Номер провадження: 33/785/1556/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря Тьосової Я.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.09.2017 року,-

встановив:

оскаржуваною постановою судді районного суду,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 12.08.2017 року, о 0430 год., в м. Одесі, по вул. Добровольського, 4-а, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду Лустін Н.В. подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що він не керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, а відмовився від проходження тесту на приладі «Драгер» у звязку із тим, що співробітники поліції неправомірно його зупинили. Стверджує, що правила дорожнього руху він не порушував, а тому не вважав за потрібне проходити медичний огляд на стан спяніння. Апелянт вказує на те, що він був позбавлений свого права доступу до суду, оскільки незважаючи на те, що він звернувся до суду із заявою про перенесення розгляду справи, судовий розгляд відбувся за його відсутністю. Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Вирішуючи питання щодо законності рішення судді районного суду про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки постановлена з істотними порушеннями вимог діючого КУпАП, на не відповідає положенням Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами, зокрема заявляти клопотання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи.

За таких обставин суд апеляційної інстанції констатує, що при розгляді даної категорії справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Наведені вище вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддею районного суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, належним чином не виконані.

Так, всупереч вимогам ст.268 КУпАП, справа була розглянута за відсутністю ОСОБА_2, який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи - 12.09.2017 року, виконуючи свій обовязок щодо повідомлення суду про причини своєї неявки на виклик до суду, саме 12.09.2017 року подав до районного суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке було отримано судом до початку судового розгляду. Разом з цим, як свідчить зміст оскаржуваної постанови, справа була розглянута судом 12.09.2017 року за відсутності ОСОБА_2 (а.с. 7,9).

Встановлені апеляційним судом обставини, є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови судді районного суду.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які унеможливлюють подальший розгляд судом справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Згідно вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Приймаючи до уваги те, що адміністративне правопорушення, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, мало місце 12.08.2017 року, а справа розглядається апеляційним судом 14.11.2017 року, тобто зі сплином строків, передбачених ст.38 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_2, з урахуванням положень п.7 ч.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, підлягає закриттю, в звязку з закінченням на день апеляційного розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду Одеської області від 12.09.2017 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4