АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8008/17 Номер провадження 33/786/1136/17Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Костенко В.Г.,

з участю порушника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_2 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 24 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, маючий двох неповнолітніх дітей, особа з інвалідністю 3-ї групи, непрацюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 8 жовтня 2017 року о 1 год. керував автомобілем ВАЗ-21053 днз НОМЕР_1 по проспекту Свободи в м. Кременчук Полтавської області з ознаками алкогольного сп'яніння та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому вказує, що суд залишив поза увагою наявність у нього інвалідності 3-ї групи. Ставить під сумнів протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він складений поліцейським та не містить даних щодо якого саме огляду він відмовився (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння). Вважає, що свідки не можуть підтвердити його винуватість, так як не вказували від якого саме огляду він відмовлявся. Стверджує про відсутність направлення водія на проходження відповідного огляду. Наголошує, що після складання протоколу пройшов огляд в медичному закладі і в нього не було виявлено стану алкогольного сп'яніння.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника на підтримання доводів апеляційної скарги, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №170088 від 8 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.1).

При цьому ОСОБА_2 в протоколі власноруч зазначив про часткову згоду з викладеними обставинами відмови від проходження відповідного огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Всупереч твердженням апелянта, вказані в протоколі обставини правопорушення підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також узгоджуються з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

При цьому з відеозапису вбачається, що поліцейський у відповідності з вимогами закону пропонував ОСОБА_2 в присутності цих свідків пройти огляд як на місці з використанням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров'я, проте порушник відмовився від його проходження.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З огляду на ці приписи інструкції, а також враховуючи вищевказані вимоги закону, сам по собі факт проходження ОСОБА_2 за власною ініціативою огляду після сплину 2-х годин після події не дає підстав для висновку про його невинуватість у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Наявність у ОСОБА_2 інвалідності 3-ї групи на строк до 1 серпня 2018 року в даному випадку не може бути підставою для звільнення його від відповідальності за адміністративне правопорушення.

Стягнення накладене у відповідності з ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 24 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Костенко В.Г.