АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого приватним підприємцем визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 320 грн. в дохід державного бюджету України.

Згідно постанови суду, 29 листопада 2016 року ОСОБА_2 приблизно о 17:45 год. керував автомобілем марки Рено д/н НОМЕР_1 та напівпричепом-рефрижератором з д/н/з НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Кохановського біля будинку 60 в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч 1 КУпАП.

У судове засіданні І інстанції, ОСОБА_2 не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

В апеляційній скарзі апелянт вважає постанову Шевченківського районного суду від 28 лютого 2017 року не законною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження по справі щодо нього закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що судом порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки він був позбавлений можливості дати по справі особисті пояснення, заявити необхідні клопотання, скористатися послугами адвоката, тобто правом на захист, у зв'язку з чим оскаржену постанову не можна вважати законною.

Провадження №33/794/128/17 Головуючий у І інстанції: Літвінова О.Г.

Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Станковська Г.А.

Своє вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, зазначає, що автомобілем у стані алкогольного сп'яніння він не керував. Вказує, що йому не відомо, який запах міг викликати підозру, оскільки реального стану спяніння в нього не було. Крім того вважає, що прилад «Драгер» був у несправному стані.

Посилається на те. що суд ігноруючи вимоги статті 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, не врахував вимог до порядку складання та змісту протоколу про адміністративне правопорушення, які визначені ст.ст.254 та 256 КУпАП і при відсутності в матеріалах справи та в протоколі про адміністративне правопорушення відомостей, які мають суттєве значення і необхідні для вирішення справи, розпочав судовий розгляд та в подальшому з порушенням законодавства, його прав, прийняв рішення по суті справи.

Стосовно пропущених строків апелянт посилається на те, що його не було повідомлено про дату та час розгляду справи, а в подальшому не надіслано копію постанови, що унеможливило подачу апеляційної скарги.

Вказує на те, що про постанову про накладення на нього адміністративного стягнення йому стало відомо лише 29 березня 2017 року, під час ознайомлення із матеріалами адміністративного правопорушення, у звязку з чим ним було пропущено строк апеляційного оскарження.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду І інстанції, скасувати постанову суду та закрити адміністративне провадження щодо нього з-за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши доводи апелянта, який підтримав свої апеляційні вимоги, просив поновити строк, скасувати постанову районного суду та закрити адміністративне провадження щодо нього, вважаю, постанову районного суду такою, що підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Апеляційний суд вважає, що є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови суду, оскільки вона, в порушення вимог ст.285 ч.1 КУпАП, не була скерована правопорушнику для відома.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, зроблені лише на підставі протоколу серії АП2 № 472377 від 29.11.2016 року, який був складений відносно ОСОБА_2. ( а.с.1) та показами тестування алкотестера, відповідно до якого у нього виявлено 1,58 проміле (а.с.2), поясненнями свідків (а.с.6).

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

Перевіривши матеріали адміністративної справи апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено з порушенням ст. 256 КУпАП.

Згідно п.2.9-а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Дійсно, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави ІІ п.7, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п.10 цієї інструкції, результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 добровільно пройшов таке тестування і свідки це підтвердили ( а.с.5,6). Однак суд не навів навіть прізвищ свідків, та їх пояснення, які поклав в основу прийнятого рішення про винність ОСОБА_2

Разом з тим, в провину ОСОБА_2 ставиться керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Як зясовано в судовому засідання з показів правопорушника та самих матеріалів адміністративні справи, доказів того, що він керував транспортним засобом немає. Вказані в протоколі свідки, лише підтверджують факт добровільного проходження тестування, а з пояснень свідка ОСОБА_3 ( а/с 4) убачається, що він бачив, як водій рухався до своєї машини, і на думку свідка, він міг в подальшому керувати нею в такому стані. ОСОБА_2 ж, будучи позбавлений можливості дати особисті пояснення в суді 1-інстанціїї, в апеляційній інстанції пояснив, що дійсно в той вечір випив, але коли підїхали працівники поліції відпочивав у кабіні, тому, що зранку мав їхати далі. При спілкуванні з працівниками поліції не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, пройшов тестування, бо не бачив з свого боку порушень ПДР.

Отже, суд в порушення вимог ст. 277-2 КпАП України, належним чином не повідомив особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим порушив його права на дачу пояснень та захисту своїх інтересів.

За зазначених обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, постанова районного суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. п.1 ст. 247, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Повернути ОСОБА_2 тимчасово вилучені, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №472377 від 29.11.2016 року, документи (права/водія ВАН 174793) - серії ТД № 422038.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_1