Номер провадження: 33/785/1679/17
Номер справи місцевого суду: 496/5653/14-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 17.12.2014 року відносно:

ОСОБА_2, яка народилася 13.09.1979 року в м. Одеси, працюючої поваром, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді попередження, а також стягнуто судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 не виконує свої обовязки по вихованню своєї доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка 16.10.2014 р. біля 12 годин вдарила по голові неповнолітню ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним зясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- суд 1-ої інстанції порушив вимоги ст.ст. 278, 280 КУпАП, оскільки не повідомив її про час та місце розгляду справи належним чином, а також не зясував, чи було вчинене правопорушення, чи винна вона у його вчиненні, а також не зясовані всі обставини справи;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишився той факт, що в матеріалах справи є пояснення неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_6 та їх класного керівника ОСОБА_9, які не підтверджують факт побиття ОСОБА_7

За таких обставин, ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану постанову Біляївського районного суду Одеської області від 17.12.2014 року та закрити провадження у справі.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, та матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_10, який в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що суд 1-ої інстанції допустив неповноту та однобічність судового розгляду, не встановив усіх обставин справи, обмежився дослідженням матеріалів справи та прийняв передчасне рішення про винуватість ОСОБА_2

Разом з тим, в матеріалах справи містяться наступні документи, на підставі яких судом 1-ої інстанції зроблений висновок про доведеність виниОСОБА_2 у вчиненні правопорушення:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ОД № 0021290 від 29.10.2014 р., складений за ст. 184 ч. 1 КУпАП (а.с. 1),

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 20.10.2014 року (а.с.2),

- пояснення неповнолітньої ОСОБА_6 від 14.10.2014 року (а.с.3),

- пояснення неповнолітньої ОСОБА_8 від 14.10.2014 року (а.с.4)

- пояснення ОСОБА_11 від 20.10.2014 року (а.с.5-6),

- пояснення неповнолітньої ОСОБА_7 від 15.11.2014 року (а.с.6),

- свідоцтво про народження ОСОБА_6 (а.с.7)

- характеристика на ОСОБА_6 (а.с.8).

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що показання від 14.10.2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_8 надавали співробітнику міліції у присутності класного керівника, однак у відсутності батьків чи законних представників, проте у зазначених поясненнях вони повністю спростовували можливість завдання будь-яких ушкоджень ОСОБА_12 Крім того, пояснення, складені працівником міліції 14.10.2014 року, в той час, коли інкриміновані ОСОБА_2 події мали місце 16.10.2014 року.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що протокол про прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення складений 20.10.2014 року, тобто після допиту зазначених осіб, у звязку з чим пояснення, відібрані до прийняття заяви є неналежними доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОД № 0021290 складений 29.10.2014 р., за ст. 184 ч. 1 КУпАП, проте в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_7 від 15.11.2014 року, які відібрані в неї працівником міліції вже після складення зазначеного протоколу відносно ОСОБА_2, у звязку з чим апеляційний суд критично відноситься до їх змісту та враховує те, що 16.10.2014 року, а саме після зазначених подій у ОСОБА_7 пояснення не відбирались майже на протязі місця.

Окрім пояснень ОСОБА_7 від 15.11.2014 року, жодних інших доказів вчинення ОСОБА_6 відносно неї будь-яких дій, матеріали справи не містять.

Апеляційний суд критично оцінює наданий представником потерпілого в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 №390 судово-медичного обстеження ОСОБА_13, оскільки таке дослідження було розпочато 02.12.2014 року, тобто майже через два місця після вказаних подій, в ньому зазначено, що при початку освідування у ОСОБА_13 будь-які тілесні ушкодження не виявлені. Висновки експерта про те, що тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струс головного мозку можуть відноситись до подій від 16.10.2014 року. Разом з тим, даний висновок жодним чином не може бути підтвердженням того, що тілесні ушкодження спричинені саме ОСОБА_6.

Отже, єдиним можливим доказом вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у розумінні ч. 2 ст. 251 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення серії ОД № 0021290 від 29.10.2014 р., в межах якого суд розглядає справу.

Разом з тим, зазначений протокол складений зацікавленою особою, а саме о/у СКМДД Біляївського РВ ОСОБА_14 в приміщенні відділку міліції 29.10.2014 року, а також за відсутності потерпілого та свідків вчинення правопорушення.

Окрім того, в суді апеляційної інстанції була допитана у якості свідка класний керівник Усатівської НВК «Школа-гімназія» ОСОБА_11, яка пояснила, що 16.10.2014 року був 5-ий урок та повинні були прийти лікарі для проведення лекцій. Присутні були три класи, діти бешкетували, робили один одному шалабани. Проте, лікарі не прийшли, у звязку з чим діти піднялись у клас та був проведений урок природознавства. На наступний день подзвонили батьки ОСОБА_13 та повідомили, що вона утримала ушкодження від ОСОБА_6 При цьому, діти з класу не повідомляли про те, що хтось когось бив, у звязку з чим вона факт побиття ОСОБА_13 заперечує. Додатково повідомила, що в залі були присутні три вчителі, а в подальшому батьки ОСОБА_13 сказали, що якщо з ними розрахуються, вони заяву до міліції не подадуть.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що свідчить про відсутність в ії діях складу зазначеного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі ст. 247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п. 1, 251, 280, 294 ч. 4, КУпАП, ст. 62 Конституції України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 17.12.2014 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца