АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5896/17Суддя 1 інстанції Онопченко Ю. В.
Номер провадження 33/774/230/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.,

за участю: ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступних обставин.

08.11.2017 року о 06:00 год. ОСОБА_2 керував автомобілем Mercedes-benz 312 д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Харитонова, в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, з явними ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), на вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, так як вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова підлягає скасуванню із закриттям справи, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, так як від проходження огляду на стан наркотичного спяніння він не відмовлявся. На думку ОСОБА_2працівником патрульної служби було порушено порядок огляду на стан спяніння так як, його не возили для проходження медичного огляду, щоб встановити перебування в стані наркотичного спяніння, також свідків, які вказані в протоколі він не бачив та не відмовлявся від проходження огляду. Окрім цього, ОСОБА_2зазначає, що суд розглянув справу за його відсутності, чим порушив його процесуальні права. Також суд не викликав і не допитав свідків у судовому засіданні, у звязку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами. Таким чином, суд розглянув справу формально, без зясування всіх обставин справи, не допитавши свідків в судовому засіданні, тому постанова суду не відповідає вимогам закону.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі й наполягав на її задоволенні.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 084371 від 08 листопада 2017 року, який складений у відповідності із вимогами ст. 256 КУпАП (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які долучені до матеріалів справи, де кожен з яких підтвердили те, що 08.11.2017 року в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку (а.с. 2);

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_2, в яких він вказує, що 08.11.2017 року порушив правила дорожнього руху, при цьому не мав водійського посвідчення та від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння відмовився (а.с. 5);

- відеозаписом із боді - камери інспектора патрульної поліції, на якому відображено факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі, а також обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 7).

При розгляді апеляційної скарги судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 також підтвердив, що він відмовився на вимогу працівника поліції від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов'язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп'яніння, не допускається.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Зазначені положення Інструкції свідчить про те, що поліцейський не проводить огляд особи на стан наркотичного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а направляє цю особу для огляду до найближчого закладу охорони здоровя, від проходження якого ОСОБА_2 відмовився.

Тому суд першої інстанції, належним чином мотивувавши свої висновки, правильно встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, які підлягають зясуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов обґрунтованого висновку доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги в частині, того, що суд першої інстанції не викликав і не допитав свідків по справі у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню.

Ст.ст.251, 252 КУпАП передбачено, що суд оцінивши докази в їх сукупності, при наявності суперечностей між ними, викликає для допиту свідків та витребує додаткові докази по справі. В даній справі судом було досліджено пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також пояснення самого ОСОБА_2, які є послідовними та не містять суперечностей, тому виклик свідків не містить належного обґрунтування необхідності допиту з обставин, які можуть суттєво вплинути на рішення суду.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 084371 від 08 листопада 2017 року.

При апеляційному перегляді порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_2адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року всправі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: ОСОБА_1