Номер провадження: 33/785/727/17
Номер справи місцевого суду: 523/837/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

було закрито в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 154546 від 06.01.2017 року, ОСОБА_2 06.01.2017 року о 12 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат» р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Семена Палія, 93а у м. Одесі, в порушення вимог п.1.3.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Сузукі ОСОБА_5», р/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою суду першої інстанції провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було закрито, на підставі ст. 247 КУпАП - в звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з зазначеною постановою суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що версія водія ОСОБА_2 про те, що зіткнення сталося внаслідок здійснення потерпілим раптового маневру перестроювання та гальмування, є технічно неспроможною, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, а саме схеми ДТП, на якій зафіксоване розташування автомобілів після зіткнення, а також наявні механічні пошкодження автомобілів.

Також ОСОБА_3 зазначає, що саме водій ОСОБА_2, що рухався позаду, не витримав безпечної дистанції, як того вимагають Правила дорожнього руху.

Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя районного суду дав належну правову оцінку наявним у справі доказам, вірно встановив фактичні обставини справи, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та, відповідно, наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Представник водія ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду наполягав на тому, що зіткнення сталося внаслідок недотримання водієм ОСОБА_2 належної дистанції руху, проте, наведені твердження, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що 06 січня 2017 року біля 12 год. 50 хв. він керував автомобілем «Фольксваген Пассат» та по вулиці Семена Палія, яка має чотири смуги руху в одному напрямку. Дорожнє покриття було вкрито снігом. У звязку з погодними умовами та станом дорожнього покриття ОСОБА_2 рухався на своєму автомобілі по третій смузі руху зі швидкістю близько 20 км/год. В свою чергу попереду у другій смузі руху в попутному напрямку рухався автомобіль «Сузуки ОСОБА_5». Не доїжджаючи світлофору, що розташований на перехресті вулиць ОСОБА_6 та Заболотного, автомобіль «Сузуки ОСОБА_5», безпосередньо перед автомобілем «Фольксваген Пассат», яким керував ОСОБА_2, здійснив маневр перестроювання в третій ряд та одразу ж різко зупинився, маючи намір продовжити перестроювання з третьої смуги руху в четверту, з якої можливий поворот наліво або розворот. ОСОБА_3 прийняв заходи екстреного гальмування, однак враховуючи невелику відстань до, автомобіля «Сузуки ОСОБА_5» та засніженості дорожнього покриття, незважаючи на невелику швидкість руху, уникнути зіткнення не вдалося.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_7, наданими ним під час розгляду справи в суді першої інстанції, на перехресті вулиць ОСОБА_6 та Заболотного вона очікувала можливості перейти дорогу та бачила, як водій автомобілю «Сузуки ОСОБА_5» раптово різко перестроївся з правої смуги руху на середню, по якій в той час рухався автомобіль «Фолькваген Пассат» і одразу ж зупинився на світлофорі. Водій автомобілю «Фольксваген Пассат» подав звуковий сигнал, але не встиг загальмувати, та, оскільки дорога була слизькою, сталося зіткнення.

ОСОБА_3 в своїх поясненнях, наданих в ході розгляду справи в суді першої інстанції, не заперечував проти того, що він здійснив маневр перестроювання з правої полоси руху на середню та став очікувати можливості здійснити перестроювання у ліву крайню смугу руху, коли відчув удар у задню частину свого автомобілю.

Таким чином, судом було встановлено, що ДТП сталася одразу ж після здійснення маневру перестроювання водія ОСОБА_3 з правої смуги руху у середню.

Згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен впевнитись, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.3 Правил дорожнього руху, при перестроюванні водій повинен надати дорогу транспортним засобам, які рухаються у попутному напрямку руху по тій смузі, на яку він має намір перестроїтись.

Згідно п. 1.4 Правил дорожнього руху, кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують Правила дорожнього руху України.

Отже, водій ОСОБА_2, на підставі п.1.4 Правил дорожнього руху України мав право очікувати від водія ОСОБА_3 дотримання Правил дорожнього руху, зокрема п.п.10.1 та 10.3 при виконанні ним маневру перестроювання.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та правильно закрив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Щодо доводів представника про технічну неспроможність версії водія ОСОБА_2 про раптовість маневру перестроювання та неможливості в звязку з цим уникнення зіткнення автомобілів на підставі розрахунків, які він самостійно зробив, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки такі розрахунки були зроблені на підставі первинних даних, які суперечать матеріалам справи та такі висновки повинні бути зроблені відповідними судовими авто технічними експертами. В свою чергу клопотань про призначення відповідних експертиз сторонами справи заявлено не було.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв'язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04 квітня 2017 року залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04 квітня 2017 року, якою було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю складу правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8