АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/961/17Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 33/789/121/17 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст. 483 МКУ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І. з участю захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника Тернопільської митниці ДФС ОСОБА_3, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 17 березня 2017 р. відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Остальці Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 17 березня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товару, який є безпосереднім об'єктом порушення, а саме 175 022 грн. (сто сімдесят п"ять тисяч двадцять дві гривні) 62 коп. з конфіскацією у власність держави наступного товару:

напівпричіп KOGEL, 2006 року випуску, № шасі НОМЕР_2 вартістю 87785,53 грн.;

напівпричіп KOGEL SNC024 Р90. 2001 року випуску. № шасі НОМЕР_3 вартістю 35551.12 грн.;

напівпричіп SCHWARZMULLER SPA З/Е, 2003 року випуску, № шасі НОМЕР_4 вартістю 51685,97 грн.

У разі неможливості конфіскації зазначених товарів суд постановив стягнути з ОСОБА_1 компенсаційну вартість цих товарів в сумі 175 022 гри. (сто сімдесят п"ять тисяч двадцять дві гривні) 62 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 17.03.2017 року, оскільки знаходився на лікуванні за кордоном, про що свідчать відмітки в його закордонному паспорті; зазначену постанову про визнання його винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, просить скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки вищевказана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, отже, підлягає до скасування з огляду на наступне.

Порушення митних правил, відповідальність за які передбачена ст.483 МК України, вчиняється лише з прямим умислом.

В судовому засіданні представником митниці заявлялось, що його умисел полягає в змові з представниками TOB «Сокіл-Захід» з метою уникнення або зменшення митних платежів.

Однак такі твердження митниці є безпідставними, оскільки ніякої змови у нього з представниками TOB «Сокіл-Захід» не було, митних платежів він безпосередньо не сплачував, тому жодних вигод від зменшення їх розміру не отримав би.

Крім того, за твердженнями митного органу, реальною є вартість транспортних засобів, що вказана в інвойсах Республіки Чехія, а не в інвойсах Нідерландів. При цьому згідно Протоколу про порушення митних правил №0007/403000000/17 від 03.01.2017 р. митна вартість, вказана в інвойсі Республіки Чехія, становила 138000 чеських крон, що по курсу НБУ становило 87785.53 грн. При цьому митна вартість, вказана в митній декларації, з якої проводилась сплата митних платежів, становила 86749.82 грн. Тобто була майже рівнозначною.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №3009,403000000/17 від03.01.2017р. вартість транспортного засобу згідно інвойса Республіки Чехія, яку митний орган вважає достовірною, складає 2200 Євро, а відповідно до поданого інвойса Нідерландів, який митний орган відкидає, - митна вартість - 2500 Євро, тобто вища, що не може свідчити про намір уникнення митних платежів.

Аналогічна ж ситуація і за даними протоколу про порушення митних правил №0008/403000000/17 від 03.01.2017 р. - вартість транспортного засобу згідно інвойса Республіки Чехія, яку митний орган вважає достовірною, складає 1400 Євро, а відповідно до поданого інвойса Нідерландів, який митний орган відкидає, - митна вартість 1 800 Євро.

Крім того, суд першої інстанції як на доказ його вини у вчиненні порушення митних правил посилається на рахунки (фактуру) Республіки Чехія.

Проте при дослідженні в судовому засіданні вказаного доказу стороною митниці не надано належних та допустимих доказів того, що йому було відомо про існування вказаних документів чи про те, що такі документи подавались саме ним при перетині кордону митному органу Республіки Чехія чи Польщі.

Отже, висновки суду про те, що він як одержувач товару був його ж власником, а тому повинен нести відповідальність за подання недостовірних відомостей, ґрунтуються лише на припущеннях.

Водночас, у ст. 62 Конституції України закріплено принцип, згідно якого: «обвинувачення (у широкому змісті) не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.»

Таким чином, висновки суду, що він при переміщенні транспортних засобів діяв як одержувач товару та його власник, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Досліджені в судовому засіданні вантажні митні декларації (далі - ВМД) Республіки Чехія, навпаки, спростовують його вину у порушенні митних правил, оскільки декларантом (особою, що заявляє відомості у ВМД) у вказаних ВМД була іноземна компанія AUTOMARKET TRUCKS s.r.o., а він, переміщуючи транспортні засоби, був лише перевізником та в дійсності вважав, що діє від імені голанської фірми «M.VOS VOF» і навіть якщо припустити, що мало місце порушення митних правил, то про це не знав.

