АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М. за участю ОСОБА_2 та його адвоката Серьогіна Станіслава Юрійовича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Серьогіна С.Ю. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року щодо ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 27.01.2017 року о 01 год. 05 хв. по площі Оболонській, 3 в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає ситуації. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції адвокат Серьогін С.Ю. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року та постановлення нової, якою провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; стверджує, що від проходження огляду за допомогою спеціально технічного приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров'я він не відмовлявся; протокол складений неуповноваженими на те особами; виявлені у ОСОБА_2 інспекторами поліції ознаки алкогольного сп'яніння, зазначені у протоколі, не відповідають Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Одночасно апеляційна скарга міститьклопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат Серьогін С.Ю. в інтересах ОСОБА_2 посилається на те, що судове засідання в суді першої інстанції відбулося за його відсутності, про час, дату розгляду справи ОСОБА_2 належним чином повідомлений не був, про рішення суду першої інстанції дізнався 31.05.2017 року, тобто було порушенно його право на захист.

Розглянувши клопотання адвоката Серьогіна С.Ю. в інтересах ОСОБА_2, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника СерьогінаС.Ю., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення інспекторів поліції ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, свідка ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що інспектори патрульної поліції, запропонувавши ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння та прийнявши від нього у присутності двох свідків відмову, вказаних вимог дотрималися, а суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Як убачається зі змісту судового рішення, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги адвоката Серьогіна С.Ю. в інтересах ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції заслухав пояснення ОСОБА_2, який пояснив, що від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» він не відмовлявся, а протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння щодо нього інспекторами поліції складено безпідставно.

Інспектор поліції ОСОБА_6 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснила, що вона разом з інспекторами поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 під час патрулювання 27.01.2017 року о 01:05 год. на площі Оболонській, 3 зупинили автомобіль НОМЕР_2, у зв'язку із порушенням водієм ПДР України.

Під час спілкування з водієм зазначеного автомобіля нею та її напарниками у правопорушника були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння: запах з порожнини рота, нестійка хода та поведінка, що не відповідає ситуації. ОСОБА_2 було роз'яснено його права після чого запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою спеціально технічного приладу «Драгер» або у лікаря нарколога, на що він відмовився у присутності двох свідків. Також зазначила, що під час виконання службових обов'язків керувалася наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції дали аналогічні за змістом пояснення щодо відмови ОСОБА_2 від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що у присутності його та свідка ОСОБА_8 ОСОБА_2 відмовився від проходження тестування за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря нарколога.

З оглянутого в суді апеляційної інстанції запису нагрудної камери інспектора поліції убачається, що огляд на стан сп'яніння проведений з дотриманням вимог Закону, зокрема запрошено свідків, ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд за допомогою спеціально технічного приладу «Драгер» або у закладі охорони здорові, однак ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду. Будь-яких зауважень щодо порядку прийняття відмови ні від свідків, ні від особи, яка відмовилася, не надійшло.

Наведені пояснення інспекторів поліції та свідка узгоджуються між собою та об'єктивно підтверджуються наявними у адміністративних матеріалах доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8, даними відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції, які у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги адвоката Серьогіна С.Ю. про те, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився з порушенням вимог законодавства.

Зібрані та досліджені судом докази є належними та допустимим і в своїй сукупності доводять винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров'я.

Вимоги ст. 266 КУпАП та положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дотримані, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, серії БР № 131101 від 27.01.2017 року складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Доводи апеляційної скарги, зокрема, що не вірно вказані у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп'яніння не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено такихпорушеннь, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Серьогіна Станіслава Юрійовича в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку задовольнити.

Поновити адвокату Серьогіну С.Ю. в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу адвоката Серьогіна С.Ю. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційногосуду м. Києва О.М. Сітайло

Справа № 33/796/1892/2017 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Луценко О.М.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.