А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12.04.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. розглянув справу, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Старий Вовчинець Чернівецької області, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий, не судимий, притягався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив спеціальне обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, встановлене п.1 ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції»: працюючи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - водія секції мобільних тепловізійних комплексів відділення технічних засобів охорони державного кордону відділу прикордонної служби «Лужанка» Мукачівського прикордонного загону, з 02 вересня по 03 жовтня 2016 року одночасно працював водієм у фізичної особи - підприємця (ФОП) ОСОБА_2, за що у два прийоми отримав 1449 грн..

Постановою судді Берегівського районного суду від 28.10.2016 справу закрито. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП за обставин вказаних у протоколі та звільнено від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 цього Кодексу з оголошенням йому усного зауваження. Суддя послався на те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення не відповідало тому ступеню суспільної небезпеки, яка є типовою для правопорушень цього виду. Зокрема, дії ОСОБА_1 не заподіяли і не були направлені на заподіяння шкоди інтересам суспільства, юридичних та фізичних осіб, не потягли тяжких наслідків, до адміністративної відповідальності він притягується вперше, правопорушення вчинив за відсутності обтяжуючих обставин, перебуває в скрутному матеріальному становищі, визнав вину, щиро розкаявся.

На цю постанову прокурор Берегівської місцевої прокуратури Онисько М.В. подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування і ухвалення нової - про накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст. 172-4 КУпАП. Вмотивував скаргу такими доводами: 1) питання протидії корупції є актуальним у державі; 2) у постанові не наведено достатніх підстав малозначності вчиненого правопорушення; 3) доводи, наведені у постанові є безпідставними і не відповідають вимогам закону у сфері запобігання та протидії корупції; 4) суд не виконав вимог ст. 1 КУпАП щодо виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і законів України.

В судове засідання ні ОСОБА_4 ні прокурор не прибули.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Перед цим апеляційний розгляд справи призначався на 13.02.2017, 21.02.2017, 15.03.2017, 22.03.2017. Незважаючи на завчасне повідомлення про час і місце апеляційного розгляду ОСОБА_1 в судове засідання не прибув жодного разу, представник прокуратури Закарпатської області прибув тільки в судове засідання 22.03.2017, в якому був повідомлений про перенесення апеляційного розгляду на 15:00 12.04.2017.

Апеляційний суд перевірив матеріали справи, доводи апеляційної скарги і приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (Стаття 9 КУпАП).

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Будь-яких обмежень у застосуванні даної норми щодо адміністративних корупційних правопорушень, в тому числі передбаченого ч.1 ст. 172-4, цей Кодекс не містить.

Доводи апеляційної скарги мають загальний характер, не узгоджуються з правилом презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, не містять жодного аргументу на користь твердження про те, що не взагалі всі правопорушення, пов'язані з корупцією, а саме діяння ОСОБА_1 не є малозначним і що воно, враховуючи характер, особу порушника, його майновий стан, обставини, що пом'якшують відповідальність, виправдовує накладення адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 172-4 КУпАП.

Як зазначено в оскарженій постанові, у судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не заперечив, щиро розкаявся і пояснив, що був змушений влаштуватися на іншу роботу, щоб покращити своє матеріальне становище.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП належним чином дослідив протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1, інші докази, дав їм відповідну оцінку, з'ясував обставини справи, і вирішив її в точній відповідності з законом.

Встановлені суддею фактичні обставини, зокрема те, що ОСОБА_1 влаштувався на роботу офіційно (тобто не приховав цього факту) відпрацював тільки один місяць і отримав заробітну плату, яка дорівнювала розміру мінімальної у державі, дають підставу стверджувати, що таке його посягання на встановлений порядок управління за ступенем суспільної небезпечності було незначним. Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не переконують у тому, що постанова судді є незаконною або необґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Берегівської місцевої прокуратури Ониська М.В. залишити без задоволення, постанову судді Берегівського районного суду від 28.10.2016, якою ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП звільнено на від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.