Те що він при переміщенні через митний кордон транспортного засобу виступав саме як перевізник, а не як його власник або одержувач, підтверджують попередні повідомлення EE № 403000000/2015/900101 від 22.01.2015 p., EE №403000000/2015/900831 від 31.03.2015р. та EE №4030000/2015/901110 від 28.04.2015 р., в яких він вказаний саме як перевізник.

Таким чином, вищевикладене свідчить про те, що складені 03.01.2017 протоколи про порушення митних правил № 0007/403000000/17, 0008/403000000/17 та 0009/403000000/17 не містять доказів наявність в його діях вини. Будь-яких відомостей про те, що він знав, що документи містять недостовірні данні стосовно відправника, суті угоди, надав неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів та за їх допомогою навмисно чи з необережності хотів перемістити товари через митний кордон України, матеріали справи також не містять.

Суд першої інстанції, на думку апелянта, не встановив ту обставину, хто саме здійснив першу реєстрацію та продаж вказаних транспортних засобів на території України, тобто, не встановив, хто саме реально отримав ці транспортні засоби.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8 підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

При переміщенні транспортних засобів ним було подано митному органу належні документи.

Підставою для розмитнення транспортного засобу став договір купівлі-продажу № 01/01/2014 NL, відповідно до якого покупець (TOB «Сокіл-Захід») купляє нові та вживані транспортні засоби та номерні агрегати на умовах поставки DDU-Тернопіль відповідно до Інкотермс 2010.

Вказаний договір не визнаний недійсним в установленому порядку, а тому його слід розцінювати як дійсний.

В даній ситуації він, діючи за дорученням Нідерландської компанії, надаючи їй послуги перевезення, фактично здійснив перевезення належних їй транспортних засобів через кордон на виконання вимог договору, доставив їх отримувачу на території України - TOB «Сокіл-Захід» в м. Тернополі.

Відповідно до до п. 37 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України перевізник - це особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі, якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць. їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Являючись перевізником вказаного товару, в силу вимог вищевказаної статті він не підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил.

Проте суд першої інстанції, на думку апелянта, цим обставинам взагалі не надав правової оцінки.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил згідно статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469. 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Встановлений в цій статті строк є присікальним, тобто притягнення особи до адміністративної відповідальності за межами цих строків не допускається.

В постанові від 17.03.2017 суд вказує, що вказане порушення митних правил є триваючим.

Проте триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою.

Порушення митних правил, передбачене ст. 483 МК України, не можна розглядати як «триваюче правопорушення», оскільки дії, охоплені об'єктивною стороною, вичерпуються одноразовим вчиненням.

При цьому, як зазначає апелянт, ніщо не перешкоджало митному органу виявити ці «правопорушення» саме в січні-квітні 2015 року при переміщенні транспортних засобів через митний кордон, оскільки в пункті пропуску ним подавались технічні паспорти на вказані транспортні засоби, на які митний орган посилається як на докази його вини у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 483 МК України, якщо воно дійсно мало місце.

З огляду на це на момент винесення оскаржуваної постанови минули строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також звертає увагу суду, що в суду першої інстанції були всі підстави повернути протокол митному органу на доопрацювання, оскільки судом:

-не встановлено, хто саме здійснив першу реєстрацію та продаж вказаного транспортного засобу на території України (реально отримав цей транспортний засіб);

1. не встановлено недійсності договору купівлі-продажу № 01/01/2014 NL, укладеного «M.VOS VOF» та TOB «Сокіл-Захід», на підставі якого переміщувався транспортний засіб та здійснювалось митне оформлення;

2. при складанні таких протоколів було грубо порушено його права на захист, оскільки він був відсутній при їх складанні.

Так. відповідно до ч. 5 ст. 494 МК України у разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз'яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

Згідно ч. 7 ст. 494 МК України протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Єдиний випадок, який дає право надіслати протокол про порушення митних правил засобами поштового зв'язку - це відмова особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу.

Окрім того, звертає увагу на те, що він не був належним чином повідомлений про дату, місце та час складання протоколу.

Всупереч вказаній законодавчій вимозі йому не були роз'яснені права, передбачені статтею 498 МК Кодексу, та не повідомлялось про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, чим грубо порушено його право на захист.

