АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/363/17 Головуючий у 1 й інстанції - Воздвиженський О.Л.
Справа № 175/4986/16-п Доповідач: Калініч Н.І.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисникам Бреже Л.В., потерпілої ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, апеляційну скаргу адвоката Бреже Л.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1, працюючого клієнт-менеджером в ПАТ «ПриватБанк»

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави у розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, у сумі 340 грн., зі стягненням на користь держави судового збору в сумі 320 грн.,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 15 грудня 2016 року о 18 год. 20 хвил., знаходячись на 186 км автодороги «Знам'янка-Луганськ-Ізварино», керуючи автомобілем «Geely-Emgrand ЕC7» з державним реєстраційним номерним знаком «НОМЕР_1», в порушення вимог п. п. 12.3, 12.1 «Правил дорожнього руху України», не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, та при виникненні перешкоди на смузі свого руху не прийняв заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного об'їзду перешкоди, в наслідок чого скоїв зіткнення зі стоячим автомобілем «Пежо-207» з державним реєстраційним номерним знаком «НОМЕР_2» під керуванням водія ОСОБА_4, після чого в некерованому стані ОСОБА_2 з'їхав на праве узбіччя та скоїв зіткнення з автомобілем «Део Ланос» з державним реєстраційним номерним знаком «НОМЕР_3» під керуванням водія ОСОБА_6, який також стояв на узбіччі.

В наслідок вказаних дій водія ОСОБА_2, автомобілі «Geely-Emgrand ЕC7», «ПЕЖО-207», «ДЕО-ЛАНОС» отримали механічні пошкодження.

На думку суду першої інстанції, водій ОСОБА_2 скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 не згоден з рішенням суду. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати. Провадження по справі закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що оскаржувана постанова незаконна та необґрунтована, а висновок суду зроблений без належного аналізу зібраних у справі доказів, та не ґрунтується на вимогах «ПДР України», тому підлягає скасуванню.

Посилається на те, що суд зазначає в постанові, що дійшов до висновку, що причиною пошкодження транспортних засобів стало порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, приймаючи до уваги показання водіїв ОСОБА_4, ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які нібито були пасажирами автомобіля «Део» та знаходилися на місці пригоди, не звернувши уваги, що останні не були допитані на місці події, їх дані не вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП. Про їх присутність на місці ДТП не вказував водій ОСОБА_6 в своїх поясненнях.

В той же час, суд не прийняв до уваги показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які знаходилися в автомобілі «Джилі», про яких вказував водій ОСОБА_2 15.12.2016 року, коли надавав пояснення інспектору ДВП ОСОБА_12, які пояснили що аварійна сигналізація на автомобілі «Пежо» не була увімкнена, та не було встановлено знак аварійної зупинки.

Вважає, що з урахуванням показів свідків, можливо дійти висновку що водієм автомобіля «Пежо» не було забезпечено безпеку дорожнього руху, як того вимагає п. 9.10 ПДР, а тому водій ОСОБА_2 не був спроможній об'єктивно виявити перешкоду на смузі руху по якій рухався.

Не погоджується з посиланнями суду в рішенні на те, що провина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується схемою та фототаблицею до нього від 15.12.2016 року, оскільки схема місця ДТП складена з порушенням Інструкції з оформлення працівниками ДАІ матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, так як, складена поверхнево, в ній графічно не зображено та не зафіксовано всіх об'єктів, які знаходилися на місці ДТП а саме: що з правої сторони неподалік від місця наїзду на автомобіль «Пежо-207», знаходився автомобіль «ДАФ», не зазначено гальмовий шлях автомобіля «Джилі», який мав місце, в той час як про всі ці обставини вказували свідки допитані в суді, як з боку водія автомобіля «Пежо», так і з боку водія автомобіля «Джилі».

Вказує на те, що допитаний в суді інспектор ОСОБА_13 зазначав, що не вніс до схеми дані про автомобіль «Даф», оскільки претензій у останнього до водія автомобіля «Пежо» не було; що не проводив заміри гальмівного шляху автомобіля «Джилі» та не з'ясовував видимість світла фар вказаного транспортного засобу.

