АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6000/17Суддя 1 інстанції Борисова Н. А.
Номер провадження 33/774/201/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, який народився 03 квітня 1999 року, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених в постанові, 11 жовтня 2017 року о 01:00 годин в м. Нікополь по вул. Першотравнева, ОСОБА_2 керував мопедом «Ямаха» без номерного знаку з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, характерне почервоніння очей), та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення ступеню алкогольного спяніння. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що не згоден з оскаржуваною постановою, оскільки дійсно 11 жовтня 2017 року, приблизно о 02-00 голин, керуючи мопедом, він був зупинений працівниками поліції в звязку з підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. На вимогу працівників поліції пройти огляд на встановлення стану спяніння, він пояснив що випив із друзями о 17-00 годин два бокали сухого вина, що складає приблизно 300-400 мл., а наразі вже друга година ночі, на освідування він не має часу їхати, через те, що його удома чекає матір. В судовому засіданні він також вказував на ці обставини, але суд безпідставно не прийняв їх до уваги та притягнув його до адміністративної відповідальності. Окрім того, згідно алкогольного калькулятору, який він знайшов в Інтернеті, з урахуванням його ваги та кількості випитого приблизно о 17-00 годин вина, о другій годині ночі він був абсолютно тверезим, однак, мабуть, із запахом.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №452402 від 11 жовтня 2017 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП, згідно якого 11 жовтня 2017 року о 01:00 годин в м. Нікополь по вул. Першотравнева, ОСОБА_2 керував мопедом «Ямаха» без номерного знаку з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, характерне почервоніння очей), та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення ступеню алкогольного спяніння. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України (а.с.1).

Згідно рапорту інспектора поліції Нікопольського ВП ОСОБА_3, під час несення служби 11 жовтня 2017 року близько 01-00 годин в м. Нікополь по вул. Першотравнева було зупинено мопед «Хонда» без номерного знаку під керуванням водія ОСОБА_2, який проїхав регульоване перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. Під час перевірки документів, від ОСОБА_2 було чути різкий запах алкоголю, у звязку з чим йому запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного спяніння, на що він відмовився у присутності двох свідків. Стосовно водія було складено протокол про адміністративне правопорушення та відсторонено від подальшого керування транспортним засобом (а.с.5).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які засвідчили відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку (а.с.3, 4).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_2, 10 жовтня 2017 року приблизно о 20-00 годин, він вжив близько 400 мл. вина. На вимогу працівників поліції, відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння, оскільки свою провину визнає (а.с.2).

Що стосується тверджень скарги ОСОБА_2 стосовно того, що згідно алкогольного калькулятору, який він знайшов в Інтернеті, з урахуванням його ваги та кількості випитого вина, о другій годині ночі він був абсолютно тверезим, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки єдиним підтвердженням наявності чи відсутності алкогольного спяніння особи може бути тільки результат огляду у медичному закладі чи за допомогою спеціального технічного пристрою, та дані алкогольного калькулятору не можуть бути належними доказами у цій справі.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив й правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку. При цьому судом враховано те, що згідно довідки з Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.10.2017 року, ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, тому до нього не може бути застосовано таке адміністративне стягнення як позбавленням права керування транспортними засобами(а.с.7).

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у звязку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1