Заслухавши доповідь судді, представника особи, притягнутої до адмінвідповідальності, -ОСОБА_2, який просив поновити строк на оскарження рішення місцевого суду та скасувати його, закривши провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, представника Тернопільської митниці ДФС ОСОБА_3., який проти неї заперечував, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду слід поновити як пропущений з поважних причин, а у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції належним чином дослідив зібрані у ній докази, дав їм належну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, а доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків суду знаходить безпідставними.

Порушення митних правил передбачене диспозицією ч. 1 ст.483 МК України і полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено судом, 23 січня 2015 року згідно попереднього повідомлення митної декларації EЕ №403000000/2015/900101 від 22.01.2015 р. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 на підставі рахунку (invoice) №0003 від 06.01.2015р. ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт, товар - напівпричіп KOGEL, 2006 року випуску, № шасі НОМЕР_2 (далі - товар). Згідно із цим рахунком фактурна вартість товару становить 3500 євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці становить 61964.15 грн., відправником вказано «M.VOS VOF 5334 LH Velddriel. De Tweede Geerden. 9 Netherlands, одержувачем - TOB «СОКІЛ-ЗАХІД» (Тернопільська область,Тернопільський район, с. Біла, вул. Бродівська-Бічна, 15. Україна).

Вказаний товар переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю гр. України ОСОБА_1 шляхом надання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару через митний кордон України рахунку (invoice) №0003 від 06.01.2015р., який містить неправдиві відомості про фактурну вартість товару, відправника та одержувача, оскільки згідно із наданою митною службою Республіки Чехія копією митної декларації №15CZ53000028M7QHY2 рахунку (faktura) №2015010 від 21.01.2015 р. справжня фактурна вартість товару становить 138000 чеських крон, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації становить 87785.53 грн., відправником зазначено компанію WERTRUCK. Spol. s.r.о.. Konopiska 332/1. 64200 Brno-Bosonohy, Чехія, одержувач Vasyl Snitynsyi, 46000. Zatisna 16. Ternopil, Ternopolska obl.. Ukraina.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1,Є як зазначено в рішенні суду, перемістив через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару документів, а саме інвойс №0003 від 06.01.2015р., що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема, неправдиві відомості про фактурну вартість товару.

Окрім цього, 02 квітня 2015 року згідно попереднього повідомлення митної декларації EE № 403000000/2015/900831 від 31.03.2015р. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_1 на підставі рахунку (invoice) №0026 від 31.03.2015 р. ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт, товар - напівпричіп KOGEL SNC024 Р90, 2001 року випуску, № шасі НОМЕР_3 (далі - товар). Згідно із цим рахунком фактурна вартість товару становить 1800 євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці становить 45708,58 гри., відправником вказано «M.VOS VOF 5334 LI1 Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands, одержувачем вказано TOB «СОКІЛ-ЗАХІД» (Тернопільська область,Тернопільський район, с. Біла, вул. Бродівська-Бічна 1 5, Україна).

Вказаний товар переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю гр. України ОСОБА_1 шляхом надання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару через митний кордон України рахунку (invoice) №0026 від 31.03.2015р., який містить неправдиві відомості про фактурну вартість товару, відправника та одержувача, оскільки згідно із наданою митною службою Республіки Чехія копією митної декларації №15CZ61000025UNWUQ9. рахунку (faktura) №20150580 від 17.03.2015 р. справжня фактурна вартість товару становить 1400 євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації становить 35551,12 грн.. відправником зазначено компанію AUTORENT s.r.o., nam.3.kvetna 825, CZ-46822 Zelezny Brod. Чехія, одержувач Vasyl Snitynsyi, 46000, Zatisna 16, Tcrnopil, Ternopolska obi., Ukraina.

Таким чином, як зазначено в постанові місцевого суду, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документів, а саме інвойс №0026 від 31.03.2015р., що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема, неправдиві відомості про фактурну вартість товару.

