Справа№464/2102/17
пр.№ 3/464/795/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у м.Львові про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця, одруженого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.124, ч.1 ст. 130, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно матеріалів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 17 березня 2017 року приблизно о 02 годині 09 хвилин на перехресті вулиць Сихівська-Морозна у м.Львові, керуючи транспортним засобом марки «БМВ» н.з. RР 65301, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, при повороті ліворуч виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенц» н.з. 30912ТС, під керуванням ОСОБА_2, що рухався у зустрічному напрямку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.11.4, 12.1 ПДР.

Крім того, ОСОБА_1 17 березня 2017 року приблизно о 02 годині 10 хвилин на перехресті вулиць Сихівська-Морозна у м.Львові, керував транспортним засобом марки «БМВ» н.з. RР 65301 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9а ПДР.

Крім того, водій ОСОБА_1 17 березня 2017 року приблизно о 02 годині 15 хвилин, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10а ПДР.

На розгляді справ про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 17 березня 2017 року в нічний час перебував вдома, власним автомобілем не керував, до ДТП не причетний. Вказав, що про ДТП дізнався від працівників поліції в телефонному режимі, прибувши на місце пригоди повідомляв останніх, що за кермом знаходився не він, а його рідний брат, з яким проживає за однією адресою.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника - адвоката ОСОБА_3, допитавши свідків, повно всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів вбачається, що протоколи про адміністративне правопорушення серії БР №117937 від 17.03.2017 за ст.124 КУпАП, серії БР №161185 від 17.03.2017 за ч.1 ст.130 КУпАП, серії БР №161186 від 21.03.2017 за ст.122-4 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1

Відповідно до Розділу 1 Правил дорожнього руху України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; а учасник дорожнього руху особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

Пояснення особи, відносно якої складено протоколи, показання свідків свідчать про ту обставину, що ОСОБА_1 17.03.2017 о 02 год. 09 хв. не керував транспортним засобом, тобто не був водієм і учасником як дорожнього руху в розумінні Правил дорожнього руху, так і учасником даної ДТП.

Допитаний судом ОСОБА_2, учасник пригоди і очевидець подій показав, що 17.03.2017 керував автомобілем марки «Мерседес Бенц» і рухався по головній дорозі. Близько 2 год. з другорядної вулиці виїхав автомобіль БМВ і відбулось зіткнення, спричинивши його автомобілю пошкодження. В подальшому автомобіль БМВ проїхав ще близько 50 метрів, зупинився і водій з місця пригоди втік, залишивши автомобіль. Вказав, що через схожість братів ОСОБА_1 і ОСОБА_4, котрим обидва близько 30 років, в окулярах і з бородою, він не може ствердити, хто саме з них з братів перебував за кермом і є винуватцем ДТП.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показав, що є рідним братом ОСОБА_1, з яким проживає за однією адресою. 17 березня 2017 року вночі він взяв ключі від автомобіля і вирішив здійснити поїздку в особистих справах. Керуючи автомобілем, який належить його брату, він не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням і при повороті ліворуч виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенц». Проїхавши декілька метрів, він, перебуваючи у нервовому стані і будучи наляканим, втік з місця пригоди.

Допитана судом свідок ОСОБА_5 показала, що є дружиною ОСОБА_1 Вказала, що 17.03.2017 її чоловік ОСОБА_1 не керував автомобілем, до ДТП не причетний, знаходився вдома. Ствердила, що автомобілем керував брат її чоловіка ОСОБА_4, з яким проживають за однією адресою АДРЕСА_1.

Допитаний свідок ОСОБА_6 показала суду, що проживає з синами ОСОБА_1П та ОСОБА_4 за однією адресою. Показала, що ОСОБА_1 17.03.2017 перебував вдома, а ОСОБА_4 17.03.2017 взяв ключі від автомобіля і керував автомобілем, що належить ОСОБА_1

Допитаний судом свідок ОСОБА_7 показав, що є інспектором УПП, при складанні адміністративних протоколів ОСОБА_1 повідомляв, що не він керував автомобілем, а до ДТП причетний його брат ОСОБА_4 Зазначив, що при оформленні протоколів відносно ОСОБА_1 він розцінив таку інформацію як неправдиву і таку, що надається з метою сприяння з боку родини уникнути ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене, в тому числі за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Пояснення свідків, які вказали, що ОСОБА_1 не причетний до даної ДТП, його автомобілем користується рідний брат, який зареєстрований за однією адресою - АДРЕСА_1, суд приймає до уваги, оскільки вони є логічними, послідовними, взаємопов'язаними між собою і такими, що не суперечать встановленим обставинам справи.

В матеріалах справи міститься рапорт інспектора УПП у м.Львові ОСОБА_7 від 21.03.2017 про те, що при оформленні матеріалів відносно ОСОБА_1 останній стверджував та надавав пояснення, що 17.03.2017 в момент ДТП автомобілем керувала інша особа - ОСОБА_4

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, протоколи про адміністративні правопорушення серії БР №117937 від 17.03.2017 за ст.124 КУпАП, серії БР №161185 від 17.03.2017 за ч.1 ст.130 КУпАП, серії БР №161186 від 21.03.2017 за ст.122-4 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1, не можуть бути прийняті в якості доказу, містять лише висновки інспектора поліції про те, що власник автомобіля ОСОБА_1 був водієм 17.03.2017 о 2 год. і не підтверджені будь-якими іншими доказами, а повністю спростовані поясненнями як ОСОБА_1, так і свідками, допитаних у судовому засіданні.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріали справ про адміністративні правопорушення не містять прямих, фактичних, достатніх беззаперечних доказів, які б вказували на те, що саме ОСОБА_1 17.03.2017 як водій і учасник дорожнього руху, керував транспортним засобом, перебував в стані алкогольного спяніння, вчинив ДТП і залишив місце пригоди, тобто скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч. 1 ст. 130, ст.122-4 КУпАП. Тому наявні підстави для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП відносно ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Копію постанови скерувати в Управління патрульної поліції в м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для вирішення питань про складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, за порушення Правил дорожнього руху, що мало місце 17.03.2017 о 2 год. на перехресті вул.Сихівська - Морозна у м.Львові.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення через Сихівський районний суд м. Львова.

Суддя О.Ю.Горбань