Справа № 183/5393/17
№ 3/183/2158/17
П О С Т А Н О В А
іменем України
08 листопада 2017 року м. Новомосковськ
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покровськ Донецької області, громадянина України, водія роти штабних машин військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає у казармі військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,-

в с т а н о в и в :
14.10.2017 року о 06 годині 50 хвилин під час шикування у військовій частині НОМЕР_3 , було виявлено відсутність солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 , яка дислокується у АДРЕСА_2 . Ввечері 18.10.2017 року солдат ОСОБА_1 був доставлений до розташування військової частини НОМЕР_3 , а 19.10.2017 року солдат ОСОБА_1 доставлений до військової частини НОМЕР_1 , тобто до місця постійної дислокації частини (смт. Черкаське Новомосковський район Дніпропетровська область), де він проходить військову службу і перебуває на всіх видах забезпечення. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В суд за викликом ОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. У своїх письмових поясненнях до протоколу ОСОБА_1 фактично свою вину визнав повністю (а.с.3). Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло, тому на підставі ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу за відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1-4), доповідь начальника польового вузла зв`язку підполковника ОСОБА_2 про самовільне залишення солдатом ОСОБА_1 місця виконання бойових завдань у військовій частині НОМЕР_3 (а.с.5), службову картку та службову характеристику на солдата ОСОБА_1 (а.с.6,7), копію військового квитка серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 (а.с.8-11), а також довідку видану тво командиром військової частини НОМЕР_1 про те, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 (а.с.13), вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, є доведеною та підтверджується у повному обсязі наявними у справі доказами, виходячи з наступного.
Так, відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 року №113-VIII, який набув чинності 20.01.2015 року, в Україні діє особливий період.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.
Обставин, що пом`якшують та / або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При визначенні виду і розміру стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави, що відповідно до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 172-11, 279, 280 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2 550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Мельник