Справа № 750/391/17 Головуючий у 1 інстанції Самусь Л. В.
Провадження № 33/795/171/2017
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 квітня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 10.01.2017 року о 01:55 год. в м. Чернігові по вул. Комочкова він керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» №0221 в присутності двох свідків, результат огляду на стан спяніння позитивний - 0,82 %, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити справу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що адміністративне стягнення, якому його піддано даною спірною постановою суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Місцевий суд не дослідив в якій саме частині ОСОБА_1 згоден з протоколом, а в якій не згоден. ОСОБА_1 навіть не пропонували пройти огляд в медичному закладі. Зазначає, що не отримував судову повістку про те, що розгляд справи відбудеться 07 квітня 2017 року. Більше того, листом від 06.04.2017 року він повідомив суд про те, що до 12.04.2017 року перебуватиме на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ «Чернігівський обласний онкологічний диспансер» і просив суд призначити розгляд справи з урахуванням періоду його лікування. На підтвердження даних обставин подав до суду оригінал листка непрацездатності, який суд не прийняв до уваги. Такий розгляд справи позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КпАП України, зокрема дати пояснення, заявляти клопотання про допит свідків. Наголошує на порушенні вимог ст.33 КпАП України, зокрема в матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували місце роботи ОСОБА_1, професію характеристику особи, сімейний стан, тощо. Розглядаючи справу суд відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.205 року №14.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Пояснив, що він знаходився на стаціонарному лікуванні, повістку до суду не отримав, але при цьому повідомив суд про своє лікування. Розглянувши справу за його відсутності суд порушив його права.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

Відповідно до ст..268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд першої інстанції, розглядаючи адміністративну справу, вказаних вимог закону не виконав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, але від нього надходили про відкладення розгляду. При цьому ним не було надано документів про поважність причин неявки в судове засідання, однак при цьому судом першої інстанції декілька разів відкладалось слухання справи. Останній раз розгляд справи було призначено на 07.04.2017 року .

Разом з тим, листом від 06.04.2017 року ОСОБА_1 повідомив суд про те, що до 12.04.2017 року перебуватиме на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ «Чернігівський обласний онкологічний диспансер» і просив суд призначити розгляд справи з урахуванням періоду його лікування. На підтвердження даних обставин подав до суду оригінал листка непрацездатності, який суд до уваги не прийняв і не вжив жодних заходів для перевірки достовірності поданого документу, а за власним переконанням розцінив такі дії ОСОБА_1 як намагання уникнути відповідальності, чим порушив права ОСОБА_1 передбачені ст.268 КпАП України.

При цьому, матеріали справи, а саме а.с.50, підтверджують пояснення ОСОБА_1 про те, що він повістки про виклик до суду на 07.04.2017 року не отримував і з власної ініціативи повідомив суд про захворювання.

Наведені вище порушення ст. 268,283 КУпАП, допущені під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час винесення постанови про накладення стягнення, свідчать про те, що постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 винесена в порушення ст.7 КУпАП, а тому підлягає безумовному скасуванню.

Згідно ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Тобто, чинним законодавством передбачено право апеляційного суду в разі скасування постанови суду першої інстанції прийняти нову постанову або закрити провадження по справі.

Згідно ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно, вказане правопорушення було скоєно ОСОБА_1 10 січня 2017 року. Виходячи з викладеного, на момент апеляційного розгляду справи сплинув строк накладення адміністративного стягнення.

Тому, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості винести свою постанову, оскільки відповідно до вимог статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд вважає за необхідне постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 квітня 2017 року відносно ОСОБА_1 скасувати та провадження закрити внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.247,293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 квітня 2017 року задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 07 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч.7 ст.247 КУпАП у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2