Також 29 квітня 2015 року згідно попереднього повідомлення митної декларації ЕЕ № 403000000/2015/901110 від 28.04.2015р. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС. громадянином України ОСОБА_1 на підставі рахунку (invoice) №0039 від 27.04.2015р. ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт, товар - напівпричіп SCTIWARZMULLER SPA З/Е, 2003 року випуску, № шасі НОМЕР_4 (далі - товар). Згідно із цим рахунком фактурна вартість товару становить 2500 євро, що по курсу Національного банку України па день подання митної декларації митниці становить 58734,05 грн., відправником вказано «M.VOS VOF 5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands, одержувачем вказано TOB «СОКІЛ-ЗАХІД» (Тернопільська область,Териопільськии район, с. Біла, вул. Бродівська-Бічна, 15, Україна).

Вказаний товар переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю гр. України ОСОБА_1 шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару через митний кордон України рахунку (invoice) №0039 від 27.04.2015 р., який містить неправдиві відомості про фактурну вартість товару, відправника та одержувача, оскільки згідно із наданою митною службою Республіки Чехія копією митної декларації №1 5CZ6100Q02C3I.66A8. рахунку (faktura) № від 27.04.2015 р. справжня фактурна вартість товару становить 2200 євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації становить 51685,97 грн., відправником зазначено компанію Primatruck s.r.o.. Zaleznicni 281. CZ-28912 Trebestovice, Чехія, одержувач Vasyl Snitynsyi. 46000. Zatisna 16, Ternopil, Ternopolska obi., Ukraina.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1, за рішенням суду, перемістив через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару документів, а саме інвойс №0039 від 27.04.2015р., що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема, неправдиві відомості про фактурну вартість товару.

Отже, суд першої інстанції переконався у тому, що відомості щодо відправника та одержувача товарів, повідомлені митними органами Чехії, а також щодо кількості, найменування та вартості товарів, вказаних в чеських митних деклараціях, відповідають дійсності.

Вказаний товар переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю

1. шляхом подання органу доходів і зборів як підставу для переміщення товару рахунку (invoice) №0003 від 06.01.15 р., який містить неправдиві відомості про фактурну вартість товару, оскільки згідно із наданим митною службою Республіки Чехія копією митної декларації №№15CZ53000028M7QHY2 рахунку (faktura) №2015010 від 21.01.2015 р. справжня фактурна вартість товару становить 138000 чеських крон, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації становить 87785.53 грн., відправником зазначено компанію WERTRUCK. Spol. s.r/о.. Konopiska 332/1. 64200 Brno-Bosonohy, Чехія, одержувач Vasyl Snitynsyi, 46000. Zatisna 16. Ternopil, Ternopolska obl.. Ukraina. 2.шляхом надання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару через митний кордон України рахунку (invoice) №0026 від 31.03.2015р., який містить неправдиві відомості про фактурну вартість товару, відправника та одержувача, оскільки згідно із наданою митною службою Республіки Чехія копією митної декларації №15CZ61000025UNWUQ9. рахунку (faktura) №20150580 від 17.03.2015 р. справжня фактурна вартість товару становить 1400 євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації становить 35551,12 грн.. відправником зазначено компанію AUTORENT s.r.o., nam.3.kvetna 825, CZ-46822 Zelezny Brod. Чехія, одержувач Vasyl Snitynsyi, 46000, Zatisna 16, Tcrnopil, Ternopolska obi., Ukraina. 3.шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару через митний кордон України рахунку (invoice) №0039 від 27.04.2015 р., який містить неправдиві відомості про фактурну вартість товару, відправника та одержувача, оскільки згідно із наданою митною службою Республіки Чехія копією митної декларації №1 5CZ6100Q02C3I.66A8. рахунку (faktura) № від 27.04.2015 р. справжня фактурна вартість товару становить 2200 євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації становить 51685,97 грн., відправником зазначено компанію Primatruck s.r.o.. Zaleznicni 281. CZ-28912 Trebestovice, Чехія, одержувач Vasyl Snitynsyi. 46000. Zatisna 16, Ternopil, Ternopolska obi., Ukraina.

Отже, суд обґрунтовано дійшов висновку, що зазначені товари переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів (інвойсів від 06.01.2015 р., 31.03.2015 р.,27.04.2015 р.), що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості, відправника та одержувача.

