АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року відносно,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого комірником в ТОВ «Грінвич ЮГ ДК», проживаючого: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 гривень на користь держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що 23 жовтня 2016 року біля 22 години 40 хвилин, він керуючи автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, рухаючись по вул. Вересневій, 4 в м. Києві, в порушення п. 13. 1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Dасіа», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, в наслідок чого той скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів. В супереч вимогам п. 2.5 ПДРУ, ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази того, що саме він керував автомобілем, а тому стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт вказує на формальний підхід у дослідженні судом доказів при розгляді справи, а також на порушення принципу об'єктивності при оцінці доказів. Зокрема, як зазначає ОСОБА_2 суд, встановлюючи фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, безпідставно взяв до уваги пояснення потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_5 та інспекторів патрульної поліції, які є зацікавленими у справі особами, натомість, не врахував його власні пояснення, пояснення дружини ОСОБА_6, свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, а також надані суду відеозаписи нагрудних відеорегістраторів співробітників поліції та відеозапис зроблений безпосередньо ним на місці події.

Заслухавши ОСОБА_2, захисника ОСОБА_9, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, потерпілого ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду без змін, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи за протоколами про адміністративні правопорушення складені відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримано.

Висновок суду про наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

При цьому, обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_2, є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами.

Так, потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_3, надаючи суду першої інстанції пояснення з приводу фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди категорично стверджували, що за кермом автомобіля «Chevrolet», який здійснив наїзд на автомобілі «Dасіа» та «Daewoo», перебував ОСОБА_2, який мав видимі ознаки алкогольного сп'яніння. Вони ж підтвердили, що дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в салоні автомобіля «Chevrolet» під час ДТП не було та що вона прибула на місце пригоди приблизно через годину уже під час оформлення працівниками поліції матеріалів ДТП.

Про перебування саме ОСОБА_2 за кермом автомобіля «Chevrolet» у момент зіткнення транспортних засобів, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначили також у своїх письмових поясненнях на місці ДТП (а. с. 6, 7), а потерпілий ОСОБА_4 також і в суді апеляційної інстанції.

Пояснення потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про прибуття дружини ОСОБА_2 після спливу близько години на місце ДТП підтверджуються наданими в судовому засіданні місцевого суду поясненнями інспекторів патрульної поліції ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які здійснювали оформлення матеріалів пригоди.

Крім того, як вбачаться із пояснень свідка ОСОБА_10, дружина ОСОБА_2 прибула на місце дорожньо-транспортної пригоди без водійського посвідчення та не була обізнана щодо обставин зіткнення транспортних засобів. Також підтвердив, що під час оформлення ДТП, будь-хто із очевидців щодо фіксування їхніх пояснень відносно обставин дорожньо-транспортної пригоди не звертався.

Об'єктивно пояснення потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_3, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтверджуються відеозаписами з нагрудних відеорегістраторів співробітників поліції, які були предметом дослідження як районного суду, так і суду апеляційної інстанції, та відповідно до яких ОСОБА_6 прибула на місце дорожньо-транспортної пригоди в 22 годині 46 хвилин.

Із цих же відеозаписів та постанови суду встановлено, що ОСОБА_6 давала різня пояснення відносно причини залишення нею місця ДТП: необхідністю придбання в аптеці медичних препаратів, потребою придбання води в найближчому магазині, тощо.

При цьому сам ОСОБА_2 стверджуючи, що за кермом була дружина, пояснював працівникам поліції, що остання їде до місця оформлення дорожньо-транспортної пригоди на "маршрутці".

Вказаними відеозаписами також підтверджується, що хоча ОСОБА_2 і заявляв працівникам поліції про наявність свідків, які могли підтвердити, що за кермом автомобіля перебувала його дружина, конкретних прізвищ не називав, як і не вказував на будь-яких осіб, що були на місці пригоди.

За наведених підстав суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги пояснення дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_6, а також свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_8, які не узгоджуються з іншими об'єктивними доказами у справі.

При цьому, саме поясненнями потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_3, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які є логічними, послідовними, такими, що підтверджуються відеозаписами з нагрудних відеорегістраторів співробітників поліції, матеріалами дорожньо-транспортної пригоди, повністю спростовується версія ОСОБА_2 про те, що він не перебував за кермом автомобіля «Chevrolet», а отже не вчиняв правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про необ'єктивність пояснень потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які нібито є заінтересованими щоб саме він був притягнутий до відповідальності за пошкодження транспортних засобів, а також свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які нібито перевищили свої повноваження при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, не заслуговують на увагу, оскільки права потерпілих на відшкодування заподіяної ДТП шкоди гарантовано страховим полісом без значення хто конкретно перебував за кермом автомобіля НОМЕР_1, а дії інспекторів патрульної поліції на місці дорожньо-транспортної пригоди - свідків у даній справі, не суперечать вимогам закону.

З огляду на наведене, на переконання суду апеляційної інстанції, та всупереч твердженням апелянта, фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю, а тому, твердження про відсутність в його діях зазначеного складу адміністративного правопорушення є безпідставними.

Крім того, таким, що відповідає фактичним обставинам події є висновок суду першої інстанції і про порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння (а. с. 9, 10), та іншими доказами в їх сукупності.

Не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в апеляційній скарзі і сам ОСОБА_2

Таким чином, висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Адміністративне стягнення, застосоване до ОСОБА_2 відповідає положенням ст. ст. 33-36 КУпАП щодо правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення та застосоване в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, тобто ч. 1 ст. 130 КупАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З огляду законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва С. В. Гладій

Справа № 33/796/626/2017

Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП

Постанова винесена суддею: Домарєвим О.В.

Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.