Провадження № 3/638/3279/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді Грищенко І.О.

За участю прокурора: Кіншакової Н.В.

За участю секретаря: Самогньозд О.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Харківській області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, заступника Харківського міського голови керуючого справами виконавчого комітету Харківської міської ради, яка мешкає за адресою: м. Харків, м-н Конституції, 7, м. Харків,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

17.08.2017 року до суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 10.08.2017 року, складеного провідним спеціалістом відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернулася потерпіла ОСОБА_3 із зверненням, стосовно порушення Харківською міською радою вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

За результатами перевірки звернення потерпілої було встановлено наступне.

На піставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» потерпша звернулась до Харківської міської із запитом від 11.01.2017 р., в якому просила надати копіі документів, стосовно заробітної плати, премій, надбавок, інших виплат працівникам Ради за грудень 2016 року.

Листом від 12.01.2017 р. № 19/0/33-17 за підписом заступника міського голови - керуючого справами виконавчого комітету Харківської міської ради ОСОБА_1 потерпілій було відмовлено у наданні запитуваної інформації, у звязку з тим, що запитувана інформація вже неодноразово надавалась на попередні запити заявника.

Закон України «Про доступ до публічної інформації», визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до вимог ч. 4, ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», усі розпорядники інформації, незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації, мають керуватися цим Законом.

Положеннями статті 1 вищевказаного Закону, передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Аналіз передбаченого Законом визначення публічної інформації свідчить про те, що до такої інформації належить не тільки інформація, яка створена самостийно субєктами владних повноважень, а й інша інформація, створена спільно з іншими особами. Навіть якщо інформація не була отримана чи створена в процесі виконання обовязків субєкта владних повноважень, але знаходиться у його володінні, така інформація також є публічною і доступ до неї регулюється положеннями Закону.

Під публічною інформацією розуміється вся інформація, якою володіє субєкт владних повноважень та яка є відображеною та задокументованою будь-якими засобами та на

будь-яких носіях.

Наявність запитуваної інформації в Харківській міській раді, не заперечувалась.

Таким чином, запитувана потерпілою інформація є публічною в розумінні Закону. Порядок доступу до такої інформації регулюється положеннями Закону України «Про доступ до публічної інформації»..

Так, Законом визначено види інформації з обмеженим доступом та підстави, за якими

розпорядник інформації може обмежити доступ до інформації.

Зокрема, інформацією з обмеженим доступом е: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація (ч. 1 ст. 6 Закону).

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, зокрема, у разі, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом, відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 цього Закону (п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону).

Вимогами ч.2 ст. 6 Закону передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону, при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах наційональної безпеки, териториальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфідеційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим ітересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Обмежити доступ до інформації можливо лише за сукупністю вищезазначених вимог.

Відмова у наданні інформації є обгрунтованою, у разі, якщо розпорядник у відповіді на запит на запит вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної іформації,, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необгрунтованою та такою, що суперечить Закону.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних», не є конфідеційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Відповідно до вимог ст.. 1 Закону України «Про службу в органах мюцевого самоврядування», служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

Вимогами ст.. 5 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що на посаду можуть бути призначені особи, які мають відповідну освіту, професійну підготовку, володіють державною мовою та репональними мовами в обсягах, достатніх для виконання службових обов'язків відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Таким чином, інформація щодо виплат заробітної плати та інших надбавок посадових осіб органу місцевого самоврядування є інформацією, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформащя не є конфіденційною, становить суспільний інтерес.

Таким чином, Рада може бути розпорядником інформації щодо розпорядження бюджетними коштами, а також інформації, що становить суспільний інтерес.

Наявність в документі інформації з обмеженим доступом, не є підставою для відмови у його наданні.

Вимогами ч.7 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», передбачно, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 10.08.2017 року, враховуючи публічно-правовий характер посад осіб, що перелічені у запиті, наявності повноважень щодо розпорядження комунальним майном, високого ризику корупції у сфері розпорядження комунальним майном, вбачаеться, що інформація з декларації про доходи, майно, витрати і фінансові зобовязання таких осіб в межах, передбачених законодавством, становить суспільний інтерес і переважає можливу шкоду від оприлюднення такої інформації.

Оскільки запитувана потерпілою інформація становить суспільний інтерес, вона є публічною, а Рада є її розпорядником відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Ввідповідно до вимог п. 6 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації, оновлювати оприлюднену інформацію.

Копії документів стосовно заробітної плати, премій, надбавок, інших виплат працівникам Ради за грудень 2016 року повинні надаватись у звичайному порядку, при цьому інформація, доступ до якої обмежено, вилучаеться шляхом ретушування або іншим способом на вибір розпорядника інформації.

Підстави для відмови у задоволенні запиту, що перелічені у ч. 1, ст.. 22 Закону, є вичерпними і, окрім, пункту другого частини першої, яка зазначає, що підставою відмови у задоволенні запиту є те, що інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом(ч. 2 ст. 6 цього Закону), є, також, підстави, що передбачені п.п 1,3,4, а саме: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний, відповідно до його компетенції, передбаченої діючим законодавством України, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 3)особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону, фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч. 5 ст. 19 цього Закону.

