АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа №33/796/2628/2017 Постанова винесена суддею Макаренко І.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Суддя в суді апел. інст.: Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Зоценка О.В. в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 н.м.д.г., що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_4 20.06.20107 року, приблизно о 10 год. 25 хв. в м. Києві, по вул. Дорогожицька, керував автомобілем НОМЕР_1 у стані сп'яніння внаслідок вживання лікарських препаратів (бензодіазен). Огляд на стан сп'яніння проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, пр. Визволителів, 6.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив п. 2.9А, ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, КУпАП.

На постанову суду адвокат ЗоценкоО.В. в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19.09.2017 року, якою ОСОБА_4, 1973 р.н. визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу правопорушення.

За доводами апелянта постанова суду першої інстанції є незаконною внаслідок грубого порушення судом норм матеріального та процесуального права, що полягає у: невідповідності висновків суду встановленим фактичним обставинам справи, позбавленні ОСОБА_4 права на захист; неповноті та необ'єктивності з'ясування обставин справи.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що відповідно до протоколу ОСОБА_4 притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, в той час, коли у Висновку щодо результатів медичного огляду, від 20.06.2017 року зробленого КМНКЛ «Соціотерапія» зазначено, що останній перебував не в стані наркотичного сп'яніння, а саме під впливом лікарських препаратів (бензодіазен).

Крім цього адвокат Зоценко О.В. зазначає, що оскільки існували протиріччя між відомостями, зазначеними в протоколі та відомостями, які існували в матеріалах справи, без усунення яких неможливо належним чином вирішити справу, суддею Рибак М.А. було винесено постанову, від 24.07.20174 року про повернення матеріалів справи до Управління патрульної служби МВС України для дооформления, проте вказані матеріали справи повернулись до суду без виконання, інших доказів вчинення ОСОБА_4 вказаного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП надано не було.

Апелянт вказує на те, що не зважаючи на встановлені судом першої інстанції вказані обставини та факти існування протиріч в справі, які унеможливили прийняття судом законного рішення та стали підставою повернення матеріалів справи на доопрацювання, ігноруючи той факт, що матеріали справи повернулись до суду після доопрацювання без виконання та усунення протиріч і недоліків, суддя Макаренко І.О., маючи письмове клопотання від захисника ОСОБА_4 про відкладення судового засідання у зв'язку із хворобою та перебуванням ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, провела судове засідання без його участі, тим самим позбавивши його права на захист, при цьому фактично не дослідивши матеріали справи та не вирішивши жодного клопотання, які були заявлені в справі, постановила рішення, яким безпідставно визнала ОСОБА_4 винним в скоєнні адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та його захисника Зоценка О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Натомість, як убачається з матеріалів справи, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, розгляді справи в суді та винесенні постанови суддею, даних вимог закону дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 червня 2017 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, за яким ОСОБА_4 20.06.20107 року, приблизно о 10 год. 25 хв. в м. Києві, по вул. Дорогожицька, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, підвищена рухливість ходи). Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, пр. Визволителів, 6, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Разом з тим, у висновку, щодо результатів медичного огляду, зробленого Київською міською наркологічною лікарнею " Соціотерапія" від 20.02.2017 року, що долучений до протоколу, зазначено, що останній перебував в стані сп'яніння внаслідок вживання лікарських препаратів (бензодіазен).

Зазначені недоліки протоколу стали підставою для повернення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до Управління патрульної поліції в м. Києві для доопрацювання.

Після доопрацювання, матеріали повернулись зі складеними заступником начальника УПП в м. Києві ОСОБА_5 поясненнями, відповідно до яких він уточнив суть правопорушення, зазначену в протоколі серії БР № 163513, згідно якої: "20.06.2017 року о 10 год. 25 хв., в м. Києві по вул. Дорогожицькій в м. Києві водій ОСОБА_6 керував автомобілем НОМЕР_2 у стані сп'яніння внаслідок вживання лікарських препаратів (бензодіазен). Огляд на стан сп'яніння проводився у лікаря - нарколога за адресою м. Київ, вул. Визволителів, 6".

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, необґрунтовано вказані пояснення визнав документом, що відображає інкриміновані особі обставини, оскільки відповідно до положень ст.ст. 7, 254, 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися судом в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому зазначення у постанові за підсумками розгляду інших ознак правопорушення є недопустимим.

Крім того, суд не звернув увагу на те, що згідно диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а не в стані сп'яніння внаслідок вживання лікарських препаратів.

Відтак, постанова судді, як постановлена з істотним порушенням вимог процесуального законодавства, не може бути визнана законною та підлягає скасуванню.

Між тим, переглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не вказано суть адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не містить викладу об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відсутні вказівки на те, що ОСОБА_4 керував в стані наркотичного сп'яніння і чим він встановлений, або він керував з ознаками наркотичного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

А тому, надаючи оцінку складеному відносно ОСОБА_4 протоколу, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, як доказу, що має містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, вважаю, що дані у складеному відносно ОСОБА_4 протоколі про адміністративне правопорушення, які не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та не відображають змісту об'єктивної сторони правопорушення, не можуть бути визнані допустимими доказами вчинення ОСОБА_4 правопорушення, відповідальність за яке встановлена у ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого відсутні і підстави для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Зоценка О.В. в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 н.м.д.г., що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати та провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал