Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/257/17 Головуючий в 1-й інстанції Петренко Л.В.
Єдиний унікальний № 328/33/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 23 лютого 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в Запорізькій області, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, 14.12.2016 року о 22.50 годині по вул. К. Лібкнехта, 121, м. Токмак Запорізької області, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21061 реєстраційний №АР5075АА в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці за допомогою алкотестеру «Драгер». Від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичній установі відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі апелянт вважає постанову незаконною, необґрунтованою, такою, що прийнята з грубим порушенням права на захист та процедури, визначеної КУпАП, не вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суддя допустила грубе порушення його права на захист, не зясувала повно, всебічно й обєктивно всі обставини справи, не надала йому можливість особисто дати пояснення по справі, подати докази, які підтверджують його невинуватість, заявити клопотання про виклик та допит свідків та скористуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді даної справи; справа була розглянута судом за його відсутності; в постанові суду невірно зазначено, що він повідомлявся належним чином, оскільки в матеріалах справи містяться конверти з відміткою про те, що за вказаною адресою він не проживає; відомості, викладені в протоколі та в постанові суду про те, що він відмовився від проходження медичного огляду не відповідають дійсності, так як він навпаки пройшов тест на алкогольне спяніння та не заперечував від проходження медичного огляду в медичній установі; свідків, які вказані в протоколі та в постанові він не бачив, йому не розяснювались права; в протоколі відсутній запис про те, що у нього було взяте пояснення і воно додається до протоколу. Таким чином, вважає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи немає достатньо доказів, які б стверджували його вину, за вказаною статтею, таким чином в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення. При розгляді справи суд першої інстанції припустився спрощеного підходу до судового розгляду справи, не дослідив докази та не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, просить викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні апелянта ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що він не відмовлявся їхати до медичного закладу, також зазначив, що були відсутні свідки та він не писав пояснення; захисника адвоката ОСОБА_3, яка також підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 14.12.2016 року серії АП2 №316136, в якому зафіксовані факт порушення ОСОБА_2 п. 2.9а Правил дорожнього руху та письмові пояснення ОСОБА_2, що він керував транспортним засобом, вживши дві пляшки пива (а.с. 4), роздруківкою Alcotest 6810 прилад №ARCE-0187 від 14.12.2016 року - результат тесту 0,33%, (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6), копією свідоцтва про повірку вищевказаного засобу вимірювальної техніки (а.с. 7), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_2 пройшов огляд на стан спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер», результат тесту 0,33% (а.с. 5), відеозаписом, на якому зафіксовані момент зупинки ОСОБА_2 працівниками поліції, проходження медичного огляду ОСОБА_2 на місці за допомогою газоаналізатору (результат тесту 0,33%), відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду в медичній установі та оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_2 погодився. Зазначеним доказам суддя надала правильну оцінку та вірно встановила фактичні обставини справи щодо відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Пояснення правопорушника, надані суду апеляційної інстанції повністю спростовуються відеозаписом, наявним в матеріалах справи, який був предметом дослідження в суді першої інстанції.

Доводи ОСОБА_2 про те, що йому не розяснювались права та в протоколі відсутній запис про те, що у нього було взяте пояснення, є необґрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить його особистий підпис про розяснення йому прав та обовязків, також в протоколі містяться його пояснення по суті порушення, що зафіксовано на відеозаписі, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення (а.с. 19).

Таким чином, наведені дії ОСОБА_2 у сукупності з наявністю позитивної проби на вміст алкоголю з кількісним показником 0,33%, що також підтверджується відеозаписом, свідчать про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що в розумінні диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказує на наявність в його діях ознак вказаного адміністративного правопорушення.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта щодо невідповідності винесеної постанови вимогам чинного законодавства у звязку з тим, що справа про адміністративне правопорушення розглядалася у відсутності ОСОБА_2, оскільки судові повістки направлялись за адресою, яку він повідомив під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та за номером телефону, вказаним у протоколі, однак абонентський номер перебував поза межами досяжності, також судом був направлений запит щодо встановлення місця проживання ОСОБА_2 та згідно отриманих даних правопорушник дійсно зареєстрований за адресою, зазначеною у протоколі, крім того, були направлені відповідні запити щодо забезпечення явки ОСОБА_2 в судове засідання до правоохоронних органів (а.с. 10-16).

Безпідставним є і посилання ОСОБА_2 на те, що у звязку із його відсутністю при розгляді справи про адміністративне правопорушення він був фактично позбавлений права надати свої пояснення, подати докази, які підтверджують його невинуватість, заявити клопотання про виклик та допит свідків та скористатися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи, що вплинуло на всебічний, повний та обєктивний розгляд справи, оскільки, при розгляді апеляційної скарги його права були поновлені, і він надав свої пояснення. Проте, надані ОСОБА_2 апеляційному суду пояснення не спростовують встановлені судом фактичні обставини скоєного ним правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови по доводам, наведеним у скарзі ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 23 лютого 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1