Аргументація відмови на надання запитуваної інформації, яка вказана у листі від

12.01.2017 р. № 19/0/33-17 р. за підписом заступника міського голови керуючим справами виконавчого комітету Харківської міськради ОСОБА_4 є такою, що не відповідає законодавству.

Прокурор в судовому засіданні, підтримала дані проколу про адміністративне правопорушення, просила визнати ОСОБА_5 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді та у розмірі, передбаченому санкцією цієї статті.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_6 до суду не з*явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи.

До канцелярії суду ОСОБА_4 подано клопотання, в якому просить закрити провадження у справі на підставі п. 7) ст.. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст.. 38 КУпАП. у звезу з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.08.2017 року, з протоколом про адміністративне правопорушення вона не згодна, оскільки відповідь на запит ОСОБА_3 від 10.01.2017 року, надана у встановленому законом порядку, з дотриманням строків. Вважає, що при складанні протоколу, порушено вимоги ст.. 254 КУпАП, оскільки при ній він не складався, а фактично був вручений в надрукованому виді. Порушено вимоги ЗУ «Про захист персональних даних», оскільки її персональні дані були отримані без її згоди. При врученні складеного протоколу, будь-які персональні дані, що підтверджують її особу, нею не предявлялися.

Факт скоєння правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами, які долучено до адміністративної справи.

Крім того, як вбачається зі змісту листа № 20/1371 від 10.08.2017 року за підписом провідного спеціаліста відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, щодо тверджень, що були зазначені ОСОБА_4 у своїх поясненнях: у відповіді від 12.01.2017 №19/0/33-17 на запит ОСОБА_3 Харківська міська рада за підписом заступника міського голови - керуючою справами виконавчого комітету Харківської міськради ОСОБА_1 вказала, що раніше вже надавала відповіді на аналогічні запити заявниці, саме тому Харківська міськрада не надала запитувану інформацію. У своїх поясненнях ОСОБА_7 зазначає, що відповідь на запит була надана у встановленому законом порядку з дотриманням строків у повному обсязі. Вважає це твердження абсолютно необґрунтованим, тому що статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» наведено вичерпний перелік підстав для відмови в задоволенні запиту і там аж ніяк немає тієї причини, на яку посилається Харківська міська рада у своїй відповіді.

У своїх поясненнях ОСОБА_7 вказує на те, що були нібито порушенні вимоги статті 254 КУпАП, оскільки підписаний нею протокол не складався при ній. Слід зауважити, що дане твердження абсолютно абсурдне, оскільки уповноваженою особою на складання протоколу в особі провідного спеціаліста Відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ніяким чином не було порушено, ані норм КУпАП, ані Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 № 3/02-15, оскільки в жодній статті чи пункті цих нормативно-правових актів не вказано, що протокол про адміністративне правопорушення складається уповноваженою на те особою в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_7 також у поясненнях до адміністративного протоколу від 10.08.2017 року зазначає, що нібито було порушено Закон України «Про захист персональних даних», оскільки в протоколі була вказана дата її народження. Вважає, що таке твердження, по-перше, надумане, по-друге - безглузде, оскільки заступник міського голови - керуючий справами виконавчого комітету Харківської міськради є апріорі публічною особою, тому згоду на обробку персональних даних вона вже надавала, оскільки інформацію про дату народження можна знайти в загальнодоступних джерелах, таких як сайт Харківської міської ради.

Твердження про те, що ОСОБА_4, уповноваженій особі на складання протоколу не пред'являлось ніяких документів, що посвідчують особу для внесення даних у протокол є безпідставними, оскільки саме з документа, що посвідчує особу (паспорта), який надала ОСОБА_6, провідним спеціалістом Відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини були внесені особисті дані особи, щодо якої складався протокол.

Даний факт підтверджується постановою Апеляційного суду міста Києва від 28.07.2016 року №758/2902/16-п, відповідно до якої суд, при розгляді справи оцінивши докази, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Крім того, постановою Апеляційного суду Вінницької області від 30.12.2016 р. у справі №9 130/2548/16-п встановлено, що суд першої інстанції грубо порушив вимоги закону, оскільки закриваючи провадження в справі про притягнення особі до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 212-3 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення , не зясував чи наявний в діянні цієї особи склад інкримінованого адміністративного правопорушення, та не зазначив чи винна або не винна особа у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст..280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП Порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Згідно з положеннями п. 7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з цим, вiдповiдно до вимог ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення пiдвiдомчi суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три мiсяцi з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, адмiнiстративне правопорушення ОСОБА_4 було вчинено 10.08.2017 року.

Отже, на момент розгляду справи строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, сплинув.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1, у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 38, ч. 2 ст. 212-3, п. 7 ст. 247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.2 ст. 212-3 КУпАП - закрити, у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів.

Згідно з положеннями ст. 303 КУпАП, строк пред`явлення постанови до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя І.О.Грищенко