Справа № 383/182/17
Провадження №3/383/149/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., розглянувши матеріали які надійшли з Бобринецького відділення Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №217520 від 09.03.2017 року, ОСОБА_1 09.03.2017 року близько 13 год. 00 хв. вчинив сімейну сварку в ході якої ображав свою дружину ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою перебуваючи в будинку по вул. Пушкіна,23, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №217551 від 15.04.2017 року, ОСОБА_1 15.04.2017 року близько 21 год. 30 хв. ображав грубою нецензурною лайкою свою дружину ОСОБА_2 в ході якої хапав її за верхній одяг, намагався вчинити бійку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За змістом ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому, суд вважає за можливе обєднати адміністративні справу №383/182/17, провадження №3/383/149/17 та №383/182/17, провадження №3/383/154/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП в одне провадження, присвоївши №383/182/17, провадження №3/383/149/17.

Відповідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї. З наведеного убачається, що обєктивна сторона правопорушення передбачає наявність обовязкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілої.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 про факт заподіяння шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілій, чи можливості такого заподіяння, не зазначено, та в судовому засіданні не встановлено, що свідчить про відсутність однієї зі складових обєктивної сторони адміністративного правопорушення. У вказаному протоколі лише зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, виражався грубою нецензурною лайкою в адресу своєю дружини.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обовязкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає можливість застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при отриманні письмових пояснень і оформленні протоколу про адміністративне правопорушення суперечить інтересам особи на захист, щодо якої предявлено обвинувачення, відтак відібрані письмові пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

Відповідно ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сімї», насильство у сімї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сімї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї, як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоровю.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сімї - це насильство, повязане з дією одного члена сімї на психіку іншого члена сімї, шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоровю.

Надані на розгляд матеріали, у розумінні до вимог ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сімї, не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоровю. В даному випадку вирішення спільних побутових питань закінчується обопільною сваркою між заявницею та порушником, тобто це є спосіб спілкування, а не «психологічна невпевненість», як то вимагає Закон. Скандали між ними стали способом життя, носять системний характер, провокуються обома сторонами. Таким чином матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Дослідивши письмові матеріали адміністративного провадження, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні справи №383/182/17, провадження №3/383/149/17 та №383/182/17, провадження №3/383/154/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, обєднати в одне провадження, присвоївши №383/182/17, провадження №3/383/149/17.

Провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Бондаренко