Посилається на те, що в ході судового розгляду представник ОСОБА_2 стверджував, що схема складена з порушеннями та не відповідала дійсним обставинам, протоколом не зафіксовано жодних дій водія, які б порушували вимоги ПДР, а зафіксований лише факт зіткнення автомобілів.

В зв'язку з цим, 30.01.2017 року було заявлено клопотання про повернення адміністративного матеріалу відносно водія ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП в органи ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для належного оформлення, проте суд залишив вказане клопотання поза увагою, в своєму рішенні не вмотивував його та не зазначив, що таке клопотання заявлялось під час судового розгляду.

Крім того, як на доказ провини водія ОСОБА_2 суд прийняв до уваги наданий представником водія ОСОБА_4 висновок експертного дослідження № 7/10.1-9 від 01.03.2017 року, разом з тим не прийняв до уваги висновок експертного авто-дослідження № 01/17 від 16.01.2017 року, який надано представником ОСОБА_2 на підтвердження його доводів, який зроблений з урахуванням обставин справи та узгоджується з показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 а також водіїв ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Вважає, що суд надав перевагу поясненням свідків та прийняв до уваги висновок експертного дослідження № 7/10.1-9 від 01.03.2017 року, який було надано з боку водія ОСОБА_4 та не навів у своїй постанові переконливих мотивів, чому не прийняв до уваги доводи водія ОСОБА_2, а саме показання свідків з його боку та наданий висновок експертного дослідження від 16.01.2017 р., що свідчить про упередженість та необ'єктивність суду.

Заслухав апелянта та його захисника, які наполягали на своїх вимогах, потерпілу ОСОБА_4 та її представника про законність судового рішення суду першої інстанції, ознайомившись з матеріалами справи, перевірив доводи викладені в апеляційній скарзі, суд приходить до висновку про неможливість задоволення скарги з наступних підстав.

Обговорюючи посилання в апеляційній скарзі на неповноту та необ'єктивність розгляду справи, невідповідність висновків суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому дій фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Матеріалами справи встановлено, що судовий розгляд по справі проведено повно і об'єктивно, а висновки суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні і викладеними в постанові доказами.

В обґрунтування своїх висновків про винність останнього, суд послався, насамперед, на показання потерпілої ОСОБА_4 про те, що в день події керувала своїм транспортним засобом марки «Пежо-207». На слизької дільниці проїжджої частини вважала, що зачепила дзеркалом автомобіль марки «ДАФ» з напівпричепом. Різко повернула кермо. В результаті її занесло, автомобіль розвернуло і вона зупинилась в лівій смузі проїзної частини. Зразу ж увімкнула аварійний сигнал і через декілька мінут автомобіль «Джилі», який рухався в попутному напрямку зіткнувся з її автомобілем, а потім виїхав на праве узбіччя та скоїв наїзд на автомобіль марки «ДЕО-Ланос».

Як свідчить проведений судом аналіз цих показань, вони відзначались послідовністю і узгодженістю між собою і іншими доказами про час, місце, обставини руху (швидкість, погодні умови, її дії після події) наслідки таких дій, та інші фактичні обставини, які складають елементи адміністративного правопорушення, під які підпадають діяння ОСОБА_2, та які визнані доведеними судом і викладені в мотивувальній частині постанови.

Узгоджені між собою дані про обставини зіткнення транспортних засобів під керуванням ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 містяться:

-в показах свідка ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції про те, що в день події керував транспортним засобом марки «ДЕО Ланос», в якому знаходились в якості пасажирів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та побачив в лівій смузі з увімкненим ближнім світлом фар та аварійним сигналом автомобіль «Пежо-207», зупинився на узбіччі, та щоб надати допомогу разом з ОСОБА_8 направився до місця події, останній наголосив бути обережним і залишити проїжджу частину у зв'язку з небезпекою і зразу ж автомобіль «Джилі» зіткнувся з «Пежо-207», а потім відскочив і зіткнувся з автомобілем «Део Ланос»;

-в його ж аналогічних поясненнях співробітнику поліції на місці пригоди, про те, що водій ОСОБА_4 після зіткнення з «ДАФ» виконала всі вимоги ПДР, тобто, увімкнула аварійну сигналізацію (а.с. 5);

-в аналогічних показах свідка ОСОБА_7 про те, що аварійне світло на автомобілі «Пежо-207» було увімкнено, та що саме з цією метою ОСОБА_6 зупинився і разом з ним направились, щоб надати допомогу, що бачили аварійний сигнал приблизно за 400-500 метрів до того, як зупинились;

-в показах свідка ОСОБА_13 - інспектора ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що складав протокол про порушення правил дорожнього руху, в результаті яких водій ОСОБА_4 зіткнулась з автомобілем «ДАФ», оскільки останні не мали претензій один до одного, останній залишив місце події, тому склав протокол щодо порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 12.1, 12.3 ПДР, які призвели до механічних пошкоджень автомобілів «Пежо-207» та «Део-Ланос»;

-в аналогічних показах свідка ОСОБА_12 - інспектора ДВП ГУНП в Дніпропетровській області;

-в протоколі про адміністративне правопорушення та схеми до нього про розташування транспортних засобів марки «Джилі», «Пежо-207» та «Део Ланос» та про порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 12.1, 12.3 «Правил дорожнього руху України», що на думку співпрацівника поліції, складає правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 1-2);

-у висновках авто-технічного дослідження від 1 березня 2017 р. про те, що водій «Geely-Emgrand ЕC7» ОСОБА_2 мав технічну можливість не допустити даної пригоди, за умови дій у відповідності до вимог п.п. 2.3 б); 12.3 «Правил дорожнього руху» і про те, що дії водія ОСОБА_2 знаходяться в причинному зв'язку із зіткненням з автомобілем марки «Пежо-207» (а.с. 49-51)

-в інших доказах, докладно проаналізованих і оцінених у постанові.

Наведеними у постанові суду першої інстанції даними спростовані твердження ОСОБА_2 та його захисника про відсутність у справі доказів винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Не можна не погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що дані, на які посилались свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відрізнялись своєю послідовністю і узгодженістю між собою про обставини дорожньої пригоди, тому на переконання суду апеляційної інстанції, не знаходиться підстав для того, щоб сумніватись в їх об'єктивності.

Не залишено судом першої інстанції без уваги і надано належну оцінку експертному авто-технічному дослідженню від 16 січня 2017 р., яке проведено за заявою водія ОСОБА_2 (а.с. 15-20). З посиланням на те, що таке дослідження проводилось на підставі неповних даних, судом обґрунтовано залишено без уваги такі висновки. І навпаки, суд обґрунтовано прийшов до висновку про прийняття до уваги авто-технічного дослідження від 1 березня 2017 р., яке ґрунтувалось на твердженнях експерта, на повних даних.

Навів суд першої інстанції в рішенні свої висновки щодо неможливості прийняти до уваги покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які знаходилися в автомобілі «Джилі». З посиланням на те, що їх покази про відсутність аварійної сигналізації на автомобілі «Пежо-207» були спростовані здобутими та дослідженими в засіданні доказами, судом обґрунтовано не прийнято їх до уваги.

Не може погодитись суд апеляційної інстанції про порушення інспектором ДВП інструкції при складанні протоколу та схеми до нього, оскільки ті дані, які в ньому містяться узгоджені з об'єктивними даними, на які посилались свідки та потерпіла про обставини дорожньої пригоди. З оглядом на це, суд першої інстанції обґрунтовано послався на протокол і схему, як на один із доказів провини ОСОБА_2

Сукупність досліджених судом першої інстанції даних привела суд апеляційної інстанції до висновку про безпідставність доводів захисника ОСОБА_2 про відсутність мотивування судом першої інстанції своїх висновків про надання переваги дослідженню від 01 березня 2017 р.

Таким чином, давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності, та належним чином їх оцінивши, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчинення ним зазначеного у постанові правопорушення, а дії останнього вірно кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

При таких обставинах, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року, щодо ОСОБА_2, за ст. 124 КУпАП -залишити без змін.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.І. Калініч