Справа № 509/1141/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року смт.Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Кочко В.К., при секретарі - Савченко М.В., за участю прокурора - Тімошевського А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - громадянки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, розглянувши адміністративні матеріали, направлені Управлінням захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює на посаді заступника голови Овідіопольської районної ради Овідіопольського району Одеської області (депутат), у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколів №82,83 про вчинення правопорушень, повязаних з корупцією від 31 березня 2017 року, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Так, згідно рішення 1-ї сесії Овідіопольської районної ради 7 скликання «Про інформацію Овідіопольської районної виборчої комісії про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів Овідіопольської районної ради» визнано повноваження депутата Овідіопольської районної ради Овідіопольського району Одеської області 7 скликання ОСОБА_1.

01 грудня 2015 року проведено другу сесію сьомого скликання Овідіопольської районної ради Овідіопольського району Одеської області, у роботі якої прийняло участь 36 депутатів, серед яких була і депутат ОСОБА_1, за даними протоколу від 01 грудня 2015 року. На вказаній сесії було розглянуто питання про обрання заступника голови Овідіопольської районної ради. За результатами таємного голосування обрано запропоновану кандидатуру з числа новообраних депутатів районної ради, а саме ОСОБА_1 Згідно з даними протоколу другої сесії 7 скликання Овідіопольської районної ради за кандидатуру на посаду заступника голови ради ОСОБА_1, проголосувало «20» депутатів «за», із загального числа «36», не брали участь у голосуванні «12». Участь у голосуванні приймали більшість депутати районної ради в тому числі і ОСОБА_1 За результатами голосування прийнято рішення №13 від 01 грудня 2015 року «Про обрання заступника голови ради».

Не зважаючи на наявність реального конфлікту інтересів, депутат районної ради ОСОБА_1 особисто приймала участь у голосуванні за рішення щодо обрання її заступником голови Овідіопольської районної ради. Крім того, заява від ОСОБА_1 про наявність реального конфлікту інтересів до районної ради не надходила, до протоколу засідання сесії не заносилася, заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів не вжито.

Таким чином, у відповідності до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією ОСОБА_1, відповідно п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, і скоїла їх 01 грудня 2015 року, будучи депутатом Овідіопольської районної ради Овідіопольського району Одеської області, яке полягає у:

- неповідомленні колегіального органу, в якому виник реальний конфлікт інтересів - Овідіопольську районну раду Овідіопольського району Одеської області чи безпосереднього керівника голову цієї ради ОСОБА_3, на 2 сесії сьомого скликання вказаної ради про наявність реального конфлікту інтересів, а саме під час прийняття рішення про обрання заступника голови районної ради, що призвело до невиконання вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність згідно частини 1 статті 1727 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

- та у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів про обрання заступника голови Овідіопольської районної ради Овідіопольського району Одеської області, що призвело до невиконання вимог пункту 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність згідно частини 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 пояснила, що, будучи депутатом Овідіопольської районної ради, заяву про конфлікт інтересів вона не подавала, на сесії районної ради не повідомляла про конфлікт інтересів, від участі у голосуванні за свою кандидатуру не відмовлялася, будь-яких заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів не вживала, оскільки не знала про можливу його наявність, при цьому рішення депутатами 01 грудня 2015 року приймалися швидко, заперечень з боку інших депутатів щодо її участі в голосуванні за себе щодо обрання заступником голови ради не було, а також пояснила, що згідно Конституції України кожна особа має право на працю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала свою вину у вчиненні даного правопорушення, обґрунтовуючи свою позицію тим, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 вважав, що у її діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вважає доведеним скоєне ОСОБА_1 правопорушення та просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, її представника, думку прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У примітці до цієї статті зазначено, що субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Субєктивна сторона правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно рішення 1-ї сесії Овідіопольської районної ради 7 скликання «Про інформацію Овідіопольської районної виборчої комісії про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів Овідіопольської районної ради» визнано повноваження депутата Овідіопольської районної ради Овідіопольського району Одеської області 7 скликання ОСОБА_1.

01 грудня 2015 року проведено другу сесію сьомого скликання Овідіопольської районної ради Овідіопольського району Одеської області, у роботі якої прийняло участь 36 депутатів.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів судів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат зобов'язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Згідно п.3 ч.6 ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова районної ради представляє раді кандидатури для обрання на посаду відповідно заступника голови районної, районної у місті ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради; вносить на затвердження ради пропозиції щодо структури органів ради, її виконавчого апарату, витрат на їх утримання.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» заступник голови районної, районної у місті (у разі її створення) ради, перший заступник, заступник голови обласної ради обираються відповідною радою в межах строку її повноважень з числа депутатів цієї ради шляхом таємного голосування і здійснюють свої повноваження до припинення ними повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків дострокового припинення їх повноважень у порядку, встановленому частинами третьою та четвертою цієї статті.

Згідно п.«б» ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих рад відносяться до субєктів, на яких поширюється дія цього Закону, тобто ОСОБА_1 є особою, яка підпадає під дію цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено що реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Судом встановлено, що девятим питанням другої сесії Овідіопольської районної ради 7 скликання від 01 грудня 2015 року вирішувалось питання обрання заступника голови районної ради та за підсумками таємного голосування (за 20, не підтримую 3, не використано 12, не дійсний 1) на посаду заступника голови обрана ОСОБА_1, яка теж приймала участь у голосуванні.

Орган, який розпочав адміністративне провадження вважає, що ОСОБА_1 мала реальний конфлікт інтересів, але заяву про конфлікт інтересів не надавала, на пленарному засіданні не заявляла про конфлікт інтересів та не відмовлялася від участі у голосуванні за її кандидатуру на посаду заступника голови районної ради, заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів не вжила. Таким чином, депутат Овідіопольської районної ради та заступник голови Овідіопольської районної ради ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, ч.2 ст.172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що матеріали справи не містять і органом, який розпочав адміністративне провадження та прокурором не надано будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про обєктивні та субєктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями, як депутата Овідіопольської районної ради, в момент проведення голосування щодо обрання секретаря сільської ради та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось в розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», де зазначено, що корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною в ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція це використання особою, зазначеною в ч.1 ст.3 цього Закону наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в ч.1 ст.3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні не доведено, що неповідомлення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів вчинене нею умисно, коли вона усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Також, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня наявність реального конфлікту інтересів, вона не мала умислу на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, відсутні відомості та докази, які б достовірно свідчили про наявність у неї особистих інтересів чи обставин, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання нею своїх посадових обов'язків, що свідчать про те, що ОСОБА_1 не вчинила дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Таким чином судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутня субєктивна сторона правопорушення передбаченого ст.172-7 КУпАП, яка є обовязковою складовою будь-якого правопорушення, у звязку із чим і відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, з наведених підстав, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання корупції», ст.ст.172-7, 247 ч.1 п.1,251,252,280,283-285,289-290 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за частинами 1 та 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:ОСОБА_4.