Провадження № 33/792/557/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, законного представника малолітньої ОСОБА_2-Макоціни-О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 21 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, мешканку АДРЕСА_1, працюючу на посаді секретаря судових засідань Господарського суду Хмельницької області

звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення діяння за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у звязку з його малозначністю, провадження в справі закрито та оголошено усне зауваження.

За постановою суду, 26.06.2017 року, близько 08 год., ОСОБА_1, в квартирі АДРЕСА_2, вчинила психологічне насильство відносно малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме, брала участь в сварці з колишнім чоловіком у присутності дитини, що могло завдати шкоди психічному здоровю останньої.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суддя недостатньо аргументував та обгрунтував своє рішення, ухвалив його на припущеннях, не врахував всі її пояснення та доводи, які наводились в судовому засіданні, про те, що в той ранок, вона не підвищувавла голос на малолітню доньку. Пояснення її доньок ОСОБА_2, ОСОБА_3, колишнього чоловіка ОСОБА_4, не можуть бути доказами її вини, оскільки не стосуються події того дня.

Заслухавши апелянта на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, законного представника малолітньої потерпілої, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, в порядку ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і лише після цього прийняти обґрунтоване рішення про визнання винною чи не винною ОСОБА_1

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, суб'єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини, а об'єктивна -полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Положеннями ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» визначено, що:

насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю;

психологічне насильство в сім'ї (саме такий вид насильства в сім'ї інкриміновано ОСОБА_1П.), - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

В силу положень ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Проте, як складений 11.07.2017 року щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, так і матеріали справи не містять, відповідно, достатніх даних та доказів, які б з достовірністю підтверджували, що ОСОБА_1, в інкримінований їй день та час, яка брала участь в сварці з колишнім чоловіком у присутності дитини, малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, діяла з умислом спричинити їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак і завдати шкоди її психічному здоров'ю.

Сама по собі суперечка, з колишнім чоловіком, у присутності дитини, якщо така мала місце, у розумінні цієї норми закону не є психологічним насильством щодо неї.

Будь-яких інших даних, які б вказували на таке насильство у постанові суду не наведено. Які ж конкретні дії ОСОБА_1, які на думку суду підпадають під ознаку психічного насильства, у постанові суду не зазначено.

Згідно з поясненнями в апеляційній інстанції ОСОБА_1, у вказаний день, вона будила малолітню доньку ОСОБА_2,2012 року, в садочок. О 08 год. почалась суперечка з чоловіком з приводу того, що він здійснював відео зйомку дитини, яка вередувала і не хотіла, щоб вона її вела в садочок. Наміру вчинити дії, які б розцінювались як психологічне насильство щодо малолітньої доньки у неї не було і таких вона скоїла, тому просить провадження у справі закрити.

Відповідно до пояснень законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_2- ОСОБА_4, 26.06.2017 року він почув з іншої кімнати плач доньки ОСОБА_2, яка не хотіла, щоб її вела в садочок мати-його колишня дружина ОСОБА_1 Остання кричала на дитину, був звук ляпаса, тому він зайшов в кімнату і почав знімати на відео, як все відбувається. Вказує, що ОСОБА_2 бє малолітню доньку, ображає і кричить на неї.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду, зазначені дії, законним представником малолітньої потерпілої, ОСОБА_1 не інкримінувались. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували її умисні дії на вчинення відносно малолітньої доньки ОСОБА_2- психологічного насильства, в той день, матеріали справи не містять.

Посилання суду, як на докази її винуватості у вчиненні цього адміністративного правопорушення, на пояснення її доньок ОСОБА_2, ОСОБА_3, колишнього чоловіка ОСОБА_4, не можуть бути доказами її вини, на що обґрунтовано посилається апелянт, так як не стосуються події того дня.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається суперечка між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, та не вбачається будь-яких, вчинених ОСОБА_1, дій психологічного спрямування щодо малолітньої дитини.

З наведеного слідує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В силу п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження в справі.

Згідно з приписом п.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 21 вересня 2017 року, щодо неї, скасувати і провадження в справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_5