Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/921/17 Головуючий в 1-й інстанції - Редько О.В.
Єдиний унікальний № 320/4679/17 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ч.1 ст. 155-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою і за заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2, на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП стосовно, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, директора ТОВ «Форос», притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн., також стягнуто судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Як зазначено в постанові, 29.06.2017 року було складено протокол, згідно якого ОСОБА_2 вчинив правопорушення - порушення порядку ведення розрахунків, а саме: не щоденний друк на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітів чеків, а саме: Z - звіт №1557 за 28.01.2016 року роздруковано 29.01.2016 року; Z - звіт №1977 за 19.03.2017 року роздруковано 20.03.2017 року; Z - звіт №1975 за 17.03.2017 року роздруковано 18.03.2017 року, тобто порушив п.9 ст.3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР.

У заяві про поновленні строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що повістку про виклик в суд він не отримував, у день розгляду справи перебував за кордоном, а саме в Туреччині, що підтверджується відмітками в його закордонному паспорті. Копію постанови не отримував і про її існування дізнався лише 04.12.2017. З огляду на це просив визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною.

В апеляційні скарзі ОСОБА_2 зазначає, що порушення податкового законодавства він не допускав, рішення податкового органу на теперішній момент оскаржується в адміністративному порядку. Відтак вважає, що висновки судді місцевого суду про наявність в його діях вини є необґрунтованими.

Просить скасувати постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня2017 року та закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його представника, які підтримали заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та задоволення апеляційної скарги,з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_2 участі в судовому засіданні не приймав. Доводи наведені ним в заяві, матеріалами справи спростовувати не можливо, відтак, з огляду на загальні засади правосуддя щодо права особи на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе визнати причину пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження поважною, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки усіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи не встановив.

В постанові судді місцевого суду було зазначено, що вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом №237 від 29.06.2017 року, копією акту, актом неявки посадових осіб від 29.06.2017 № 46/08/01/14/07.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що докази, на які послався суддя місцевого суду, не підтверджують вину ОСОБА_2 поза розумним сумнівом.

В порушення вимог ст. 283 КУпАП, у постанові суд формально послався на докази, які містяться в матеріалах справи, не проаналізувавши їх, та не надавши їм належної правової оцінки.

ОСОБА_2 зазначає, що не визнає вину, про що вказано в самому акті перевірки від 29.05.2017 року в п.4.1. Прикінцевих положень, а суд першої інстанції в порушення ст.268 КУпАП не з'ясував позицію останнього щодо обставин події.

З огляду на не визнання вини ОСОБА_2, для правильного прийняття рішення у справі суддя місцевого суду мав би, по-перше, викликати належним чином особу, відносно якої складено протокол, надати можливість висловити свої доводи та заперечення стосовно протоколу, а також з'ясувати обставини вчинення правопорушення.

Фактично на підтвердження вини ОСОБА_2 вказував тільки Протокол і акт перевірки, однак відомості зазначені в них, без наявності інших доказів не можуть свідчити про безсумнівну наявність вини.

Під час розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції представником апелянта надано копії довідок ПАТ «Запоріжжяобленерго» та Акти ТОВ «Форос», з яких вбачається, що 28.01.2016 року з 16-45 до 29.01.2016 року 2-00, 17.03.2017 року з 17-10 до 18.03.2017 року 00-15 та 19.03.2017 року з 19-45 до 20.03.2017 року 00-12, у зв'язку з аварійною ситуацією проводилось переключення ПС «Мелітопольська - 150» з відключенням ряду підстанцій в тому числі ТП-42 до якого підключено ТОВ «Форос», тому розрахунково-касові операції не проводились.

З викладеного вбачається, що саме у дні відключення електроенергії працівниками податкової виявлені порушення, щодо несвоєчасного роздрукування Z - звітів.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Зазначені обставини вказують на відсутність в діях посадових осіб ТОВ «Форос» умислу на вчинення порушення порядку проведення розрахунків.

Окрім того, вважаю, що суддя першої інстанції не проаналізував відповідність адміністративного матеріалу вимогам ст. 38 КУпАП щодо строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з засад демократичного суспільства, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155-1 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак постанова місцевого суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.155-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області Ю.О. Гріпас