Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

потерпілої ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12.10.2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Як вбачається з постанови судді, щодо ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким він 19 березня 2017 року о 19 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на перехресті вул. Солом'янської - вул. Головка в м. Києві, всупереч вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) не обрав безпечної швидкості руху та не дотримав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Дійшовши висновку про те, що порушень вимог п.13.1 ПДР у діях ОСОБА_3 не встановлено, суддя закрив провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_5 зазначає про незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки в основу прийнятого рішення про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення суддя місцевого суду поклав пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - пасажирів автомобіля "Toyota", які перебувають з правопорушником у дружніх стосунках, а також висновок експертного дослідження № 12-1/13 від 06.06.2017 року, проведеного за заявою захисника ОСОБА_8, яка надала вихідні дані тільки зі слів ОСОБА_3 і зазначених свідків. ____________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/2863/2017 Постанова винесена суддею Агафоновим С.А.

Категорія: ст.124 КУпАП

Звертає увагу і на невідповідність використаних експертом даних стосовно освітлення, швидкості руху керованого ОСОБА_3 транспортного засобу обставинам справи, неврахування її пояснень, у зв'язку з чим вважає, що цей доказ є неналежним. Крім того, на думку ОСОБА_5, суд першої інстанції мав опитати патрульних поліцейських, які оформляли матеріали справи, та призначити судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу, клопотання про що вона буде заявляти додатково.

З огляду на викладені обставини просить постанову судді місцевого суду скасувати і прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і притягнути його до адміністративної відповідальності.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, пропуск якого ОСОБА_5 мотивує тим, що копію оскарженого судового рішення отримала лише 18.10.2018 року.

Вислухавши пояснення потерпілої ОСОБА_5, яка підтримала клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просила їх задовольнити; пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4, які не вбачали підстав для поновлення строку та заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_5 27.10.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. ОСОБА_5 брала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, однак копію оскарженого рішення отримала безпосередньо в суді лише 18.10.2017 року, що підтверджується розпискою (а.с.39). У передбачений ст.285 КУпАП строк копія постанови їй не вручалася і не надсилалася, і, оскільки подання обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом рішення, строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини справи і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП. Висновок про відсутність у діях ОСОБА_3 порушень вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення вимог ПДР і, відповідно, складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим і підтверджується наявними доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в поясненнях ОСОБА_3, свідків, схемі місця ДТП, висновку експертного дослідження.

Так, з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 19.03.2017 року він, керуючи автомобілем "Toyota", рухався по вул. Солом'янській у середній смузі зі швидкістю до 50 км/год. Перед перехрестям з вул. Головка автомобіль "Skoda", який рухався в крайній лівій смузі, перестроївся в середню смугу та з невідомих причин різко загальмував, створивши для нього аварійну ситуацію. Він застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалося.

Згідно з поясненнями ОСОБА_5 вона, керуючи автомобілем "Skoda", рухалася по вул. Солом'янській у крайній лівій смузі. Під'їжджаючи до перехрестя, завчасно перелаштувалася в середню смугу, в якій рухалася певний час, однак перед перехрестям змушена була гальмувати, щоб дати дорогу автомобілю "Daewoo", який раптово виїхав на перехрестя, після чого відбувся удар у задню частину її автомобіля.

Пояснення ОСОБА_3 про механізм та обставини пригоди, а так само відсутність перешкод для руху автомобіля "Skoda", суддя правильно взяв до уваги, оскільки вони узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, схемою місця ДТП, висновком експертного дослідження.

Те, що свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 під час ДТП знаходилися у керованому ОСОБА_3 автомобілі, не є підставою вважати їх пояснення неправдивими і не враховувати. До того ж, свідок ОСОБА_9, який став випадковим очевидцем пригоди, дав аналогічні за змістом пояснення.

Відповідно до даних, які містяться в схемі місця ДТП, на якій зафіксовано ділянку дороги, де сталася пригода, місце зіткнення транспортних засобів з слів обох водіїв і їх розташування після пригоди, а також вказано характер і локалізацію видимих пошкоджень, які сталися внаслідок пригоди, зіткнення сталося на перехресті вул. Солом'янської і вул. Головка умовно в середній смузі руху, враховуючи ширину проїзної частини та відсутність дорожньої розмітки. Внаслідок пригоди в автомобілі "Skoda" пошкоджено задній бампер справа, в автомобілі "Toyota" - передній бампер зліва. Автомобіль "Toyota" розташований безпосередньо на місці зіткнення в той час як автомобіль "Skoda" проїхав перехрестя і зупинився в крайній лівій смузі.

Схема ДТП складена в присутності водіїв - учасників пригоди і підписана ними без застережень. І характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів свідчить на користь пояснень ОСОБА_3 про перестроювання автомобіля "Skoda".

Згідно з висновком експертного дослідження № 12-1/13 від 06.06.2017 року в даній дорожній ситуації водій автомобіля "Toyota Land Cruiser" ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР, а водій автомобіля "Skoda Octavia" ОСОБА_5 - у відповідності до вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля "Toyota Land Cruiser" ОСОБА_3 з технічної точки зору невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР не вбачається, а вбачаються невідповідності дій водія автомобіля "Skoda Octavia" ОСОБА_10 вимогам п.п.10.1, 10.3 ПДР.

Дійсно, як зазначено у дослідницькій частині висновку, пригода трапилась у світлий час доби, що не відповідає дійсності, однак яким чином це вплинуло на його правильність, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не зазначає, а її доводи про швидкість руху автомобіля "Toyota" 60-70 км/год. є лише припущеннями, адже, як випливає з її пояснень, до зіткнення вона вказаний автомобіль не бачила. Враховуючи те, що висновок має відношення до вказаної справи і підтверджує обставини, які підлягають доказуванню, твердження про його неналежність як доказу є недоречними.

Отже, суддя дав правильну оцінку доказам у справі і належним чином мотивував свої висновки, що спростовує доводи в апеляційній скарзі про протилежне.

З приводу посилань в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не заслухав пояснення працівників патрульної поліції, які безпосередньо виїжджали за викликом на місце ДТП і оформляли матеріали справи, слід наголосити, що від учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення таке клопотання не надходило, і працівники патрульної поліції не були очевидцями пригоди.

Не заявлялося ОСОБА_5 і клопотання про призначення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, намір про що вона також висловила в апеляційній скарзі.

Згідно з п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції і безпечного інтервалу.

Згідно з визначенням терміну "безпечна дистанція" у п.1.10 ПДР - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Оскільки автомобіль "Skoda" не рухався попереду автомобіля "Toyota" в середній смузі, а перестроївся з крайньої лівої смуги і безпричинно загальмував, порушень вимог п.13.1 ПДР у діях ОСОБА_3 бути не може. Також, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не обрав безпечної швидкості руху, що не передбачено вимогами вказаного пункту, і в чому саме виразилося таке порушення, є незрозумілим.

Таким чином обставини справи з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно, і доводи в апеляційній скарзі не спростовують правильність висновків про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Отже постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_5 строк оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн