29.12.2017 227/4068/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року справа № 227/4068/17

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Кошля А.О., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2017 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний протокол серії БД № 372043 від 12.12.2017 року з додатками з якого вбачається, що 12.12.2017 року о 17-15 годині в с. Новий Донбас Добропільського району по вул. Молодіжна, буд. 10 водій ОСОБА_1 керував мотоциклом Днепр 11 н/з 01-45 ДОС з наявними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від продуття газоаналізатора «Драгер 6810» та проходження медичного обстеження в лікарні на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав, щиро розкаявся та пояснив суду, що водійського посвідчення не отримував та на даний час на утриманні має неповнолітню дитину, тому не має можливості сплатити штраф одразу. Також надав до суду письмові пояснення, якими підтвердив обставини викладену у протоколі від 12.12.2017 року.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час дослідження адміністративних матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчать: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 372043 від 12.12.2017 року; усні та письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1; письмові пояснення свідків, які маються в матеріалах справи; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 449043 від 12.12.2017 року.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати таке стягнення тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для застосування в даному випадку покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. та вважає за необхідне застосувати до останнього, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок без позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно статті 304 КУпАП питання, повязані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову. Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом. Статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. З повідомлених ОСОБА_1 обставин вбачається, що правопорушнику, в силу його майнового стану, дійсно є складним здійснити оплату штрафу в розмірі 10200,00 гривень, тому наявні законні підстави для розстрочки виконання постанови про накладання адміністративного стягнення строком на 6 місяців.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 124, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України Про судовий збір, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, який слід сплатити на розрахунковий рахунок 0001, , МФО 834016, код платежу 21081300, одержувач платежу Донецьке УК Донецька область, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Розстрочити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 сплату адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок, який сплатити на р/р 0001, , банк ГУ ДКСУ у м. Києві, отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання-3 місяці.

Суддя А.О. Кошля