Справа № 415/5461/17
Провадження № 33/782/236/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області Рябчун Олена Вікторівна, розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2, подану на постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 24 листопада 2017 року,

встановила:

Постановою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 24 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 10200 грн, із позбавлення права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов'язання сплати ним судового збору у розмірі 320 грн.

Відповідно до змісту постанови 27 серпня 2017 року, о 08 годині 55 хвилин, у м. Сєвєродонецьку Луганської області, по вул. Будівельників ОСОБА_2 кермував автомобілем НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп'яніння, але від проходження медичного огляду на предмет сп'яніння або застосування пристрою "Драгер" відмовився у присутності двох свідків.

На зазначену постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати зазначене судове рішення та закрити провадження на підставі ст. 247 КпАП, у зв'язку із відсутністю у йцого діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Посилається на те, що він не був присутній у судовому засіданні 24.11.2017, отримав копію постанови суду під особистий підпис тільки згодом.

Зазначає, що під час зупинки транспортного засобу поряд з ним знаходилась дружина ОСОБА_3, яка є власницею автомобіля. Протокол він підписав під погрозами поліцейського про можливу конфіскацію зазначеного траснпортного засобу.

ОСОБА_2 був належним чином, через телефонний зв'язок, повідомлений про час розгляду матеріалів справи, але у судове засідання апеляційного суду не з'явився.

Перевіривши витребувані із Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали провадження щодо ОСОБА_2,проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами,надані суду першої інстанції дані технічного носія інформації з відеозаписом подій правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга правопорушника задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а, також, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону виконані судом у повному обсязі.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про те, що ОСОБА_2 був присутній у Лисичанському міському суді Луганської області 27 вересня 2017 року, власноруч склавши відповідну розписку про те, що він належним чином був повідомлений про наступне судове засідання 12.10.2017 року ( а.п. 10).

Підставою відкладення слухання справи, як вбачається із листа суду на адресу взводу № 1 роти № 3 БПОП ГУНП у Луганській області, була необхідність витребування диску із відеозаписом з місця вчинення правопорушення від 27.08.2017 року ( а.п. 11).

ОСОБА_2 належним чином повідомлявся судом про судові засідання шляхом телефонограм ( а.п. 17), рекомендованих листів ( а.п. 15, 16), але у наступні судові засідання не з'являвся, не отримуючи у поштовому відділенні виклики.

Судом також були витребувані та переглянуті у судовому засіданні дані з відеокамер поліцейських, які підтверджують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.08.2017 обставини, та пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( а.п.1, 4-5), щодо відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду та застосування приладу "драгер" на предмет сп'яніння.

Суд обґрунтовано послався також у постанові на пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були присутніми під час відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, зазначили про це у своїх письмових поясненнях і на виклик яких у судове засідання ОСОБА_2 не наполягав.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КпАП України адміністративна відповідальність настає, зокрема, за дії особи, пов'язані із відмовою від проходження медичного огляду.

Саме такі дії встановлені судом на підставі наявних доказів.

Таким чином, суд правильно встановив наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, та, з урахуванням характеристики особи ОСОБА_2, обставин скоєного, наклав відповідне стягнення, у межах строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Розмір та вид накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення відповідає вимогам ст. 130 КпАП України.

Підстав для скасування оскарженого судового рішення за підставами, наведеними у апеляційній скарзі правопорушника, не вбачається.

Керуючись ст.247, 294 КпАП України, суддя

постановила:

Постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 24 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КпАП України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун