Справа № 450/2092/17 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/783/1185/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Львів

Суддя Апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його представника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду м.Львова від 06.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, який проживає за адресою:

вул. Львівська, 39, с.Сокільники, Пустомитівського району,

Львівської обл.,

визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 320,00 грн. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції, 25.07.2017 р. о 17 год. 20 хв. на 558 км. + 700 м. автодороги Київ-Чоп, водій Грицина Р.І. керуючи транспортним засобом марки "Део Ланос" номерний знак ВС 01 76 СВ з ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці очей, які не реагували на світло, сповільненість мови, не природна блідність обличчя) від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції. Матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності повернути відповідному правоохоронному органу для належного оформлення, а після повернення належно оформлених матеріалів провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки не було встановлено всіх обставин справи, а обставини які суд встановив не відповідають дійсності та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Апелянт покликається, що на його думку, суд першої інстанції безпідставно відхилив його клопотання про направлення матеріалів справи на доопрацювання, про виклик в суд свідків та витребовування з поліції відеозапису затримання з нагрудних камер поліцейських. В поясненнях не зазначено який саме огляд він відмовився проходити, тобто від огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів чи від огляду в медичних закладах охорони здоровя. За таких обставин направлені до суду матеріали є сумнівними.

Апелянт наголошує, що свідків в суді допитано не було, а тому їх письмові пояснення не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні. Натомість суд відмовився допитати свідка ОСОБА_3, який міг підтвердити факт звернення до медичних закладів з метою проходження перевірки на стан наркотичного спяніння, а також факт повторного виклику іншого наряду поліції для супроводу в медичний заклад на огляд для виявлення стану наркотичного спяніння. Про все це він надавав письмові пояснення в суді першої інстанції, але їх не було взято до уваги, бо їм не була дана оцінка в постанові.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що з матеріалів справи не вбачається, що стало причиною зупинки транспортного засобу, натомість він віз хвору людину і по тій причині не міг їхати на експертизу. Такі пояснення вписав у протоколі, а інші пояснення не було куди вписувати, бо лінійок немає в бланку. Наголошує, що не дивлячись на підозру про перебування в стані наркотичного спяніння поліцейські його не відсторонили від керування та не забрали транспортний засіб на штраф майданчик, а просто відпустили .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвокат ОСОБА_2, які просили задоволити апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апеляційні вимоги зазначені в апеляційній скарзі були предметом розгляд в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, зокрема дав належну оцінку клопотанням, заявленим в судовому засіданні ОСОБА_1, та нормативно - правовим документам на які посилається апелянт. Підтвердження про наявність в автомобілі ОСОБА_1 людей, зокрема хворої людини, не було надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується і матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 135771 від 25.07.2017 року про порушення вимог п.2.5 ПДР України, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1) підписаний ОСОБА_1 в присутності двох свідків із зазначенням що відмовився їхати на експертизу, бо віз з лікарні хвору людину;

- поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 25.07.2017 року (а.с.2,3), які були присутні при відмові ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння.

- рапортом старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6І.(а.с.4) про те, що під час оформлення ДТП , в ході регулювання був виявлений автомобіль НОМЕР_1, водій якого мав явні ознаки наркотичного спяніння в протоколі зроблено виправлення з п.2.9а на п.2.5» вищевказаний автомобіл залишається на місці зупинки.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП, зокрема враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, відмова від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

Покликання апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення оформлений невірно не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції. Щодо наявності в справі сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду ОСОБА_1, то такий здійснений 31.07.2017 року, тобто на 6 день після оформлення протоколу, і в ньому зазначено, що наркологічні показання до виконання керування автотранспортом не виявлено, однак даний сертифікат не підтверджує того, що 25.07.2017 року ОСОБА_1 не міг перебувати в стані наркотичного спяніння.

Крім того ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за відмову від проходження експертизи, про що він особисто записав у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 125771 від 25.07.2017 року.

Таким чином приходжу до висновку, що районний суд підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення межах санкції даної статті залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_7