Провадження № 3/761/6852/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 рокусуддя Шевченківського районного суду м. Києва Голуб Оксана Анатоліївна, з участю захисника Левчишиної О.В., особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_3, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львів, громадянина України, працюючого у представництві ОБСЕ, на посаді спеціаліст проектів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2017 року приблизно о 23 год. 20 хв., ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_2, в м.Києві по вул. Мельникова 83, з ознаками алкогольного сп'яніння: розширені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці та від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, вказав, що його було зупинено по вул. Мельникова в м. Києві працівниками поліції, у зв'язку із тим, що на його автомобілі не працював правий габаритний ліхтар, що і стало причиною зупинки. В подальшому поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння, при цьому йому не було повідомлено, що саме у його діях стало підставою для такого огляду. На місці він відмовився проходити огляд та став вимагати, щоб його доставили до медичного закладу. В подальшому було запрошено двох дівчат у якості свідків, в присутності яких він голосно ще раз повідомив про своє бажання пройти огляд у медичному закладі. Однак щодо нього було все одно складено протокол. В подальшому він поїхав до медичного закладу та самостійно пройшов медичний огляд на стан сп'яніння, згідно результатів однак сп'яніння у нього виявлено не було.

Хоча ОСОБА_3 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП не визнав, його вина повністю доводиться дослідженими судом безпосередньо в судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Так, будучи допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав показання згідно з якими, він 11.09.2017 року приблизно о 23 год. 00 хв. здійснював патрулювання в Шевченківському районі м.Києва в складі АП «Форт-1911», та ними було зупинено автомобіль «Hyundai Tucson», під керуванням водія ОСОБА_3 В ході спілкування з водієм, він відчув із салону автомобіля різкий запах алкоголю, у зв'язку із чим в нього виникла підозра, що водій ОСОБА_3 може перебувати у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку із чим, він запропонував останньому пройти у встановленому законом порядку медичний огляд на стан алкогольного або наркотичного сп'яніння. Протягом тривалого часу він неодноразово пропонував водію ОСОБА_3 пройти у встановленому законом порядку медичний огляд, однак, водій відмовлявся, вимагаючи у нього неодноразово повторювати, які саме ознаки алкогольного сп'яніння ним було виявлено в останнього. У подальшому було запрошено двоє свідків у присутності яких, водій відмовився в черговий раз пройти медичний огляд на стан сп'яніння. Після чого, стосовно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і тільки після того, як вже було складно протокол стосовно водія ОСОБА_3 про те, що він відмовився пройти медичний огляд на стан сп'яніння, останній почав вимагати проходження медичного огляду.

Свідок ОСОБА_5 дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_4

Даними, що містяться на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відео реєстратора) № АА 00287 працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП 11.09.2017 року стосовно ОСОБА_3, переглянутому судом в судовому засіданні, на якому зафіксовано момент зупинки автомобіля НОМЕР_2, в м.Києві по вул. Мельникова під керуванням водія ОСОБА_3 о 22 год. 50 хв. та його спілкування з працівниками поліції, котре тривало біля двох годин, а також те, що в ході спілкування працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_3 пройти в установленому законом порядку медичний огляд на стан сп'яніння, як за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, так і у медичній установі, на що останній неодноразово відмовлявся, в тому числі і у присутності свідків. Також на вказаному відеозаписі зафіксовано, що лише після складення адміністративного протоколу та оголошення його змісту ОСОБА_3, останній почав вимагати проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Дані, що містяться на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відео реєстратора) № АА 00287 працівників патрульної поліції, повністю узгоджуються з поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та спростовують пояснення водія ОСОБА_3

Також, у письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зафіксовано дані про те, що у їх присутності 11.09.2017 року приблизно о 23 год. 20 хв. гр. ОСОБА_3, який керував автомобілем «Hyundai Tucson» відмовився від проходження на стан алкогольного (наркотичного сп'яніння).

Переглянувши відеозапис, що міститься на диску DVD-R 4.7Gb, наданий водієм ОСОБА_3, на якому зафіксовано як водій ОСОБА_3 наполягає на проходженні медичного огляду, та оцінивши даний доказ разом з іншими дослідженими судом доказами, суд приходить до висновку, що дані цього відеозапису не спростовують показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зміст яких наведено вище, письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також дані відеозапису із нагрудної відеокамери (відео реєстратора) № АА 00287 працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП 11.09.2017 року стосовно ОСОБА_3, оскільки на вказаних відеозаписах зафіксовані одна і та ж подія у різний проміжок часу. Так, на цьому відеозаписі зафіксована подія, яка вже мала після складання стосовно водія ОСОБА_3 протоколу, у зв'язку із його відмовою пройти в установленому законом порядку медичний огляд на стан сп'яніння, тобто після порушення ним п.2.5 ПДР України. А тому дані наданого ОСОБА_3 відеозапису не спростовуються всі інші докази, що свідчать про те, що у його діях наявний склад адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дані ксерокопії висновку щодо результатів медичного огляду, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.09.2017 року про те, що у ОСОБА_3 ознак сп'яніння не виявлено, не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_3 на вимогу працівника поліції відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння. Факт того, що після складання протоколу фактично більш, ніж через одну годину ОСОБА_3 виявив бажання пройти медичний огляду, не свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали, детальний зміст яких наведено вище у їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому його слід винним у вчиненні зазначеного правопорушення та накласти стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, вважаю, що стягнення у межах санкції ч.1 сти.130 КУпАП є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нових аналогічних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 33, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривні 60 копійок.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Суддя