Справа № 694/419/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли із Звенигородського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, моб. тел. ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

О 01 год. 00 хв. 19 березня 2017 року ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ-33023, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Горького, 83 в м. Звенигородка Черкаської області перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що ввечері 19 березня 2017 року він на власному автомобілі НОМЕР_2, приїхав до бару «Чернігів» в м. Звенигородка, де відпочивав разом з товаришем ОСОБА_2 та вживав алкогольні напої. Близько першої години ночі він зателефонував своєму батькові ОСОБА_3, щоб той прийшов та розвіз їх по домівках. Батько сів за кермо автомобіля, ОСОБА_2 сів на переднє пасажирське сидіння, а він сів на заднє сидіння. Вони поїхали додому до ОСОБА_2 в сторону району «Замостя» в м. Звенигородка та під час руху помітили, що за ними їде автомобіль поліції із ввімкненими проблисковими маячками. Батько запитав, де документи на автомобіль, на що він відповів, що забув їх в іншому автомобілі. Тоді батько зупинив автомобіль і пішов назад в сторону центру, щоб принести документи. Коли батько вийшов з автомобіля, то він переліз на водійське сидіння. Потім підїхали працівники поліції та попросили надати документи на автомобіль та посвідчення водія. Він пояснив, що документів зараз немає, а за кермом був його батько, який пішов за документами. Поліцейський став казати, що він перебуває в стані спяніння та викликав ще одну машину поліції. Проходити огляд на стан спяніння на місці зупинки йому не пропонували. Один з поліцейських сів за кермо його автомобіля та вони поїхали до відділу поліції. Там вони залишили автомобіль та пересівши до службового автомобіля поїхали до лікарні на медичний огляд. Коли повернулись, то біля відділу поліції їх вже чекав батько, який приніс документи. Потім працівник поліції склав протокол відносно нього за керування автомобілем у нетверезому стані. Він дійсно перебував у стані алкогольного спяніння, однак наполягає на тому, що автомобілем керував його батько.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння є доведеною повністю та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 427006 від 19.03.2017 року, згідно якого ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Медичний огляд ОСОБА_1 було проведено у звязку з виявленими ознаками спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невиразна мова;

- висновком щодо результатів медичного огляду, згідно якого о 02 год. 30 хв. 19.03.2017 року ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 про те, що він працює на посаді поліцейського-водія Уманського МВ УПО в Черкаській області при Звенигородському ВП ГУНП в Черкаській області. 19 березня 2017 року він разом з майором поліції ОСОБА_5 на службовому автомобілі здійснювали патрулювання м. Звенигородка та біля бару «Чернігів» помітили, як за кермо автомобіля НОМЕР_2, сідав громадянин, що ймовірно перебував у нетверезому стані. Вони поїхали за даним автомобілем, щоб перевірити свою підозру. В районі «Замостя» за допомогою світлових маячків та звукового сигналу вони зупинили автомобіль ГАЗ та поставили свій автомобіль попереду. ОСОБА_5 підійшов до автомобіля та почав спілкуватися з водієм ОСОБА_1 Про що вони говорили він не чув, але в ході розмови ОСОБА_5 зателефонував до поліцейського Звенигородського ВП ГУНП ОСОБА_6 та викликав його на місце події. Після зупинки автомобіля ГАЗ з нього ніхто не виходив. На пасажирському сидінні сидів ще один чоловік, але хто саме він не бачив;

- рапортом поліцейського-водія Уманського МВ УПО в Черкаській області при Звенигородському ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 19.03.2017 року, в якому викладені аналогічні пояснення;

- поясненнями свідка ОСОБА_6 про те, що він працює поліцейським Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області. 19 березня 2017 року, близько першої години ночі, до нього зателефонував працівник поліції ОСОБА_5 та попросив підїхати на вул. Горького в м. Звенигородка. При цьому пояснив, що ним зупинений автомобіль ГАЗ, водій якого ймовірно перебуває в стані алкогольного спяніння. Коли він підїхав, то підійшов до автомобіля ГАЗ та попросив водія предявити документи. Водій назвався ОСОБА_1 та пояснив, що документів у нього немає. Під час спілкування з водієм він також запідозрив, що той знаходиться в стані алкогольного спяніння. Провести огляд на стан спяніння на місці зупинки автомобіля він не мав змоги, оскільки на той час спеціальний технічний засіб знаходився в обласному управлінні поліції з метою проходження перевірки та тестування. Він відсторонив ОСОБА_1 від керування автомобілем, сам сів за кермо та вони поїхали до відділу поліції. В автомобілі крім ОСОБА_1 сидів ще один чоловік. У відділі поліції вони з ОСОБА_1 пересіли до службового автомобіля та поїхали до Звенигородської ЦРЛ на медичний огляд, а невідомий чоловік залишився чекати в машині. При цьому ОСОБА_1В не заперечував проти проходження огляду на стан спяніння в лікарні. Коли повернулись з лікарні, то біля відділу поліції вже знаходився батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який надав документи на автомобіль та посвідчення водія сина. Потім вони пройшли до службового кабінету, де склали протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 став розповідати, що за кермом його автомобіля був батько, що не відповідало дійсності. Він запропонував батькові ОСОБА_1 забрати автомобіль додому, про що той написав відповідну розписку;

