АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/479/17 Головуючий І інстанції
Справа № 616/37/17 ОСОБА_1
Категорія: ст. 130 КУпАП Доповідач Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2О, за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Великобурлуцького районного суду Харківської області від 22 березня 2017 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 22 березня 2017 року

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік та стягнення судового збору у розмірі 320,00 грн.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_3 Не погодившись із рішенням судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вважає постанову незаконною прийняту в порушення норм матеріального та процесуального права, а також на основі поверхневих доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 який вину не визнав, пояснив, що того ранку спав у своєму автомобілі, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню а постанова скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так при розгляді справи в суді першої інстанції в якості свідка був допитаний ОСОБА_4, який зазначив, що водій ОСОБА_3 спав за кермом. Також в постанові суду надана правова оцінка відеозапису, наданого працівниками поліції, де суд зазначив, що за кермом сидить ОСОБА_3, який знаходиться в відпочиваючому стані (спить).

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Норма зазначеної статті імперативна та розширеному тлумаченню не підлягає.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 122607 від 15.01.2017 року, складений саме за відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування, у присутності двох свідків; або лікарем закладу охорони здоров'я.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності зі ст.1 КпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що при судовому розгляді не було доведено факту саме керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_3 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за сон у своєму автомобілі. Тому адміністративне провадження відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову Великобурлуцького районного суду Харківської області від 22 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2