Справа № 199/2074/17
ПОСТАНОВА

іменем України

05.05.2017

м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 24.07.1969року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2017року близько 02-30 години в м. Дніпро на вул. Мохової, водій ОСОБА_1, керував автомобілем «Хонда» д/н НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 ПДД Украіни.

Вислухавши показання ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, дослідивши пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, вивчивши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протизаконна, винна діяльність (дія або бездіяльність), що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та суду показав, що дійсно 12.03.2017 року близько 03-00 години він знаходився за адресою вул.. Мохова 90а в м. Дніпро, де зустрівся із своїм колегою ОСОБА_2, також за цією адресою був припаркований його автомобіль. Стоячи на вулиці та розмовляючи з ОСОБА_2 до них під*їхав патрульний автомобіль з працівниками поліції, які відразу попросили предявити документи. Він все предявив, після чого поліцейські почали говорити, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння та керував транспортним засобом. Йому поліцейські пропонували пройти медичний огляд, але він відмовився, оскільки нікуди не їхав та автомобіль знаходився на стоянці. Поліцейські почали питати хто знаходився за кермом автомобіля. Він повідомив, що автомобілем ніхто не керував . Він просив надати відеозапис з камер спостереження, але йому відмовили Поліцейські склали на нього протокол і запросили якихось свідків. Копії протоколу йому не видали.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 12.03.2017 року він стояв разом зі своїм знайомим ОСОБА_1 на стоянці біля будинку № 90а по вул. Мохової в м. Дніпро де спілкувалися по своїм справам. Близько 03-00години до них на парковку під*їхав екіпаж патрульної поліції. Інспектора вийшли з автомобіля та запитали, хто власник автомобіля «Хонда» д/н НОМЕР_2. ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль належить йому, та надав своє посвідчення. Поліцейські почали казати, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння та при цьому керує автомобілем. Після чого працівники патрульної поліції у грубій формі почали змушувати ОСОБА_1 пройти тест на алкоголь. ОСОБА_1 відмовився, оскільки вони реально на автомобілі не їхали. В цій час вони почали повідомляти поліцейським, що ОСОБА_1 навіть не сидів за кермом автомобіля, але інспектора почали складати у відношенні ОСОБА_1 адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУоАП.

Крім того, матеріали справи про адмінправопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які були відібрані на попередньо підготовленому бланку, який містить вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбачені ст. 130 КУоАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою та порядку проведеного огляду на місці. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об*активний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину, отже, надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а отже визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Також суд констатує факт, що відповідно до пояснень даних свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, останні були запрошені лише для відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння. Відомостей про те, що вказані свідки бачили як останній керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або з явними його ознаками, матеріали адміністративної справи не містять, у звязку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків як належними та допустимими доказами, проте свідчення свідка ОСОБА_2 підтверджують пояснення особи, на яку був складений адміністративний протокол та яка знаходилась на місці складення адміністративного протоколу.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначається Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п.п. 6 та 7 вищевказаного Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідник підстав.

Згідно п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду .

Таким чином, положення п.п. 6-8 вказаного Порядку у системному тлумаченні вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП України за відмову від проходження медичного огляду на стан спяніння може бути складений поліцейським лише після документування належним чином відмови особи, що керує транспортним засобом від проведення огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя.

Натомість, місце складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 104942 від 12.03.2017 року відносно ОСОБА_1 зазначено м. Дніпро, вул. Мохова 90а в м. Дніпро, що вказує на складання зазначеного протоколу поза межами закладу охорони здоровя.

Також, у матеріалах справи відсутні відомості щодо доставляння ОСОБА_1 до відповідного закладу охорони здоровя та належного документування його відмови від проведення огляду у такому закладі.

Вищезазначені істотні порушення при провадженні у справі про адміністративне правопорушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 унеможливлюють встановлення даних про винуватість останнього у інкримінованому йому правопорушенні з відомостей протоколу серії БР № 104942 від 12.03.2017 року.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 278, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення..

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів від дня винесення постанови.

Суддя