Провадження №3/428/2417/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Рочевою М.О.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

До Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшли адміністративні справи у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №245189 від 08.11.2017 року, 08.11.2017 року о 22 годині 00 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Донецькій, буд. 34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 08.11.2017 року він дійсно керував транспортним засобом SKODA Octavia та був зупинений працівниками патрульної поліції, які почали казати, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння, але це не відповідало дійсності. Працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд на встановлення стану наркотичного сп'яніння у м. Лисичанську, але в зв'язку з тим, що вищевказані події відбувалися у темний період доби, поліцейські були без патрульного автомобіля, чим викликали у нього недовіру, він сказав, що погоджується пройти медичний огляд в найближчій медичній установі, тобто у м. Сєвєродонецьку, або проїхати в м. Лисичанськ, але разом з другом. На що працівники поліції йому відповіли, що це не можливо і він повинен проїхати один з ними до м. Лисичанська. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння він не відмовлявся, хотів пройти медичний огляд у медичній установі. В присутності свідків, які зазначені в протоколі, він не відмовлявся пройти медичний огляд у встановленому законом порядку. Проте працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого він самостійно пройшов медичний огляд на стан сп'яніння та здав усі необхідні біологічні аналізи. Після медичного огляду лікар зробив висновок, що він тверезий і ознак алкогольного чи наркотично сп'яніння виявлено не було. Просив суд закрити провадження за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Інспектор 2 роти батальйону УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП рядовий старший лейтенант поліції ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 08.11.2017 року о 22 годині 00 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Донецькій, буд. 34, ним був зупинений водій ОСОБА_1, який відмовився на вимогу працівника поліції показати вміст багажника Крім того, у ОСОБА_1 ним було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння, в зв'язку з чим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на встановлення стану наркотичного сп'яніння у Лисичанському наркологічному диспансері, проте правопорушник відмовився, посилаючись на те, що він згоден пройти медичний огляд у медичній установі м. Сєвєродонецька. Ним було роз'яснено ОСОБА_1, що медичний заклад в м. Сєвєродонецьку не проводить огляд на встановлення стану наркотичного сп'яніння. Після чого ОСОБА_1 погодився проїхати до м. Лисичанська для проведення медичного огляду, але при цьому хотів взяти з собою товариша, який на момент зупинки перебував у його автомобілі, проте ОСОБА_1 було роз'яснено, що це не передбачено законом. Вказані дії ОСОБА_1 ними були розцінені, як відмова від проходження медичного огляду в зв'язку з чим, ними було складено протокол за відмову від проходженні медичного огляду. При цьому, відмова від проходження медичного огляду була здійснена ОСОБА_1 у присутності двох свідків.

Свідок ОСОБА_3 допитаний в судовому засіданні пояснив, що 08.11.2017 року о 22 годині 00 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Донецькій, він рухався в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 на пасажирському сидінні. На перехресті вул. Донецької та вул. Федоренко їх зупинили дві особи і почали вимагати, щоб вони пред'явили документи на показали багажник. Вказані особи були одягнуті у формений одяг поліцейських та показали свої службові посвідчення, але все одно викликали у них недовіру. ОСОБА_1 відмовився показувати багажник, просили щоб вони знайшли двох свідків, або викликали патруль поліції. Потім працівники поліції почали казати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп'яніння, та пропонували пройти медичний огляд для його підтвердження. Запропонували йому проїхати до м. Лисичанська, але він не хотів їхати сам до м. Лисичанська, хотів взяти з собою друга. Але працівники поліції казали, що це неможливо. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, пропонував поїхати до м. Сєвєродонецька. Крім того, після того як працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол, вони на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 поїхали до м. Лисичанська, де ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на встановлення стану наркотичного сп'яніння.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, інспектора Цівковського Р.М., свідка ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобовязаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якої зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку,зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №245189 від 08.11.2017 року, 08.11.2017 року о 22 годині 00 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Донецькій, буд. 34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Органи поліції ставлять у провину ОСОБА_1 саме відмову від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння. Проте факт відмови від проходження медичного огляду спростовується наступним.

Так, в якості доказів даного правопорушення, крім показань поліцейських, надано відеозаписи, які здійснено нагрудними камерами працівників поліції. Однак в ході проведеного огляду даних відеозаписів у судовому засіданні не встановлено відомостей, які підтверджуються відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, а саме: згідно наданих суду відеозаписів, ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан спяніння, а навпаки погоджувався пройти його. Більш того, після того, як його відпустила працівники поліції, ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичної установи, де пройшов у встановленому порядку медичний огляд та здав необхідні біологічні зразки.

Згідно копії протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння № 1908 від 09.11.2017 року, ОСОБА_1 пройшов медичний огляд для встановлення стану сп'яніння 09.11.2017 року о 01 год.40 хв., яким встановлено, що він був тверезий, ознак вживання алкоголю та наркотичних речовин не виявлено.

Таким чином, викладені обставини спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп'яніння, а також сам факт перебування останнього у стані наркотичного сп'яніння.

Крім того, інспектором 2 роти батальйону УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП рядовий старший лейтенант поліції ОСОБА_2, не були виконані вимоги ст.ст. 265-2-266 КУпАП про відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 шляхом затримання транспортного засобу.

Таким чином, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, відеозапис з нагрудних камер поліцейських та письмові пояснення свідків самі по собі не можуть бути визнані достатніми та допустимими доказами наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету ОСОБА_5 Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обовязку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова