Справа № 697/2304/16-п
Провадження № 3/697/1/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2017 суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Хорошун О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст.130, 124,122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 27.10.2016 року о 18 год. 30 хв. в с. Хутір-Хмільна Канівського району Черкаської області, по вул.. Шевченка, 211-А керував трактором Т-25 б/н в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КпАП України.

Він же, ОСОБА_1, 27.10.2016 року о 18 год. 30 хв. в с. Хутір-Хмільна Канівського району Черкаської області, по вул. Шевченка, 211-А керуючи трактором Т-25 б/н,не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307 д/н СА 9528АА під керуванням ОСОБА_2, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КпАП України.

Він же, ОСОБА_1, 27.10.2016 року о 18 год. 30 хв. в с. Хутір-Хмільна Канівського району Черкаської області, по вул. Шевченка, 211-А та залишив місце ДТП до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 КпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому адміністративні матеріали № 3/697/1/2017 та № 3/697/851/2016 та 3/697/852/2016 необхідно об'єднати в одне провадження та присвоїти № 3/697/1/2017.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом та в стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_1С в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, 124,122-4 КпАП України не визнав та пояснив, що 27.10.2016 року разом з ОСОБА_3 займався ремонтом трактора Т-25, робили коробку передач на зернотоку в с. Хутір Хмільна Канівського району. Коли виїхав з зернотоку ,то з лівої сторони стояв автомобіль « Таврія», що належить ОСОБА_4, з яким у нього неприязні відносини. Коли він робив розворот, то з лівої сторони почав рухатися автомобіль « Таврія» заднім ходом. Механічних ушкоджень транспортного засобу завдано не було. ОСОБА_2 вибіг з автомобіля до його трактора, але він вже поїхав додому. У нього упав рівень цукру в крові. Вдома він випив ліки, бо був знервований. На початку двадцять першої години до нього приїхала поліція, йому пояснили, що він будучи п'яним вдарив автомобіль ОСОБА_2

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 27.10.2016 року він приїхав на територію зернотоку, що в с. Хутір Хмільна по вул. Шевченка, 211-А Канівського району о 18:30 годині, і залишив свій автомобіль «Славуту» д/н СА 28 АА біля воріт. На території зернотоку був присутній тракторист ОСОБА_5 Коли вони вийшли з території зернотоку, туди підїхав ОСОБА_1 на тракторі Т-25 зробив розворот і став навпроти його автомобіля. ОСОБА_2, сів у свій автомобіль і побачив, що ОСОБА_1 на тракторі почав рухатися в напрямку його автомобіля, він намагався втекти на автомобілі і почав рухатися заднім ходом, але ОСОБА_1 трактором наздогнав його автомобіль і вдарив у передній бампер. Він вийшов з автомобіля і спробував зупинити ОСОБА_1, але той вилаявся нецензурною лайкою рушив трактором на нього, він відскочив назад щоб уникнути наїзду. Після цього він подзвонив у поліцію. В результаті наїзду з бампера його автомобіля «Славута» знято лакофарбове покриття, до страхової компанії він не звертався. Даний конфлікт стався через неприязні відносини, які виникли між ним та ОСОБА_1 Із поведінки ОСОБА_1 він зробив висновок, що той був п'яний.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 27.10.2016 року він підїхав трактором до зернотоку в с. Хутір-Хмільна по вул. Шевченка, 211-А, ворота були закриті. Ззаду за ним їхав автомобіль «Славута», яким керував ОСОБА_2 ОСОБА_2 відчинив ворота, він заїхав на зерноток, вони стали розмовляти. ОСОБА_2 залишив свій автомобіль коло воріт зліва. Потім він побачив світло і зрозумів, що хтось їде. Підїхав трактор Т-25 ОСОБА_1 і порівнявся з автомобілем ОСОБА_2 Знаючи про неприязні стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, він відїхавши декілька десятків метрів зупинився, щоб їх розборонити. Стверджувати, що була ДТП він не може, була невеличка вмятина з лівої сторони на бампері автомобіля «Славута», але час її утворення він зазначити не може, як її не може сказати в якому стані був ОСОБА_1 в період керування трактором.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 27.10.2016 року він разом з ОСОБА_1 на території зернотоку, що в с. Хутір-Хмільна, ремонтували трактор Т-25, робили коробку передач. Ввечері ОСОБА_1 на тракторі виїхав з території зернотоку, поїхав додому. Назад вернувся, його всього трусило, він пояснив, що трохи не вдарив автомобіль ОСОБА_2 ОСОБА_1 був тверезим і коли їхав додому, і коли вернувся.

Відповідно до п.2.9. (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого спяніння, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача керма особі, що знаходиться в стані алкогольного чи іншого спяніння - тягнуть за собою накладення адміністративного стягнення.

Склад правопорушення наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки судом не встановлено саме факту керування транспортним засобом в нетверезому стані , що є складом правопорушення за ст.. 130 ч. 1 КУпАП. ОСОБА_1 не був зупинений працівниками патрульної поліції в момент керування транспортним засобом в нетверезому стані, жодних доказів, що ОСОБА_1 керував трактором Т-25 в нетверезому стані також суду не надано. Судом не встановлено, час здійснення керування о 18-30 год., оскільки нічим не підтверджено і в цей момент його ніхто не зупиняв, а отже доказів, що він перебував у нетверезому стані під час керування 27.10.2016 року о 18-30 год. немає.

Що стосується провадження за ст. 124 КУпАП, що порушене відносно ОСОБА_1, то приходжу до наступного.

Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 215965 від 27.10.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1 18 год. 30 хв. в с. Хутір-Хмільна Канівського району Черкаської області, по вул. Шевченка, 211-А керуючи трактором Т-25 б/н, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307 д/н СА 9528АА під керуванням ОСОБА_2, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КпАП України.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об'єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1, пояснення ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3, інші докази по справі, суд вважає, що немає достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а тому справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КупАП складено зі слів ОСОБА_2, який тривалий час перебуває у неприязних відносинах з ОСОБА_1, при цьому в протоколі та матеріалах справи не зафіксовано, які саме механічні пошкодження заподіяні транспортному засобу «Таврія».

Слід зазначити, що суд критично оцінює як доказ відео руху трактора Т-25, приєднане до матеріалів справи, оскільки з нього не можливо встановити в якому стані рухався водій транспортного засобу і не можливо встановити подію дорожньо-транспортної пригоду наїзд на автомобіль «Таврія».

Що стосується провадження за ст.. 122-4 КУпАП, що порушене відносно ОСОБА_1, то приходжу до наступного.

Згідно ст. 122-4 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 215968 від 27.10.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1, 27.10.2016 року о 18 год. 30 хв. в с. Хутір-Хмільна Канівського району Черкаської області, по вул. Шевченка, 211-А та залишив місце ДТП до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 КпАП України.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1, інші докази по справі, суд вважає, що немає достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він був причетний, оскільки суду не надано достовірних доказів на підтвердження дорожньо-транспортної пригоди, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП складено зі слів ОСОБА_2, який тривалий час перебуває у неприязних відносинах з ОСОБА_1

Вивчивши наявні матеріали справи, прихожу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень ч.1 ст.130, ст.. 124 та ст.. 122-4 КУпАП, але провадження в справі підлягає закриттю в зв'язку із закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення

Так, адміністративна справа надійшла до суду 01.11.2016 року.

01.11.2016 року по справі було винесено постанову про самовідвід судді Канівського міськрайонного суду Льон О.М.

Згідно повторного авторозподілу від 02.11.2016 року справу було передано на розгляд судді Дубенець М.І.

22.12.2016 року у звязку з перебуванням судді Дубенця М.І. на лікарняному було проведено повторний авторозподіл. Згідно протоколу про повторний авторозподіл, справу передано для подальшого розгляду судді Хорошун О.В.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено на винну особу не пізніш як через три місяці із дня вчинення правопорушення, при триваючому правопорушенні - через три місяці з дня його виявлення, а також не пізніш як через місяць із дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи чи про її закриття за наявністю в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Отже строк накладення адміністративного стягнення закінчився 27.01.2017 року

Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено.

Тому, відповідно до ст. 247 КУпАП, подальше провадження по справі виключається, а справа підлягає до закриття.

Керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 284 п. 3 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130, ст.124, ст.122-4 у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О . В . Хорошун