Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М., за участю ОСОБА_3 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 9 серпня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Галич Івано-Франківської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 09.08.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 13 травня 2017 року о 22 годині 40 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вул. Солом'янській, 39 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі, стверджуючи про те, що суддею не було вжито заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, і не надано належну оцінку доказам.

Як вказує захисник, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, оскільки поліцейські всупереч вимогам п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), не проінформували його про ________________________________________________________________________

Справа № 33/796/2403/2017 Постанова винесена суддею Захаровою А.С.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Від огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я ОСОБА_3 не відмовлявся, однак поліцейські не оформили направлення на огляд водія і не забезпечили його доставку до закладу охорони здоров'я з метою забезпечення достовірності результатів огляду, як це передбачено п.7 розділу І, п.п.8, 9 розділу ІІ Інструкції.

Звертає увагу на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, оскільки, викладаючи суть порушення, особа, яка його склала, зазначила, що своїми діями, які виразилися у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР, у той час як цим пунктом водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. А тому поліцейський склав протокол лише на особистих припущеннях стосовно стану водія. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам п.9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, адже в графі "До протоколу додаються" відсутні посилання на додатки - рапорт та пояснення свідків.

На вказані порушення суддя місцевого суду уваги не звернув і в постанові зазначив про необхідність накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_5, який не має відношення до цієї справи.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 ОСОБА_7, в присутності яких водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як у закладі охорони здоров'я, так і за допомогою спеціального технічного засобу "Drager".

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Висновки суду підтверджуються і розпискою ОСОБА_8, яка свідчить про те, що до ОСОБА_3 було застосовано такий захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, як відсторонення від керування транспортним засобом.

Доводи в апеляційній скарзі про порушення поліцейськими вимог ст.256 КУпАП, а так само відомчих нормативних актів при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення є безпідставними.

У відповідності з положеннями ч.ч.3, 6 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Направлення особи для огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Така ж процедура передбачена п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2015 року, п.7 розділу І Інструкції.

Поясненням правопорушника про те, що від проходження огляду на стан сп'яніння у закладі охорони він не відмовлявся, суд першої інстанції дав належну оцінку і правильно їх відкинув, про що навів у постанові відповідні мотиви. І з огляду на відмову ОСОБА_3 від проходження огляду у закладі охорони здоров'я підстав для оформлення відповідного направлення у поліцейських не було.

Також апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_3 мав право висловити свою незгоду з протоколом про адміністративне правопорушення з цих підстав і дати пояснення по суті правопорушення, однак наданим йому правом не скористався.

Твердження захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказано пункт ПДР, порушення якого допустив ОСОБА_3, а саме, замість п.2.5 вказано п.2.9 "а", є слушними.

Оскільки кількісний облік надходження, видачі та використання бланків протоколів про адміністративне правопорушення підлягає електронному обліку і за загальними правилами діловодства внесення виправлень до протоколу про адміністративне правопорушення не допускається, цю помилку у протоколі інспектор роти № 9 батальйону № 2 УПП у м. Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_9 виправив шляхом складання рапорту від 14.05.2017 року, який долучено до справи.

Дійсно, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено додатки, однак вказана обставина не тягне визнання протоколу недопустимим доказом.

Також слід зауважити, що Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, вимогам якої, як вказує захисник, не відповідає протокол, не стосується матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Що стосується одиничного посилання у мотивувальній частині постанови на прізвище ОСОБА_5, то цілком очевидним є те, що суддя допустив описку, яка може бути виправлена за заявою заінтересованих осіб, і ця описка не впливає на правильність прийнятого рішення.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 9 серпня 2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн