Справа № 199/8938/17
ПОСТАНОВА

іменем України

20.12.2017 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 10.01.1982, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2017, перебуваючи на робочому місці, ОСОБА_1, здійснила дрібне викрадення чужого майна, а саме: привласнила грошові кошти в сумі 58,22 гривні в магазині «Фоззі», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. М. Малиновського, 2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно вона працювала у вказаному магазині та 16.10.2017 привласнила грошові кошти, які є власністю магазину «Фоззі».

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_1, вважаю, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, повністю підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами:

-відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 332266 від 27.11.2017, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис в протоколі;

-висновком проведеної перевірки за фактом звернення управляючої магазину «Фоззі» до відділу поліції, зареєстрованого в ЖЕО за № 38096 від 30.11.2017, відповідно до якого остання просить прийняти заходи до ОСОБА_1, яка знаходячись на робочому місці привласнила грошові кошти, які є власністю вказаного магазину;

-випискою з акту інвентаризації від 16.10.2017;

-довідкою про вартість від 27.11.2017.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Також слід звернути увагу і на те, що ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Зокрема, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Санкція як ч. 1, так і ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 розглядається суддею з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню, де з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження.

Так, уповноважена посадова особа Національної поліції, складаючи у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 51 КУпАП, виходила з того, що вона раніше, у 2017 році, притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Проте такий висновок посадової особи Національної поліції не підтверджується доказами, зібраними у справі та ними ж спростовується, у звязку з чим кваліфікація дій ОСОБА_1 за частиною 2 є невірною, оскільки адміністративне правопорушення нею було вчинено 16.10.2017, однак лише 06.12.2017 суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, станом на 20.12.2017 ОСОБА_1 вважається особою, яку протягом року не було піддано адміністративному стягненню за ст. 51 КУпАП, а тому в діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, як «ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті».

В той же час, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, встановлено, що 16.10.2017 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП, ОСОБА_1 є винною в його вчиненні та підлягає адміністративній відповідальності.

За таких обставин дії ОСОБА_1, враховуючи межі складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 51 КУпАП, повинні бути вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом привласнення і така перекваліфікація дій ОСОБА_1 в межах однієї статті, тобто з ч. 2 на ч. 1 ст. 51 КУпАП, покращує її становище.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, яка офіційно не працює, ступінь її вини, приймаючи до уваги її визнання вини та каяття у вчиненому, вважаю за необхідне накласти їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 51 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170 (сто сімдесят)гривень.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко