АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/149/2017 Постанова винесена суддею Дідик М.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито - ОСОБА_2, другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3 та її захисника Ільїної Д.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Сокиряни Сокирянського району Чернівецької області, громадянина України, зсередньою освітою, одруженого, працюючого водієм в фірмі «Агромаш-торг», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 10 жовтня 2016 року о 17 год. 50 хв. по вул. Кільцева дорога в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_2, чим порушив п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вимог закону про всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а тому необґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зокрема, судом першої інстанції не прийнято до уваги пояснення водія ОСОБА_2 та її пояснення, не вірно дана оцінка протоколу про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП, і було порушено порядок розгляду справ, встановлений для випадків, коли до адміністративної відповідальності притягуються дві або більше осіб, у зв'язку з чим було порушено її права, як іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вона не була повідомлена про час та дату судового розгляду, що позбавило її можливості надати суду свої пояснення та долучити до матеріалів справи фотографії з місця події, на яких зафіксованіпошкодження, які отримав саме її транспортний засіб в результаті даної ДТП.

При цьому звертає увагу, що в своїх первісних письмових поясненнях ОСОБА_2 підтвердив, що це саме він наїхав на її автомобіль, однак суд першої інстанції дані пояснення не врахував та надав перевагу наданим запереченням ОСОБА_2 в суді, що взагалі не ґрунтується на жодних процесуальних нормах.

Також судом не досліджено і той факт, що на дорозі, на якій сталося ДТП, не була нанесена роздільна смуга, а швидкість потоку автомобілів становила 5-10 км/год., що не знаходиться у прямому причинному зв'язку з подією ДТП.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що свідчення ОСОБА_2 на предмет того, що він не порушив зазначений в протоколі п. 13.1 ПДР, підтверджується схемою ДТП, оскільки даною схемою зафіксовано розміщення автомобілів вже після ДТП, та з якої вбачається, що автомобіль «Лексус» знаходиться під кутом, так як його ударом автомобіля «ДАФ» було розвернуто в ліву сторону.

Неправильного висновку приходить суд, вказуючи, що свідчення ОСОБА_2 підтверджує і опис пошкоджень, відображених на звороті схеми ДТП, що пошкодження на автомобілі «Лексус» знаходяться з лівого боку, адже в схемі зазначається пошкодження лівої задньої частини автомобіля, а не просто лівої частини.

Звертає увагу й на те, що пошкодження на її автомобілі наявні в першу чергу ззаду та мають напрямок вперед, що підтверджує удар та продовження руху автомобілем «ДАФ», в результаті чого її автомобіль було розвернуто в ліву сторону та нанесено пошкодження з лівої сторони ззаду.

Щодо дійсних обставин ДТП, то як і вказано в її поясненнях, вона, керуючи автомобілем «Лексус» по вул. Кільцева в м. Києві, виїхала з магазину «Метро» в сторону Одеської площі, спочатку почула поштовх в задню ліву частину авто, в результаті чого її авто розвернуло в ліву сторону, однак автомобіль «ДАФ» не зупинився та в'їхав в задню бокову ліву частину її автомобіля, деяку відстань проштовхнув по дорозі та зрушив її в ліву сторону.

Апелянт наголошує на тому, що вона не здійснювала маневр перестроювання в смугу руху водія ОСОБА_2, як зазначає суд в оскаржуваній постанові, а зіткнення відбулося саме з вини водія автомобіля «ДАФ» ОСОБА_2, що він і підтверджує в своїх поясненнях, в зв'язку з чим на її автомобілі наявні механічні пошкодження від удару саме ззаду: ліва задня фара, бампер, диск заднього лівого колеса, ліве заднє крило, ліва вихлопна труба, топливна кришка, лівий катафот, що також підтверджується і фотокартками, де чітко видно, що напрямок механічних пошкоджень на її автомобілі йде від удару ззаду в ліву частину автомобіля, і її доводи може підтвердити свідок - пасажир її автомобіля ОСОБА_5, дані якого зазначено в її поясненнях до протоколу.

Таким чином вважає, що дії водія «ДАФ» знаходяться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП та її наслідками, оскільки саме водій ОСОБА_2, не виконавши вимоги п. 13.1 ПДР, створив умови для зіткнення, в'їхав в її автомобіль та наніс пошкодження автомобілю та матеріальні збитки.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_3 та її захисника Ільїної Д.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення ОСОБА_2 проти апеляційної скарги, опитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.

Так, відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, за яким 10 жовтня 2016 року о 17 год. 50 хв. по вул. Кільцева дорога в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_2, чим порушив п. 13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 з обставинами, викладеними в протоколі щодо недотримання ним вимог Правил дорожнього руху України, наслідком чого стало зіткнення транспортних засобів і їх пошкодження, не погодився.

З пояснень ОСОБА_2, наданих ним як в суді першої інстанції, так і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вбачається, що він свою вину в даній ДТП не визнавав та пояснював про те, що він рухався по вул. Кільцева дорога зі сторони Жулянського мосту в сторону Одеської площі в середній смузі, напрямок руху не змінював. Зупинився на світлофорі на червоний сигнал, а після подання дозволяючого зеленого сигналу світлофору розпочав рух прямо. Перед ним автомобілів не було, а з правої сторони від нього їхав автомобіль «Камаз», але зі світлофора він поїхав швидше за цей автомобіль. Проїхавши 50 метрів, він відчув удар в праву передню частину свого автомобіля, а саме - в передній бампер з правої сторони, та зупинився. В результаті ДТП у його автомобілі було пошкоджено бампер з правої сторони, підніжка, лопнули двері, розбита фара, поворотник, облицювання навколо фари.

Також ОСОБА_2 вказав, що причиною ДТП стало те, що автомобіль «Лексус» їхав на розворот, тобто перестроювався в його смугу, про що і сама ОСОБА_3 казала поліції, тому він її не побачив та вдарив її автомобіль.

За поясненнями другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, наданими в тому числі і в суді апеляційної інстанції, вона, керуючи автомобілем «Лексус», виїхала з магазину «Метро» і проїхавши трохи вперед, перестроїлась в другу смугу та рухалася в потоці зі всіма машинами по вул. Кільцева дорога в сторону Одеської площі прямо, не змінюючи напрямок руху. При цьому на вказаній ділянці дороги дорожньої розмітки не було. За 30 метрів від світлофора вона здійснила перестроювання в третю смугу, але на той час автомобілі, які стояли на світлофорі, ще не почали рух. Таким чином, вона їхала попереду автомобіля «ДАФ», який рухався в третій смузі. Однак, в подальшому вона відчула поштовх в задню ліву частину свого авто, а саме - в задній бампер з лівої сторони, в результаті чого її авто розвернуло дещо в ліву сторону, вона почала гальмувати, однак автомобіль «ДАФ» не зупинився та в'їхав в задню бокову ліву частину її автомобіля та, деяку відстань проштовхнувши її по дорозі, зрушив в ліву сторону.

Також ОСОБА_3 вказала, що зіткнення відбулося саме з вини водія автомобіля «ДАФ» ОСОБА_2, що він і підтверджує в своїх поясненнях, та у зв'язку з чим на її автомобілі наявні механічні пошкодження від удару саме ззаду: ліва задня фара, бампер, диск заднього лівого колеса, ліве заднє крило, ліва вихлопна труба, топливна кришка, лівий катафот, що також підтверджується і фотокартками де чітко видно, що напрямок механічних пошкоджень на її автомобілі йде від удару ззаду в ліву частину автомобіля.

Аналогічні пояснення надав в суді апеляційної інстанції опитаний в якості свідка ОСОБА_5, який вказав на те, що він був пасажиром в автомобілі під керуванням ОСОБА_3 та, що автомобіль «ДАФ» спочатку знаходився зліва від них, вони рухались поряд, а потім вони обігнали цей автомобіль і він відчув удар в задню частину автомобіля «Лексус», хотів вийти з автомобіля, але автомобіль «ДАФ» продовжив штовхати їх та вивернув автомобіль «Лексус» вліво.

Отже, і ОСОБА_3, і ОСОБА_5 в своїх поясненнях фактично підтвердили ту обставину, що, виїхавши від магазину "Метро" на проїзну частину, ОСОБА_3 рухалась в другій смузі, а потім здійснила перестроювання в третю смугу, по якій рухався автомобіль "Даф" під керуванням ОСОБА_2

Разом з тим, зазначений ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_5 механізм дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що на момент зіткнення ОСОБА_3 вже закінчила маневр перестроювання та рухалась прямо, спростовується не лише приведеними вище поясненнями ОСОБА_2, а й письмовими доказами по справі.

Зокрема, ці обставини спростовуються і схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди, в тому числі і ОСОБА_3 без будь-яких заперечень, та в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху по вул. Кільцева дорога в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту їх зіткнення, їх розташування після зіткнення, осип скла та уламків пластику, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, з яких вбачається, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася на смузі руху автомобіля «ДАФ», і у кінцевому положенні після зіткнення автомобіль «ДАФ» розташовується прямолінійно, а автомобіль «Лексус» розташовується попереду автомобіля «ДАФ» під кутом, при цьому автомобіль «ДАФ» має пошкодження правої частини переднього бамперу, правого покажчика повороту, правої фари, правої підніжки, правих дверей, правої частини облицювання, а автомобіль «Лексус» - лівого заднього крила, лівої частини заднього бамперу, лівого ліхтаря, лівого світловідбивача, кришки топливного баку, лівого заднього диску.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «ДАФ» та «Лексус» свідчать про те, що контакт відбувся правою передньо-боковою частиною автомобіля «ДАФ» із лівою задньо-боковою частиною автомобіля «Лексус», при цьому, відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №1894/15220/17-52 від 31.08.2017 року, в початковій фазі зіткнення спочатку відбувалося контактування задньої лівої кутової частини бампера автомобіля "Лексус".

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються і наявними в матеріалах справи фотографіями щодо розташування автомобілів «ДАФ» та «Лексус» після зіткнення та їх пошкоджень в результаті цього.

З вказаних фотографій також вбачається, що після зіткнення передні колеса автомобіля "Лексус" повернуті вліво.

При цьому, відображені в схемі дорожньо-транспортної пригоди осип скла та уламки пластику, які розташовані в місці розташування правої передньої кутової частини автомобіля «ДАФ» та задньої лівої кутової частини кузова автомобіля «Лексус», вказують на те, що зіткнення автомобілів «ДАФ» та «Лексус», відбулося безпосередньо перед початком утворення осипу скла та пластику на проїзній частині на відстані 9,8 м від правого краю проїзної частини, а з урахуванням того, що контакт відбувся правою передньою частиною автомобіля «ДАФ» із задньою лівою кутовою частиною автомобіля «Лексус», це свідчить про те, що на момент зіткнення автомобіль «Лексус» не знаходився в третій смузі руху, а здійснював на неї перестроювання, в той час як автомобіль «ДАФ» вже рухався по даній смузі.

Таким чином, розташування автомобілів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, об'єктивно вказують на відсутність таких невідповідностей дій водія ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України, які б мали наслідком дорожньо-транспортну пригоду.

Що стосується тверджень ОСОБА_3, що вона на момент зіткнення вже перестроїлась та рухалася прямо, а автомобіль «ДАФ», який рухався позаду неї, наздогнав та вдарив її автомобіль саме ззаду,в результаті чого її автомобіль розвернуло в ліву сторону, то вони не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких за вказаних нею обставин є неможливим як те розташування транспортних засобів після зіткнення, так і ті пошкодження, що зафіксовані на схемі ДТП, адже в протилежному випадку, за вказаних ОСОБА_3 обставин, її транспортний засіб, зважаючи на габарити автомобіля «ДАФ», отримав би пошкодження повністю задньої частини автомобіля, а не лише лівої задньо-бокової частини.

Отже, сукупністю досліджених судом доказів спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та її пояснення в апеляційному суді щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди та про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, слід вказати, що, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_2 в порушенні вимог правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, відсутність ОСОБА_3 при розгляді справи в суді першої інстанції, з урахуванням апеляційного перегляду її доводів за скаргою, не вплинула на правильність прийнятого судом рішення.

З урахуванням викладеного, вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, всупереч доводам ОСОБА_3, у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини події, дав оцінку всім зібраним по справі доказам та прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.