Таким чином, підставою для складання трьох протоколів про порушення митних правил №0008/403000000/17 від 03 січня 2017 року, №0007/403000000/17 від 03 січня 2017 року, №0009/403000000/17 від 03 січня 2017 року, де зазначено обставини вчинення адміністративних правопорушень, стало отримання офіційної відповіді митних органів Чеської Республіки, відповідно до якої встановлено, що документи, подані до митного контролю при перетині митного кордону України та при проведенні митного оформлення товарів на Тернопільській митниці містять неправдиві відомості про фактурну вартість товару, відправника та одержувача, необхідні для визначення його митної вартості, зокрема, неправдиві відомості про фактурну вартість товару, що відповідає положенню п. 3 ст.491 Митного кодексу України (підстави для порушення справи про порушення митних правил).

Направлення запиту відбулося згідно з діючими угодами, а саме: на підставі Протоколу II про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (від 21.03.2014), а тому відповідь, надана митними органами Республіки Чехія, є офіційною інформацією державного органу і митні органи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої в рамках міжнародної Угоди.

Відповідно до ч.3 ст.10 Протоколу №II про взаємну адміністративну допомогу в митних справах сторони можуть використовувати в своїх протоколах представлення доказів, звітах і свідченнях, а також у судових розглядах і представленні обвинувачення в судах інформацію, які вони отримали, і документи, з якими вони були ознайомлені відповідно до положень цього Протоколу, як докази.

Отже, оцінюючи у сукупності надані докази, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про їх належність та допустимість, з чим погоджується апеляційний суд, а доводи апеляційної скарги про неналежність та недопустимість доказів вважає безпідставними.

Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності, на закінчення яких вказує апелянт, то з урахуванням положень ст.488 Митного кодексу України про те, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу, і того, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1. складено 03 січня 2017 р., а дане правопорушення є триваючим, строки, передбачені ч.1 ст. 467 МК України, на день розгляду справи не збігли, а тому апеляційна скарга і в цій частині задоволенню не підлягає.

Аналіз норм права, закріплених у ст. ст. 269, 336, ч.І ст. 467, 491 Митного кодексу України та підзаконних нормативно-правових актах з питань митної справи, в даному випадку - чинного Порядку направлення запитів до Державної митної служби України і до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Держмитслужби України від 06.07.05 р. № 639, дало можливість митниці прийти до висновку, що адміністративне стягнення за вчинення порушення митних правил, передбачене статтею 483 МК України, може бути накладене не пізніше шести місяців з дня його виявлення.

Відповідно до частини другої статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачених статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, при розгляді справ про порушення митних правил, передбаченого ст. 483 МК України, та вирішенні питання про строк накладення адміністративного стягнення необхідно з'ясовувати питання про день, коли було виявлено вказане правопорушення. За змістом ст. 491 МК України вказане правопорушення може бути виявлено посадовими особами митниці безпосередньо (під час переміщення через митний кордон чи митного оформлення товарів, тощо) або ж внаслідок офіційного письмового повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманого від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Тому митниця, маючи, ймовірно, достатні підстави для підозри щодо автентичності поданих ОСОБА_1 органу доходів і зборів під час ввезення товару документів, (які видані на посвідчення фактів, що мають юридичне значення, за межами України), реалізувала форму митного контролю, що передбачена пунктом 8 частини першої статті 336 МК України, надіславши відповідний проект запиту до ДФС України, а остання - власне запит на адресу Митних органів Чеської Республіки. Про обґрунтованість правової позиці митниці щодо виявлення такого порушення митних правил лише шляхом отримання відповідної інформації від митної служби іноземної держави свідчить підпункт «б» п. 1 Порядку направлення запитів до Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Держмитслужби України від 06.07.05 № 639 "Про затвердження Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування" ( Із змінами, внесеними згідно з Державної митної служби N 1183 від 23.10.2008 ) (далі - Порядок).

Згідно із підпунктом «б» п. 1 Порядку цей Порядок застосовується при потребі здійснення запитів до митних служб іноземних держав у випадку, зокрема, наявності в митного органу України обґрунтованої підозри в можливості вчинення порушення митних правил, яку можна підтвердити або спростувати лише шляхом отримання інформації від митної служби іноземної держави. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 491 МК України підставою для порушення справи про порушення митних правил є офіційне письмове повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримане від митного органу іноземної держави.

Отже, в даному випадку 29.06.2016 р. органу доходів і зборів стало відомо про вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, у зв'язку із отриманням відповіді митних органів Республіки Чехія від 08.08.2016 р.. № 13160/2016-900000-313 та доданих до них митних декларацій №№ №15CZ53000028M7QHY2 рахунку (faktura) №2015010 від 21.01.2015 р., №15CZ61000025UNWUQ9 рахунку (faktura) №20150580 від 17.03.2015 р,.5CZ6100Q02C3I.66A8 рахунку (faktura) № від 27.04.2015 р.

Вказані документи отримані 26.09.2016 р. та опрацьовані Тернопільською митницею ДФС.

Таким чином, постанова, винесена судом 17 березня 2017 року, прийнята з дотриманням шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення з дня виявлення цього правопорушення - 26.09.2016 р.

Також слід відзначити, що згідно з ч.1 ст. 269 МК України відповідно до положень цієї статті за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені у митній декларації, зокрема, можуть бути змінені. Згідно із ч. 2 ст. 269 МК України внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Апелянт міг внести зміни у митну декларацію та подати з такою метою документи, що містять правдиві відомості про вартість товару, чим міг усунути шкідливі наслідки своїх дій, проте таким правом не скористався.

Посилання апелянта на те, що при складанні протоколів про порушення митних правил за відсутності ОСОБА_1 були грубо порушено вимоги ст.ст. 494, 498 МК України, не відповідають дійсності та спростовуються фактичними обставинами справи з огляду на наступне.

Так, 28 листопада 2016 р. Тернопільською митницею ДФС гр. України ОСОБА_1 поштою було надіслано виклик про необхідність прибуття на 11 год. 09.12.2016 р. на митницю для з'ясування обставин ввезення у 2014 році автомобілів на адресу ТОВ "Сокіл -Захід". Аналогічний виклик був надісланий 14.12.16 р. про необхідність прибуття на митницю 03 січня 2017 р.

Оскільки ОСОБА_1 уникав прибуття до митниці, то на мобільний тел. № НОМЕР_1 з офіційного WEB ресурсу компанії Київстар направлено повідомлення про необхідність прибути 03 січня 2017 р. до Тернопільської митниці ДФС, яке ОСОБА_1 було отримано. В телефонній розмові, яка відбулася 03.01.17 р., ОСОБА_1 підтвердив отримання повідомлення про необхідність прибути до Тернопільської митниці ДФС 03 січня 2017 р. на 11 год, однак прибути відмовився.

За таких обставин складені відносно ОСОБА_1 протоколи про порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України у його відсутності були надіслані йому 03 січня 2017 р. відповідно до ч.8 ст.494 МК України рекомендованим листом Тернопільської митниці ДФС за № 19-70-20/22 із роз'ясненням йому прав, передбачених ч.4 ст. 494 та ст. 498 МК України, а також роз'яснено можливість припинення провадження у цій справі шляхом компромісу.

Відповідно до ч.3 ст.494 МК України протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками. Із змісту ч.3 ст. 494 МК України вбачається, що протокол може бути складений і у відсутності особи, що притягується до відповідальності, оскільки цією особою він підписується тоді, коли вона присутня під час складання протоколу. Отже, під час складання протоколу про порушення митних правил працівник митниці діяв відповідно до вимог ч. 3 та ч. 8 статті 494 МК України.

Фактично ОСОБА_1 не скористався цими можливостями, під час провадження у цій справі поводив себе пасивно, жодного разу не прибувши у митницю та не надавши будь-яких пояснень чи заперечень, в тому числі і поштою в обґрунтування своєї позиції.

З огляду на наведене місцевий суд прийшов до правильного висновку про те, що посадовими особами митниці було забезпечено реалізацію апелянтом свого права на захист в якості особи, що притягується до адміністративної відповідальності в повній мірі, оскільки йому було відомо про місце та дату складання протоколів про порушення митних правил, дату, час та місце розгляду цих справ та надано останньому достатньо часу (з дати складання протоколів про порушення митних правил до дати розгляду цих справ по суті), для надання обґрунтованих пояснень та заперечень на вказані протоколи про порушення митних правил.

Крім того, в судовому засіданні місцевого суду приймав участь у розгляді справи його представник ОСОБА_6, що також свідчить про реалізоване ним право на захист.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дослідив усі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1, апеляційний суд знаходить правильним.

За таких обставин, коли будь-яких порушень норм КУпАП та МК України, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, постанова Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 17 березня 2017 р. як законна та обґрунтована має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційний строк на оскарження постанови Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 17 березня 2017 р. поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 березня 2017 року щодо нього - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.І. Коструба