видно, що автомобілі після ДТП розташовувались за перехрестям, при цьому і сам ОСОБА_1 і свідок ОСОБА_5, який прибув на місце ДТП вже після події, але як начальник відділу автотехнічної інспекції управління безпеки дорожнього руху має певні знання в сфері дорожнього руху, також зазначив, що зіткнення відбулося майже на перехресті автодороги Вуглегірської ТЕС з вул. Ситника с. Луганське.

Що стосується пояснень ОСОБА_1, що йому не були розяснені його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, суд не приймає їх до уваги, вважає, що таким чином ОСОБА_1 намагається уникнути відповідальності, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення мається підпис ОСОБА_1 після розяснення йому його прав та обовязків, передбачених вказаними статтями. Окрім того, він у судовому засіданні не спростовував той факт, що це дійсно його підписи стоять у протоколі після розяснення йому його прав.

Твердження ОСОБА_1 щодо розташування на правій стороні проїжджої частини мікроавтобуса, який він начебто обїжджав, суд приймає до уваги, оскільки вони підтверджуються також показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, допитаних в судовому засіданні, проте, вважає, що наявність на автодорозі перешкоди у вигляді мікроавтобуса на шляху автомобіля ОСОБА_1, жодним чином не впливає на прямий причинний звязок між порушенням ним вимог пунктів 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України з настанням дорожньо-транспортної пригоди та розташуванням на правій стороні проїжджої частини мікроавтобуса.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху України визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Діючи у відповідності до пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду.

Інших обставин, які мають суттєве значення для розгляду справи судом не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази та встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до однозначного висновку, що дії ОСОБА_1 знаходяться в прямому причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 винен в порушенні вимог пунктів 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України і в його діях мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, оцінюючи встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що в даній ситуації ОСОБА_1 повинен був бути гранично обережним, не створювати перешкод іншим учасникам руху, дотримуватись безпечної швидкості, здійснюючи рух по зустрічній смузі.

Аналізуючи здобуті у справі докази, суд бере до уваги тільки ті докази, які були здобуті у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що у справі досить доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, усебічного і об'єктивного розгляду справи, які вказують про винність ОСОБА_1

При цьому, свідчення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, оскільки він правил дорожнього руху не порушував, суд до уваги не бере, оскільки усі матеріали справи, говорять про зворотне. Таким чином, суд не бере до уваги аргументи особи, яка притягається до відповідальності про те, що в умовах дорожньої обстановки, що склалася, він не мав можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди і вважає, що його дії не знаходяться в прямому причинному зв'язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди. Суд розцінює пояснення ОСОБА_1, дані ним суду як спосіб уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні даного правопорушення, обираючи йому вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує дані про його особу, ступінь громадської безпеки скоєного, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують вину та інші суттєві обставини, а саме те, що ОСОБА_1 має постійне місце мешкання та роботи, враховуючи його майновий стан, суд вважає, що з метою його виховання у дусі додержання законів України, а також попередження скоєння ним нових правопорушень слід застосувати до нього стягнення у виді штрафу на користь державі в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. ст. 33, 124, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 320 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко