П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/291/17

12 квітня 2017 року смт.Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Круль І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, начальника Богородчанського виробничого управління підземного зберігання газу філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ст. 41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

02 березня 2017 року головним державним інспектором Управління Держпраці в Івано-Франківській області Василечком Т.Я. відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, яке виразилось в порушенні вимог законодавства про працю, а саме:

- ст.42 КЗпП України, щодо переваги в залишенні на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників, зокреми машиніста технологічних компресорів 5 розряду газокомпресорної служби Битківського промислового майданчика ОСОБА_2 було звільнено без дотримання вимог ст.42 КЗпП України, та не враховано переваги для залишення на роботі.

- ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», так як у грудні 2016 року та у січні 2017 року ОСОБА_2 індексація заробітної плати в межах прожиткового мінімуму не проводилась;

- ч.1 ст. 116 КЗпП України так як, в порушення вимог частини першої статті 116 КЗпП України ОСОБА_2, звільнено з 20.01.2017року, а повний розрахунок з працівником проведено 26.01.2017 року (премія за 4 квартал 2016 року)

- ч.1 ст.117 КЗпП України так як, ОСОБА_2 не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав, вважає наявний в матеріалах справи протокол не є належним доказом, оскільки встановлені в акті перевірки та в протоколі порушення трудового законодавства не відповідають фактичним обставинам справи і протокол складено із значним порушенням законодавства. Крім цього вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, оскільки вимог трудового законодавства підприємство дотримується в повному обсязі.

Щодо звільнення ОСОБА_2 без дотримання вимог ст.42 КЗпП, України зазначив, що інспектором Василечко Т.Я. при проведенні перевірки не провадився порівняльний аналіз критеріїв визначення переважного права на залишення на роботі машиністів технологічних компресорів 5 розряду газокомпресорної служби, який можна здійснити виключно на підставі особових карток працівників (типова форма П-2). Тому висновок про те, що ОСОБА_2 звільнений без дотримання вимог ст.42 КЗпП, є необґрунтованим та непідтвердженим фактичними даними та первинними документами.

Щодо індексації заробітної плати ОСОБА_2, вказав, що оскільки в грудні 2016 року розмір грошового доходу перевищив суму індексації в даному місяці, то індексація в даному місяці не проводилася.

Щодо встановлених інспектором в ході перевірки порушення вимог ч.1 ст. 116, ч.1 ст.117 КЗпП України, а саме, що на підприємстві при звільненні працівників виплата всіх сум, що належала їм від підприємства, проводилася не в день звільнення, та не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, то вважає, що звільнення працівників відбувається відповідно до вимог законодавства. Щодо виплати ОСОБА_2 премії 26.01.2017 року, а не в день звільнення 20.01.2017 року, то вказує, що премія за 4 квартал 2016 року виплачена згідно наказу № 10 від 25.01.2017 року, тобто в день звільнення не було підстав для її виплати.

Згідно зіст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП.

Так, порушення зазначені інспектором у протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та представленими матеріалами справи.

При таких обставинах вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 33, 41, 221, 247, 256, 268, 283-285 КУпАП, на підставі наведеного та керуючись ст. cт. 221, 247 ч.1, п.1, 294 КпАП України,

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.41 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя І.В.Круль