АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що він вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

Зазначає, що медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння щодо нього не проводився, а відмова від його проходження не зафіксована відповідно до вимог законодавства, протокол за відмову від проходження огляду не складався. У зв'язку з цим рішення суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП є незаконним.

Звертає увагу на те, що протокол щодо нього був складений наступного дня без його участі та свідків.

За результатами апеляційного перегляду просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 03.09.2017 року приблизно о 14.15 годин, по вул. Стеценка, 33-А в м. Києві, керуючи автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.п.2.3 (б), 2.10 (а, в, д), 13.1 ПДР. Крім цього, ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участі 03.09.2017 року приблизно о 14.15 годин, по вул. Стеценка, 33-а в м. Києві, місце якої самовільно залишив, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1, перебував з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.10 (є) ПДР.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п.2.3 (б), 2.10 (а, в, д, є), 13.1 Правил дорожнього руху суд першої інстанції обґрунтував наявними в матеріалах справи доказами, зокрема даними протоколів про адміністративні правопорушення, схеми місця ДТП, поясненнями свідків, рапортами працівника поліції, відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції здійснює перегляд справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги.

Встановлені судом фактичні обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень та правова кваліфікація його дій за ст.124, ст.122-4 КУпАП в поданій апеляційній скарзі не оспорюються та не оскаржуються, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.10 (є) ПДР України.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що його незаконно притягнуто до відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП з тих підстав, що працівники поліції не проводили медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння щодо нього, а відмова від проходження такого огляду належним чином не зафіксована. Такі доводи спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи, та на які обґрунтовано послався суд в оскаржуваній постанові.

Зокрема, як вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, на час прибуття працівників поліції ОСОБА_1 перебував у своєму автомобілі, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. У розмові з працівниками поліції не заперечував, що він дійсно вживав алкогольні напої після того, як приїхав додому, тобто незадовго до цього, проте не зміг пояснити наявність на його автомобілі механічних ушкоджень, які могли свідчити про його причетність до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з його участю по вул. Стеценка, 33-А в м. Києві.

Надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1, суддя обґрунтовано визнав їх недостовірними, оскільки вони спростовуються поясненнями допитаних в суді свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, іншими матеріалами справи.

Як вбачається із дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису з матеріалів провадження, про факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв до прибуття працівників поліції підтвердила і його дружина під час спілкування з працівниками поліції.

Вбачаючи в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, інспектором роти №8 УПП в місті Києві ОСОБА_4 03.09.2017 року о 18 год. в місті по вул. Купріна 1 було складено протокол про порушення ОСОБА_1 п.2.10(є) ПДР, який ОСОБА_1 підписав без застережень та зауважень.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього був складений без його участі.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону. Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Мосьондз