- поясненнями свідка ОСОБА_5 про те, що він працює дільничним офіцером поліції Звенигородського ВП та з 22 год. 00 хв. 18 березня 2017 року до 06 год. 00 хв. 19 березня 2017 року разом з поліцейським ОСОБА_4 на службовому автомобілі здійснювали патрулювання вулиць м. Звенигородка. Близько першої години ночі біля бару «Чернігів» вони помітили автомобіль НОМЕР_2, за кермо якого сів невідомий чоловік з явними ознаками алкогольного спяніння. Автомобіль почав рухатися по пр-ту Шевченка в сторону вул. Горького, а вони поїхали за ним, щоб пересвідчитись у тверезості водія. Вони включили проблискові маячки, але автомобіль не зупинявся. Тоді вони включили звуковий сигнал та через кілька метрів автомобіль зупинився. Він одразу підійшов до автомобіля зі сторони водія, представився та пояснив причину зупинки. Водій представився ОСОБА_1 та сказав, що він є власником даного автомобіля. Під час спілкування він побачив, що водій ймовірно знаходиться в стані алкогольного спяніння, а тому зателефонував старшому сержанту поліції ОСОБА_6, який приїхав на місце події. Коли ОСОБА_6 почав спілкуватися з водієм, то вони поїхали далі проводити патрулювання. Також свідок зазначив, що в автомобілі ГАЗ на передньому пасажирському сидінні знаходився ще один чоловік. Після зупинки автомобіля ГАЗ з нього ніхто не виходив;

- рапортом ДОП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 19.03.2017 року, в якому викладені аналогічні пояснення;

- розпискою батька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про те, що він зобовязується особисто керувати автомобілем НОМЕР_2, та забрати його додому.

З метою повного та всебічного розгляду справи за клопотанням ОСОБА_1 судом були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що в нічний час 19 березня 2017 року до нього зателефонував син ОСОБА_1 та попросив прийти до бару «Чернігів», щоб розвезти їх з товаришем по домах. Він прийшов, сів за кермо автомобіля ГАЗ та син попросив завезти ОСОБА_2 додому. Рухаючись в сторону вул. Горького він помітив, що за ними із включеними світловими маячками їде автомобіль поліції. Син повідомив, що документи на автомобіль він залишив в іншому автомобілі. Він почав хвилюватися, зупинив автомобіль, «виліз» через задні двері, щоб його ніхто не помітив, та пішов по документи. ОСОБА_1 при цьому «переліз» на сидіння водія. Коли він повернувся назад з документами, то на місці вже нікого не було, а томуа він поїхав до відділу поліції. Через деякий час туди приїхали на службовому автомобілі працівники поліції та його син ОСОБА_1 ОСОБА_2 з працівників поліції запросив його пройти до службового кабінету, де він показав документи на автомобіль та посвідчення водія ОСОБА_1 Потім працівник поліції склав протокол щодо сина ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП. Він написав розписку та забрав автомобіль сина додому.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що одного дня в березні 2017 року він зустрівся з ОСОБА_1 біля бару «Чернігів», де стали відпочивати та вживати спиртні напої. Як добрався до бару ОСОБА_1В він не знає, оскільки той вже чекав його на порозі. Близько першої години ночі ОСОБА_1 подзвонив батькові, щоб той завіз їх додому. Вони підійшли до автомобіля ГАЗ, в якому вже сидів батько ОСОБА_1, та поїхали додому. Він сидів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_1 на задньому сидінні. Через деякий час батько сказав, що за ним їде машина поліції. ОСОБА_1 сказав, що документи на автомобіль знаходяться в іншому автомобілі. Тоді батько зупинив автомобіль, «вискочив» через передні пасажирські двері і кудись пішов. ОСОБА_1 «переліз» на місце водія, вийшов з машини та почав розмовляти з працівниками поліції. Через деякий час підїхав ще один автомобіль поліції, з якого вийшов поліцейський. Про що вони розмовляли він не чув. Потім ОСОБА_1 сів на заднє сидіння автомобіля, а працівник поліції за кермо і вони поїхали до відділу поліції. Там працівник поліції і ОСОБА_1 пересіли до службового автомобіля і кудись поїхали, а він залишився чекати. Через деякий час до відділу поліції прийшов батько ОСОБА_3 та повернувся ОСОБА_1 з працівниками поліції. Вони зайшли у відділення поліції та що було далі він не бачив.

До вказаних пояснень свідків суд відноситься критично та розцінює їх як обраний ОСОБА_1 спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне правопорушення. Пояснення свідків, на думку суду, є не логічними та такими, що суперечать здоровому глузду. Зокрема, це стосується пояснень про те, що після зупинки автомобіля батько ОСОБА_3, який нібито керував автомобілем та був тверезий, «виліз» через задні двері автомобіля та непомітно для поліцейських пішов по документи, а ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного спяніння, в цей час «переліз» із заднього сидіння на місце водія, звідки спілкувався з поліцейськими, хоча відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння є більш суворою, ніж відповідальність, що настає за керування транспортним засобом без відповідних документів.

Відповідно до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Згідно вимог цього Порядку підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

В судовому засіданні було встановлено, що за кермом автомобіля ГАЗ перебував саме ОСОБА_1 Працівники поліції не пропонували водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків, оскільки на той час з обєктивних причин в Звенигородському ВП був відсутній спеціальний технічний засіб. Разом з тим, маючи достатні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані спяніння, поліцейські відсторонили його від керування транспортним засобом та супроводжували до медичного закладу для проходження огляду на стан спяніння за добровільною згодою.

Такі дії працівників поліції не суперечать вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду водія ОСОБА_1 в медичному закладі є підставою для його притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП необхідно стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 320 грн.

Керуючись ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 320 грн. 00 коп. (отримувач коштів ГУК у м. Києві (м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Код банку отримувача (МФО) 820019, Рахунок отримувача 0001, Код класифікації доходів бюджету22030106).

Постанова може бути оскаржена, на неї може бути подано протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Т.М. Кравченко