АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

потерпілої ОСОБА_1

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 5 липня 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладеного адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 годин, стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 16 червня 2017 року о 20 год. за місцем проживання в АДРЕСА_1, вчинив сварку відносно співмешканки ОСОБА_3, висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім'ї, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції не містить посилання на конкретні докази щодо визнання його винуватості, не містить пояснень та виклад фактичних обставин справи. Апелянт також зазначає, що в оскаржуваній постанові не зазначено, яке саме насильство було вчинене, так як суддя це не встановлював.

Щодо складеного протоколу працівниками поліції, то ОСОБА_2 звертає увагу на те, що висловлювання нецензурною лайкою в присутності дітей нічим не підтверджується, справа не містить будь-якого доказу на підтвердження вчинення насильства в сім'ї, а тому вважає складений протокол безпідставним.

Стосовно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16 червня 2017 року ОСОБА_2 також вказує, що з нього не вбачається висловлення нецензурною лайкою, а зазначено, що вчинено конфлікт психологічного характеру.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, опитавши свідків, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованим та підтверджуються наявними у справі та дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2., відповідно до якого встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (ас. 2), протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) (ас. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_1., відповідно до яких ОСОБА_2 вчинив конфлікт психологічного характеру в присутності двох синів віком 13 та 12 років (ас. 4).

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що в оскаржуваній постанові суддя не зазначив, яке саме насильство було вчинено, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовується сукупністю досліджених, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, доказів.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтримав подану апеляційну скаргу та пояснив, що 16 червня 2017 року між ним та співмешканкою ОСОБА_1 виникла звичайна суперечка. ОСОБА_1 взагалі не є його дружиною, а старший син не є його рідною дитиною. Між ним та ОСОБА_1 шлюб анулюваний, оскільки, виходячи за нього заміж, ОСОБА_1 перебувала в іншому шлюбі, на даний час триває процес розподілу майна, і ОСОБА_1 в такий спосіб хоче отримати квартиру. Сварки останнім часом між ними продовжувались. Того ж дня на адресу ОСОБА_1 він нецензурною лайкою не висловлювався, а також зазначив, що ОСОБА_1 намагалась його вдарити. Також він зазначив, що сварки розпочались давно, оскільки ОСОБА_1 зовсім не витрачає кошти на дітей, він вимушений купувати продукти харчування. 16 червня 2017 року конфлікт розпочався з того, що він, перебуваючи на кухні, готував їжу. Прийшла ОСОБА_1, яка принесла продукти, і він їй сказав, що в кінці кінців настав час, що й вона купила продукти. ОСОБА_1 зачепилася за ці слова та вчинила сварку. Він її не ображав.

В суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, та пояснила, що 16 червня 2017 року виник побутовий конфлікт між нею та її чоловіком - ОСОБА_2 Все розпочалось з того, що ОСОБА_2 не допомагає фінансово сім'ї вже тривалий час, а також того ж дня з'явився додому в нетверезому стані. Того дня діти були вдома. ОСОБА_2В, почав чіплятися до неї, ображати непристойно в присутності дітей, висловлювався цензурною лайкою такою в присутності дітей. Діти почали її захищати, а вона викликала поліцію.

Під час апеляційного розгляду допитаний в якості свідка капітан поліції Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 пояснив, що отримав матеріали стосовно побутового конфлікту в сім'ї, протягом 20 діб прийняв рішення про складання протоколу стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Оригінали матеріалів, копії яких додаються до протоколу, не направляються до суду, а зберегіються в Управлінні. Стосовно обставин справи відомо тільки з матеріалів, які були надані. До цього було таке, що ОСОБА_1 приходила з дітьми, які підтвердили наявність конфліктної ситуації та те, що говорила їх мама.

Допитаний в якості свідка капітан поліції Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 пояснив, що, перебуваючи на чергуванні, отримали виклик по пр. Оболонському, 28 в м. Києві. На місці він опитував ОСОБА_1 ЇЇ син говорив, що батько з мамою конфліктував, але коли він (ОСОБА_5) прийшов, то ОСОБА_2 був в одній кімнаті, а ОСОБА_1 - в іншій. Швидку допомогу нікому не викликали. Сусідів він не опитував. Чи був ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, не зміг детально відповісти, оскільки він (свідок) опитував ОСОБА_1, але пригадував, що по зовнішніх ознаках не було видно, що ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння. При цьому, коли він опитував ОСОБА_1, діти підтверджували події, про які вона розповідала, що ОСОБА_2 ображав маму.

В суді апеляційної інстанції допитаний в якості свідка старший сержант Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 пояснив, що 16 червня 2017 року виїжджали по виклику на побутовий конфлікт. Він відбирав пояснення у ОСОБА_2 Деталей не пам'ятає, але згадує те, що пара на той час ділила майно, діти в них спільні. Також ОСОБА_2 скаржився на те, що він забезпечує сім'ю, а дружина нічим не займається.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність особи за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

При цьому, ст.. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» визначаєпсихологічне насильство в сім'ї як насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими

навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю;

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення 16 червня 2017 року о 20 год. за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 вчинив психологічне насильство в сім'ї відносно співмешканки громадянки ОСОБА_1, ході якого висловлювався нецензурною лайкою, принижував в присутності дітей.

Викладені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі не вказані обставині, які підтверджуються наявними у справі доказами, щодо психологічного насильства з його боку.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_2 про те, що він не вчиняв психологічного насильства в сім'ї, а, навпаки, знайшло своє підтвердження саме факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 5 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 годин, стягнуто судовий збір на користь держави в розмірів 320 грн., - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва