А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08.12.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., з участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ганчак В.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 вересня 2017 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, водія ПП ОСОБА_2, українця, громадянина України,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10 200 грн. та позбавлення прав керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 320 грн. 00 коп. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 9 липня 2017 року о 23 год 20 хв. в м. Перечині по вул. Ужанській Закарпатської області керував автомобілем марки «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 025901 від 29 липня 2017 року, результатом тесту на алкоголь № 267 приладу «Drager» ARBL-0607 від 29 липня 2017 року, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Апелянт вважає постанову незаконною та необгрунтованою, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Вказує, що при розгляді справи суд не роз'яснив йому права, в тому числі право мати захисника та заявляти клопотання, у зв'язку з чим він був позбавлений належним чином себе захищати. Не погоджується зі змістом протоколу складеного щодо нього, оскільки не вживав спиртних напоїв та протокол не підписував і його копія йому не вручалась. Просить врахувати, що огляд на стан сп'яніння був проведений у відсутності свідків, такі лише згодом формально підписали протокол. Окрім цього, працівники поліції не повідомили йому про час останньої повірки технічного засобу, яким проводився огляд на стан сп'яніння. Одночасно апелянт вважає, що при накладенні на нього стягнення суд не повною мірою врахував вимоги ст. 33 КУпАП, оскільки в справі відсутні характеризуючі його особу дані, не встановлено пом'якшуючих та обтяжуючих обставин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Ганчак В.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та заслухавши поясенння свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції розглянув справу з дотриманням норм процесуального права, дослідив усі докази, яким дав правильну оцінку, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, порушення чого тягне відповідальність передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції при встановленні обставин правопорушення врахував усі докази, які були додані до протоколу .

Як видно з постанови суду, ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи, дав пояснення, у яких вину свою визнав.

Разом з тим, апелянт, вважаючи прийняту щодо нього постанову необгрунтованою, не навів доказів в спростування викладених у постанові суду висновків на підставі яких суд дійшов до переконання про наявність складу правопорушення та доведеність вини. Його твердження про нероз`яснення судом прав, передбачених ст. 268 КУпАП не грунтується на фактичних обcтавинах, оскільки будь-яких доказів того, що він позбавлений був можливості подати будь-які клопотання, пов`язані з роглядом справи, він не надав, і в апеляційній скарзі не мотивував.

З пояснень наданих ОСОБА_1 апеляційному суду вбачається, що він повертався з міста Ужгорода, будучи у перетинальному центрі, де його дружина 28.07.2017 народила дитину, у зв`язку з чим він і вжив спиртне, повертався ввечері автомобілем, по дорозі зупинився у центрі м. Перечина біля магазину, його побачили працівники поліції, оскільки він зупинив автомобіль у забороненому місці, відразу підійшли і запропонували дихати у "Драгер", що він і зробив, після чого підписав усі документи. Те, що "Драгер" показав 1, 95 проміле йому не було відомо, він знав, що такий не мав показати позитивний результат, оскільки спиртне вживав майже добу назад. Вважає, що працівники поліції підмінили результат тестування, оскільки вони заходили у магазин, щоб знайти свідків.

Апеляційний суд відхиляє пояснення ОСОБА_1 щодо підміни результатів тестування, оскільки дане спростовується його ж власноруч написаним поясненням на окремому аркуші паперу, де він виклав обставини вживання спиртного та процедуру освідування ( а.7). Результат освідування на "Драгері" показав вміст алкоголю 1, 95 % проміле, який він особисто підписав ( а.с. 3).

Також міститься розписка гр. ОСОБА_5, який доправив автомобіль ОСОБА_1 за місцем проживання, у зв`язку із відстороненням ОСОБА_1 від керування на підставі ст. 266 КУпАП ( а.8).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що ішов на роботу на нічну зміну, зайшов у магазин "Смак", а коли вийшов, побачив поліцейських та два автомобілі, його поліцейський попросив бути свідком. Він бачив, як водій, яким був ОСОБА_1 дихав у " Драгер", при цьому був і свідок ОСОБА_4, після чого вони всі поїхали у відділок поліції для оформлення документів. Свої підписи у протоколі про адміністративне правопорушення та у поясненні на окремому аркуші підтвердив. Свідок ОСОБА_4 підтвердив апеляційному суду, що на прохання працівника поліції вийшов з магазину "Смак", де працює охоронцем, засвідчити факт порушення правил дорожнього. Вийшовши з магазину, він побачив автомобіль поліцейських та ОСОБА_1, після проведення процедур, поліцейський запросив їх у відділ поліції для складання протоколу. Особисто результат тестування не бачив, проте підписав документи, які склав поліцейський, підтвердивши, що саме його підписи у протоколі та на окремому аркуші.

Оцінюючи докази у справі, апеляційний суд приходить до висновку, що процедура освідування ( дихання водієм у технічний засіб "Драгер") проводилася у присутності свідків, відтак відхиляє доводи про те, що поліцейським була порушена Інструкція та підміна результату тестування.

З моменту складання протоколу та до дня його розгляду, не встановлено, що ОСОБА_1 оспорював дії поліцейського, вважаючи їх неправомірними. Також не знайшло свого підтвердження, що він вимагав у поліцейського надати йому відомості щодо повірки технічного засобу "Драгера" та що протокол про адміністративне правопорушення не підписував.

Апеляційний суд також вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання чи підлягає особа адміністративній відповідальності, дійшов правильного висновку про необхідність накладення стягнення на особу відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу необгрунтованою, постанову суду законною, підстав для її скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП , апеляційнйи суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 вересня 2017 року щодо нього - залишити без зміни.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: