Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/4366/17 Головуючий у 1-й інст. Покатілов О. Б.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Зав'язуна С.М.,

секретар Скородинська Г.В.,

за участю адвоката Ліпської-Романченко Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 27 липня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 23 травня 2017 року о 21 год. 30 хв в м. Житомирі по вул. І.Гонти, 80, керував автомобілем Фольксваген д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення. Звертає увагу на те, що докази його вини були сфальсифіковані, оскільки ніяких свідків, які нібито були присутні на місці події не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції та перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Заслухавши пояснення захисника Ліпської-Романченка Г.Д. в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції та перевіривши постанову суду в межах апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №147398 від 23.05.2017 р., згідно до змісту якого за наявності певних ознак алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності свідків (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, якими підтверджено, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан спяніння на місці з допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі (а.с.2,3), відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

На переконання апеляційного суду, вище наведені докази є належними, допустимими та достовірними. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складено з дотриманням вимог ст.ст.254, 255, 256, 268 КУпАП.

Як убачається з відеозапису із нагрудної камери поліцейського, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 працівником поліції було дотримано процесуальних положень визначених ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції. Так, ОСОБА_2 працівником поліції, який має спеціальне звання (лейтенант поліції), на місці, в присутності двох свідків, у відповідному порядку пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі. Проте, ОСОБА_2 від такого проходження категорично відмовився.

Апеляційний суд, вважає, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи. Дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП. При накладенні стягнення суд дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП. Що стосується апеляційних доводів про те, що судом не враховано характеризуючі дані особи ОСОБА_2, його майновий стан, обставини, що пом'якшують відповідальність та ін., то апеляційний суд звертає увагу на положення ч.2 ст.33 КУпАП, зі змісту якої слідує, що зазначені обставини при накладенні адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються.

Судовий розгляд справи в суді першої інстанції відбувся з дотриманням вимог ст.268 КУпАП. Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, працівнику поліції надав інформацію про своє місце проживання за адресою - Житомирська області, Олевський район, с.Білокоровичі, вул.Леніна, 91. Відповідно довідки Державної Фіскальної служби (а.с.8), наданої суду першої інстанції, ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за вказаною адресою.

Суд першої інстанції направляв відповідні поштові повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення. Як слідує з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення член сім'ї ОСОБА_2 - його матір отримувала такі повідомлення про розгляд справи 08.06.2017, 17.07.2017, 27.07.2017 року. Проте в зазначені дати ОСОБА_2 до суду першої інстанції не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв. Оцінюючи наведені обставини здійснених судом заходів щодо повідомлення ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи, та постановлення рішення за відсутності останнього, апеляційний суд вважає, що права ОСОБА_2, передбачені ст.268 КУпАП не були порушені, а його дії носили ознаки намагання ухилитися від адміністративної відповідальності.

Надання під час апеляційного розгляду справи довідки про те, що ОСОБА_2 без реєстрації проживає в АДРЕСА_2, немає доказового значення, оскільки з її змісту не вбачається з якого саме часу він проживає за вказаною адресою.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи справу, дотримався вимог ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 27 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області С.М. Завязун