Справа № 500/4923/17
Провадження № 3/500/1396/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 23 серпня 1995 року, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 24,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

08.09.2017 року до суду надійшов від Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 039636 від 06.09.2017 року відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що ОСОБА_1, 06 вересня 2017 року, о 04:00 год., по вул. Козача напроти будинку 10 в м. Ізмаїл, керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного спяніння, був пройдений огляд на стан спяніння в установленому порядку із застосуванням приладу алкотестера «Drager 6810» №ARCD 0458 в присутності двох свідків, та у ОСОБА_1 було виявлено 0,50 % алкоголю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1, у тому числі через свого представника ОСОБА_2, зазначив, що з протоколом не згодний, вину не визнав та пояснив, що він не керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2, при затриманні. Поняті, які вказані в протоколі, теж не бачили, що саме він знаходився за рулем. Він був затриманий жителями будинків, після скоєння ним крадіжки з вказаних будинків, та його змусили казати, що саме він був за рулем та керував автомобілем. Насправді за рулем була інша особа, а сам притягуваний не вміє керувати та ніякого відношення до вказаного автомобіля не має. При затриманні автомобіль взагалі стояв, оскільки ОСОБА_1 ховався в ньому від жителів сусідніх будинків. Відразу при затриманні працівника ДАІ на місці не було, він підїхав згодом та протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором поліції зі слів. Протокол про адміністративне правопорушення він не підписував. Права та обовязки при складанні протоколу йому не були розясненні. Копію протоколу йому не було вручено. Притягуваний був у стані алкогольного спяніння, однак автомобілем він не керував. У справі відсутні будь які докази винуватості ОСОБА_1

Також, адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 039636 від 06.09.2017 року відносно ОСОБА_1 складений з грубим порушенням діючого законодавства, в протоколі не відображені дійсні обставини справи, він є незаконним та підлягає скасуванню. Так, протокол був складений інспектором Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 без проведення перевірки, докази правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 відсутні, тобто факт правопорушень оснований на домислах. На час затримання ОСОБА_1 не знаходився у автомобілі «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2, чи за рулем іншого автомобіля. Поняті не могли бачити ОСОБА_1 за рулем автомобіля, оскільки вони були запрошені тоді, коли ОСОБА_1 був вже у наручниках. Понятим не було розяснено їх права та обовязки. Їм пояснили, що треба підписати протокол, що це проста формальність. Протокол про адміністративне правопорушення є єдиним доказом у справі. З протоколом ОСОБА_1 не було ознайомлено, копію йому не було вручено, про що було складено протокол, ОСОБА_1 не знав, так як є безграмотним. При складанні протоколу не було розяснено ОСОБА_1 його права та обовязки, протокол був складений відносно неграмотної людини, оскільки ОСОБА_1 не вміє не читати, не писати. У звязку з чим, і три підписи в протоколі не його. Також, не відображена та обставина, що автомобіль «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2, не рухався, він стояв, та ОСОБА_1 не був за рулем. Протокол був складений після затримання ОСОБА_1 за підозрою у крадіжці. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та ніяких підтверджень та доказів зворотного у матеріалах немає, тобто у діях ОСОБА_1 відсутні обєктивна та субєктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 був позбавлений права на правову допомогу. У справі відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4, зазначив, що не бачив, чи керував ОСОБА_1 автомобілем, так як він приїхав вже, коли ОСОБА_1 стояв на вулиці. Він був у стані алкогольного спяніння, та при свідку проходив огляд за допомогою алкотестеру. Протокол складали при свідку та при притягуваному.

Свідок ОСОБА_5 повідомив, що побачив ОСОБА_1 вже після того як він був затриманий. Факту керування не бачив. Бачив як ОСОБА_1 проходив огляд за допомогою алкотестеру, результати якого показали стан алкогольного спяніння. Свідок підписав протокол, однак не читав його.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 зазначив, що він бачив як ОСОБА_1 разом з іншою особою виносили речі із будинку, що належить свідкам, загрузили в автомобіль та потім сіли в нього. ОСОБА_1 сів на місце водія. Коли свідок разом із батьком почали кричати та бігти по напрямку до автомобіля, автомобіль почав рухатися задом в напрямку свідків, намагаючись наїхати на свідків. Потім автомобіль уперся у якусь перепону та зупинився й заглух, після чого ОСОБА_1 намагався вискочити з водійського крісла та почав убігати.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 зазначив, що за ним прибіг його син та повідомив, що відбувається крадіжка з будинку, що їм належить. Свідки побігли до місця, де були правопорушники та їх автомобіль. Свідки бачили, як за кермо сів ОСОБА_1 та почав їхати на задній передачі у напрямку свідків. Свідок перелякався, що автомобіль приятгуваного його задавить. Після того, як автомобіль упершись в бугор зупинився та заглух, свідки почали витягувати ОСОБА_1 з водійського місця. ОСОБА_1 вирвався та почав убігати. Інша особа вийшла із пасажирського місця.

На пояснення свідків, ОСОБА_1 повідомив, що дійсно вони переслідували ОСОБА_1, він визнає факт знаходження вказаних осіб на місця подій, однак він заліз на водійське місце, для того, щоб укритися від свідків, та при цьому не керував авто.

Поліцейський Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що відомості викладені у протоколі є вірними. З його слів, до Ізмаїльського ВП поступив виклик про скоєння крадіжки. Коли він приїхав на місце затримання ОСОБА_1, то побачив, що ОСОБА_1 був затриманий, його тримали громадяни. ОСОБА_8 йому сказав, що він після крадіжки відвозив речі, будучи за кермом автомобіля, та приїхав на місце злочину за другою партією речей. ОСОБА_1 також, визнав, що був в стані алкогольного спяніння. При цьому, притягуваний не наголошував на тому, що не управляв транспортним засобом, коли складався протокол. Пояснення у ОСОБА_1 не відібрали, оскільки останній зазначив, що він неграмотний та не вміє ні писати. Саме ОСОБА_1 за рулем автомобіля він не бачив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення притягуваного та його захисника, свідків, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно п. 2.9. а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Як було вище встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються матеріалами справи, а саме результатами тестування на стан алкогольного спяніння з використанням технічних засобів за допомогою алкотестера «Drager alcotest 6810» від 06.09.2017 року, згідно яких ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння та у нього виявлено 0,50 % алкоголю (звіт (протокол) алкотестеру та акт огляду також підписано притягуваним).

Факт управління притягуваним транспортним засобом підтверджується показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 А твердження, що він не керував автомобілем є бездоказовими та не відповідають іншим обставинам справи. Крім того, суд звертає увагу, що інформації, щоб ОСОБА_1 під час складання протоколу наголошував на тому, що він не управляв транспортним засобом, свідки, у тому числі й ті, що були присутні під час складання протоколу, інспектор не повідомили, що серед іншого свідчить про те, що вказане твердження виникло лише під час судового розгляду, є надуманим, та є обраною моделлю захисту з метою уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 на початку судового розгляду зазначив, що він ознайомлений з протоколом, та згоден, однак після зауваження адвоката, почав розповідати, що не порушував правил дорожнього руху.

Також, спочатку судового розгляду ОСОБА_1 зазначав, що це його автомобіль, однак коли адвокат почав його розпитувати щодо підстав володіння автомобілем, притягуваний почав говорити, що автомобіль йому не належить. У наступних судових засіданнях ОСОБА_1 пояснював, що він не вміє керувати, автомобіль не його. Після, ОСОБА_1 повідомив, що вказаний автомобіль він прийшов подивитися, щоб придбати собі, однак у звязку із тим, що особа, яка повинна була продавати автомобіль не зявилася, він та малознайомий йому чоловік на імя «Міша» поїхали на цьому автомобілі здійснювати крадіжку, при цьому за кермо вказаного автомобіля сів саме цей чоловік, а не притягуваний. При цьому про будь-яке відношення «Міши» до вказаного автомобіля ВАЗ, ОСОБА_1 або інші особи не зазначали.

З огляду на вказану плутанину та нелогічність у поясненнях притягуваного з цього приводу, можна зробити висновок, що ці обставини видумані та він змінює покази, намагаючись ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу, що усною ухвалою від 23.11.2017р. судом було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи підпису притягуваного на протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності та написання ним слова «згоден» у цьому протоколі, з огляду на необґрунтованість клопотання, недоцільність призначення експертизи, відсутність необхідності встановлення автора слова «согласен», можливість доведення викладених обставин іншими доказами, стислі строки притягнення особи до адміністративної відповідальності та недопущення уникнення відповідальності через сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Захисник притягуваного наполягав на тому, що слово «согласен» не могло буди написане притягуваним. З огляду на виникнення сумнівів у написанні вказаного слова безпосередньо ОСОБА_9, суд не приймає цей надпис до уваги та вважає таким, що не має жодної доказової бази. Що стосується інших підписів, то суд звертає увагу, що спочатку ОСОБА_1 зазначав, що він підписав, потім зазначив, що він підписав, проте не знав, що підписував, а потім зазначив, що не він підписував. З приводу наявності його підпису на акті огляду та на протоколі огляду алкотестеру, притягуваний та його адвокат нічого не заперечували.

Крім того, суд критично ставиться до тверджень про повну безграмотність притягуваного, та повне невміння ним писати та читати, з огляду на наявність в матеріалах справи атестату ОСОБА_1 про повну загальну середню освіту.

При цьому не надається оцінка судом наданим диску з відеозаписом, начебто з місця складення адміністративного протоколу, з огляду на те, що не зрозуміло, ким саме цей відеозапис зроблений та звідки він зявився у особи, яка складала адміністративний протокол, та якою така зйомка не проводилася. Також не оцінюється судом як доказ подана копія пояснень ОСОБА_1 від 06.09.2017р., відібраних в рамках кримінального провадження, з огляду на те, що такі пояснення не можуть нести жодної доказової бази, зокрема, в рамка розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності. Також незрозумілою є природа отримання вказаного документу.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, повністю доведена матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 не є водієм, як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР №993885 від 06.09.2017 відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 2 КУпАП, тобто він не має права керування транспортними засобами, на чому також наголосив й сам притягуваний, а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього, як на іншу особу, необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 320 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_10