АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/398/17 Головуючий у 1 й інстанції - Тимошенко Т.І.
Справа № 212/1578/17-п Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н.І. за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУаАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду, 07 березня 2017 року, о 06 годині 30 хвилини, ОСОБА_2 керував автомобілем марки Skoda Favorit 136 L реєстраційний номер якого НОМЕР_1, по вулиці Кресівській в місті Кривому Розі, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння в присутності свідків відмовився.

В своїй апеляційній скарзі особа яка притягується до адміністративної відповідальності, просить скасувати постанову судді першої інстанції та закрити справу про адміністративне правопорушення у відношенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення БР №152411 був складений не на місці правопорушення, а у відділку поліції. На місці зупинки автомобіля свідки були відсутні, а отже, свідки, які представлені у постанові, не можуть вважатися свідками, оскільки вони були покликані вже коли він знаходились у відділку поліції.

Зазначає, що співробітники поліції, не намагались провести огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці, а супроводили його у відділок, де без належних свідків склали протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що перевірка на стан сп'яніння за допомогою технічного газоаналізатора "Драгер" не застосовувалася. Пропозиції пройти перевірку на встановлення стану сп'яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер" зі сторони патрульної поліції не було, його навіть не було у них в наявності, і йому не пропонували таку процедуру.

Вказує, що в оскаржуваній постанові вказано, що в судовому засіданні він підтвердив, що дійсно в присутності свідків відмовився від проходження перевірки на встановлення стану сп'яніння за допомогою технічного газоаналізатора "Драгер" з тих підстав, що він не керував транспортним засобом, що не відповідає дійсності, так як свідки були відсутні, і пропозицій на таку процедуру не поступало, протокол був складений у відділку поліції, і в суді він не підтверджував таких даних.

Крім того зазначає, що його було затримано на пасажирському сидінні, та співробітниками поліції щодо нього було застосовано насильство, а автомобілем керувала інша особа, яка погодилась за винагороду довезти його до будинку, вказати його дані не має можливості так як їх не знає. Після зупинки машини, особа зникла.

Заслухавши ОСОБА_2 який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити та просив закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обгрунтованним оскільки наявні посилання на докази які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 152411 від 07 березня 2017року; рапортом інспектора Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Бай Д.С., в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_2, інкримінованого правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких, в присутності останніх, ОСОБА_2 відмовився від проходження тестування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу « Драгер» та відмовився надавати пояснення та підписувати будь- які документи.

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_2, від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Так, з наявного в матеріалах справи відео записів з нагрудної камери поліцейських, вбачається, що ОСОБА_2, було затримано як водія, який знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, факт відмови ОСОБА_2 від підпису у протоколі та надання пояснень, підтвердили вищезазначені свідки.

Даний протокол, як доказ ніким не спростовувався, а навпаки, він підтверджується наявним та дослідженим в матеріалах справи відеозаписом з нагрудного відеорегістратора поліцейських.

Доказів які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказах, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Однак, постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки суд першої інстанції припустився помилки при застосуванні стягнення передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік. Суд правильно визначив розмір штрафу, однак визначаючи розмір штрафу суд не врахував, що відповідно ст. 27 КУпАП покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення рішення.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, на підставі викладених обставин, приходжу до висновку, що постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, а апеляційна скарга особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП змінити.

Вважати ОСОБА_2 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із стягненням штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч