Справа № 199/8333/17
ПОСТАНОВА

іменем України

27.12.2017 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, слідує, що 10.11.2017 о 21:05 годині в місті Дніпрі, на вул. Малиновського, 2 водій ОСОБА_1 керував т/з «Chevrole Lacetti», н.з. АЕ7560ЕА, з явними ознаками алкогольного спяніння: нечітка хода, відповідний запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що алкоголь за кермом не вживав, автомобілем не керував. В час, коли працівники поліції почали перевіряти його документи він знаходився поряд з припаркованим на узбіччі автомобілем, який не рухався.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, вислухавши пояснення свідків в судовому засіданні, проглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, допитаних в суді, слідує, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків для медичного огляду водія, але водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння. При цьому свідки також пояснили, що ОСОБА_1 в їх присутності автомобілем не керував, а лише знаходився біля нього.

Відповідно до рапорту працівника поліції до них на заправці підійшов чоловік і повідомив, що на вїзді до заправки стоїть автомобіль Шевроле, водій якого поводить себе не адекватно. Прибувши до вказаного автомобіля, працівники поліції побачили вказаний автомобіль і водія ОСОБА_1, який мав всі ознаки алкогольного спяніння, але водій говорив, що не керував т.з. і працівники поліції його не зупиняли. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, на нього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проглянувши в судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер відеоспостереження працівників патрульної поліції, встановлено, що працівники поліції на службовому автомобілі підїхали до т/з «Chevrole Lacetti», н.з. АЕ7560ЕА, який не рухався та був припаркований на узбіччі. Поряд з цим автомобілем, на вулиці, перебував ОСОБА_1, який на питання працівників поліції відповів, що не керував і не керує цим автомобілем, від проходження медичного огляду відмовився.

У звязку з викладеним слід зазначити, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Таким чином, з пояснень в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, рапорту працівника поліції слідує, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а автомобіль, поряд з яким він перебував на вулиці не рухався, оскільки був припаркований. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як і працівники патрульної поліції взагалі не бачили ОСОБА_1 за кермом автомобіля «Chevrole Lacetti», н.з. АЕ7560ЕА, що підтверджується записом з камер відеоспостереження.

Відомостей про те, що у відповідності до ч. 1 ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, в матеріалах справи також не має.

За таких обставин відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовані як поясненнями ОСОБА_1 в суді, так і дослідженими матеріалами справи, зібраним і складеними самими ж працівниками поліції.

Оскільки ОСОБА_1 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення не керував транспортним засобом, а п. 2.5 Правил дорожнього руху зобовязує на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лише водія, яким, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, є особа, яка керує транспортним засобом, підстав для проходження ОСОБА_1 медичного огляду, як і для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП про відмову від проходження такого огляду, не було.

Приймаючи до уваги, що в справі відсутні інші належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1, провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко