№ провадження 33/781/384/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Мирошниченко Д. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Олексієнко І.С.

за участі ОСОБА_3 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 28.05.2017 року о 13 год. 45 хв. в с. Веселе Олександрівського району Кіровоградської області, керував транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ «Славута», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, продуття алкотестера "Драгер" відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Тобто своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Мотивує скаргу тим, що суд у порушення вимог ст.ст. 30 ч.1 і 2, 33 КУпАП, виніс постанову без всебічного з'ясування обставин та повного дослідження матеріалів справи, при цьому не врахував, що він вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, оскільки не відмовлявся від проходження медичного огляду. Зазначає, що суд першої інстанції розглядаючи справу та постановляючи постанову від 28.08.2017 року не мав жодного права виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2017 року серія АП2 № 541119, у якому зазначено, що ним порушено п.2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є порушенням вимог ч.1 ст.256 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення від 28.05.2017 року серія АП2 № 541119 в графі роз'яснено про права та обов'язки не його прізвище ім'я та по батькові, а іншої особи. Суд першої інстанції не взяв до уваги довідку про стан його здоров'я в зв'язку з хворобою. Суд першої інстанції не правильно дослідив письмові пояснення двох свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були свідками місця події 28.05.2017 року о 15.35 год. та 15.30 год., тобто вже після 15.20 год. часу складення протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2017 року серія АП2 № 541119. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від 28.05.2017 року серія АП2 № 541119 складений на бланку старого зразку, що є порушенням, а тому не може бути належним доказом по даній справі. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови від 28.08.2017 року по справі № 397/827/17, провадження №3/397/329/17 суду першої інстанції отримано ним лише 27.10.2017 року, згідно заяви від 06.10.2017 року, а тому вважає, що пропустив з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи, клопотання ОСОБА_9 про розгляд його апеляційної скарги у відсутності останнього, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, судовий розгляд справи відбувся за декілька судових засідань, де на початку ОСОБА_3 надавав пояснення, а після перерви при винесенні рішення по суті останній був відсутній. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про вручення копії постанови ОСОБА_3 особисто чи поштою. Апеляційну скаргу останнім направлено 31.10.2017 року. За таких обставин, пропуск ОСОБА_3 строку передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП на апеляційне оскарження постанови суду є поважним та підлягає відповідному поновленню.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №541119 від 28.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 28.05.2017 року близько 13.45 в с. Веселе Олександрівського району Кіровоградської області керував автомобілем ЗАЗ Славута, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від продуття алкотестера «Драгер» на місці та від проходження медичного огляду в умовах лікарні для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1)

Пунктом 6 Розділу II Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров'я.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2017 року, письмовими пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, згідно яких ОСОБА_3 28.05.2017 року в їх присутності відмовився від продуття алкотестера «Драгер» на місці та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. (а.с.3,5)

Свідки в доданих до протоколу поясненнях підтвердили, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення правопорушник відмовився від дачі пояснень, підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та надання посвідчення водія.

Крім того, згідно пояснень свідка ОСОБА_4, ОСОБА_3 відсторонено від керування транспортним засобом та після його згоди транспортний засіб доставлено на територію організації ім. Петровського. (а.с.4)

При цьому, під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 пояснив, що 28.05.2017 року він перебував по роботі в Олександрівському районі Кіровоградської області на тереторії вісової на зважуванні. В цей час до нього підійшов хлопець (раніше з ним він не був знайомий) та попросив перегнати його машину на територію вісової під охорону. Зазначив, що його зупинили патрульні, а він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. При зустрічі з даним хлопцем він відчув запах алкоголю з ротової порожнини. Коли він приїхав на місце, де знаходилась машина, там були інспектори поліції та свідки, протокол уже був складений. Ніяких конфліктів при ньому не було. ОСОБА_3 повністю погоджувався з тим, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Він перегнав машину на вісову під охорону.

Більш того, згідно відеозапису відеореєстратора, долученого до матеріалів адміністративної справи, 28.05.2017 року о 13 год. 45 хв. ОСОБА_11 керував транспортним засобом. Після зупинки свого автомобілі, працівники поліції під'їхали до автомобіля ОСОБА_11, з якого вийшов останній та в нього була хитка хода. В подальшому працівники поліції з'ясовували його особу та просили надати відповідні документи, однак останній відмовився. Потім при свідках ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_11 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер» та проїхати до медичного закладу для визначення стану алкогольного сп'яніння також відмовився.

Отже, відмова ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджена матеріалами справи в їх сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, згідно яких ОСОБА_3 дійсно знаходився з ознаками алкогольного сп'яніння та від продуття алкотестера «Драгер» на визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, поясненнями свідка ОСОБА_4, який підтвердив, що ОСОБА_3 дійсно при свідках відмовився від проходження медичного огляду та був в стані алкогольного сп'яніння, оскільки від нього був чути запах алкоголю та відеозаписом відеореєстратора, долученого до матеріалів справи.

Крім того, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано не взяв до уваги довідку, надану психотерапевтичним центром від 12.02.2016 року про те, що ОСОБА_3 пройшов повний курс емоціонально-стресової психотерапії кодування від алкогольної залежності, оскільки довідка видана на початку 2016 року, а протокол складений у 2017 році, а тому на момент складання протоколу не відомо чи вживає ОСОБА_3 спиртні напої чи ні.

Таким чином, апеляційний суд, дослідивши докази по справі, приходить до обгрунтованного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що знижує увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_3 стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено на бланку старого зразку, не заслуговують на увагу і не може бути підставою скасування судового рішення, оскільки не впливає на доведеність факту вчинення останнім правопорушення, а форма самого протоколу та його зміст відповідають ст. 256 КУпАП. Жодних даних щодо фактичних обставин, які зазначені в протоколі і які б не відповідали дійсності, немає.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині неналежного оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в ньому заповнено іншу особу, якій роз'яснено права та обов'язки, то ці обставини не тягнуть за собою скасування постанови судді, оскільки в графі встановлення особи, зазначено протокол складений щодо ОСОБА_3

Твердження апелянта, що суд безпідставно взяв до уваги письмові пояснення свідків, не викликавши їх до суду, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки такі пояснення є доказами у адміністративному проваджені, в розумінні ст. 251 КУпАП. Підстав для недовіри та сумнівів щодо правдивості пояснень вказаних свідків в ході апеляційного розгляду встановлено не було. Крім того, ОСОБА_3 як при складанні протоколу, так і в суді першої інстанції не заперечував факту вчинення даного правопорушення.

Також пояснення свідків підтверджуються відеозаписом від 28.05.2017 року, який був зроблений працівниками поліції з моменту керування ОСОБА_3 автомобілем ЗАЗ «Славута», номерний знак НОМЕР_2 і до моменту складання адміністративного протоклу.

Під час апеляційного розгляду справи, обставини, на які посилається апелянт, не спростовують доведеності його провини, та не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Всі інші твердження ОСОБА_3, з приводу процесуальних порушень під час складання стосовно нього адміністративного протоколу є безпідставними, не спростовують його винуватості та не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Також інші обставини, на які посилається ОСОБА_3, свого підтвердження не знайшли, спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, а також цілком вмотивовані в постанові суду першої інстанції з чим також погоджується апеляційний суд, а тому його апеляція задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко