Дата документу 26.04.2017
ЄУ № 420/431/17
Провадження №3/420/142/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Потапенко Р.Р. за участю прокурора Артеменко О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов з Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який має вищу освіту, працює головою Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,якому розяснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП, за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Новопсковського районного суду Луганської області надійшов протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією № 37 від 30.01.2017, складений старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Луганській області ДЗЕ Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_3, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, з якого вбачається таке.

ОСОБА_1, будучи посадовою особою місцевого самоврядування та субєктом відповідальності за корупційні правопорушеннявідповідно до п.п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», а саме головою Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та невідкладно не повідомив виконавчий комітет та депутатів Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що передбачено п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, до Новопсковського районного суду Луганської області надійшов протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією № 38 від 30.01.2017, складений старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Луганській області ДЗЕ Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_3, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до даного протоколу ОСОБА_1, будучи посадовою особою місцевого самоврядування та субєктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до п.п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», а саме головою Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області, вчинив дії і прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.04.2017 справи про адміністративні правопорушення за вищезазначеними матеріалами обєднано в одне провадження (справа №420/431/17, провадження №3/420/142/17).

З вищезазначених протоколів вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді голови Новорозсошанської сільської ради видав розпорядження: №31-к від 23.06.2016 «Про преміювання працівників апарату управління сільської ради»; №33-к від 25.07.2016 «Про преміювання працівників апарату управління сільської ради»; №37-к від 25.08.2016 «Про преміювання працівників апарату управління сільської ради»; №48-к від 26.10.2016 «Про преміювання працівників апарату управління сільської ради»; №51-к від 25.11.2016 «Про преміювання працівників апарату управління сільської ради»; №52-к від 02.12.2016 «Про преміювання працівників апарату управління сільської ради».

На підставі зазначених наказів нараховано премії працівникам апарату управління Новорозсошанської сільської ради, де в списку була рідна сестра ОСОБА_1 -ОСОБА_4 Згідно розрахунково платіжних відомостей по Новорозсошанській сілській раді за червень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року (доплата преміальних за липень 2016 року), серпень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року та грудень 2016 року ОСОБА_4 було нараховано та виплачено премію у сумі 8243,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми розпорядженнями призначив премію всім працівникам апарату управління Новорозсошанської сільської ради, у тому числі, і своїй рідній сестрі ОСОБА_4 в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім того, ОСОБА_1 не повідомляв депутатський корпус Новорозсошанської сільської ради щодо наявності у нього реального конфлікту інтересів під час виконання повноважень голови Новорозсошанської сільської ради при здійсненні преміювання своєї рідної сестри ОСОБА_4, що підтверджується довідкою Новорозсошанської сільської ради №413 від 21.12.2016 та поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172 -7 КУпАП, так як його вина повністю підтверджена зібраними у справі доказами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні корупційних адміністративних правопорушень визнав в повному обсязі, зазначив, що призначаючи премію своїй сестрі він помилково вважав, що діє в рамках закону.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, який вину визнав, суд дійшов до такого.

За змістом ст.ст. 245, 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У примітці до ст.172-7 КУпАП визначене поняття реального конфлікту інтересів, за яким під ним слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення визначено як діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупцією є використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Судом встановлено, що рішенням першої сесії сьомого скликання Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області «Про визнання повноважень депутатів та сільського голови Новорозсошанської сільської ради» №1/2 від 19.11.2015 було визнано повноваження сільського голови ОСОБА_1

Відповідно до рішення Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області №1/7 від 19.11.2015 ОСОБА_1 присвоєно девятий ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах ІV(четвертої) категорії посад.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до категорії посадових осіб місцевого самоврядування та відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, що також зазначено в його посадовій інструкції.

Згідно п. 2.8 Посадової інструкції сільського голови села Новорозсош, затвердженої рішенням Новорозсошанської сільської ради від 19.11.2015 за №1/8 (далі Посадова інструкція) голова сільської ради призначає на посади та звльняє працівників сільської ради, укладає трудові договори з ними.

Відповідно до п. 2.15 Посадової інструкції голова видає розпорядження в межах своїх повноважень.

Згідно п. 1.2 Посадової інструкції спеціаліста Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району, затвердженої розпорядженням сільського голови Новорозсошанської сільської ради від 15.06.2016 №14, спеціаліст приймається на посаду та звільняється з посади розпорядженням сільського голови Новорозсошанської сільської ради з дотриманням вимог Кодексу законів про працю України.

Розпорядженням сільського голови Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області ОСОБА_1 №29-к від 16.06.2016 прийнято ОСОБА_4 на посаду спеціаліста сільської ради з 17 червня 2016 року з заробітною платою згідно зі штатним розписом.

Як вбачаєтьсяі з довідки Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області (вих. №414 від 21.12.2016) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, є рідними братом та сестрою.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є близькими особами.

Згідно п.п. 6, 8 Положення про оплату праці та умов встановлення премій, надбавок, доплат працівникам апарату Новорозсошанської сільської ради преміювання працівників сільської ради здійснюєтся за розпорядженням сільського голови відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи за підсумками роботи за місяць та при наявності відповідних коштів. В окремих випадках (з нагоди ювілейних та святкових дат) може бути виплачена одноразова премія за розпорядженням сільского голови з урахуванням особистого внеску працівника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 видавав розпорядчі документи розпорядження «Про преміювання працівників апарату управління сільської ради» за своїм підписом, а саме: розпорядження №31 від 23.06.2016, яким, зокрема, спеціаліста сільської ради ОСОБА_4 премійовано в розмірі 276 грн; розпорядження №33-к від 25.07.2016, яким ОСОБА_4 премійовано в розмірі 1722,50 грн.; розпорядження №37-к від 25.08.2016, яким ОСОБА_4 премійовано в розмірі 1722,50 грн.; розпорядження №48-к від 26.10.2016, яким ОСОБА_4 премійовано в розмірі 1722,50 грн.; розпорядження №51-к від 25.11.2016, яким ОСОБА_4 премійовано в розмірі 1722,50 грн.; розпорядження №52-к від 02.12.2016, яким ОСОБА_4 премійовано в розмірі 2800 грн.

Зазначені суми ОСОБА_4 було нараховано та виплачено в повному обсязі, що підтверджується відповідними розрахунково платіжними відомостями, зазначеними вище.

Суд не приймає доводи ОСОБА_1 про те, що він не був обізнаний про те, що його дії суперечать чиному законодавству, так як зазначене спростовується його підписом про ознайомлення з посадовою інструкцією, згідно п. 6 якої його повідомлено про відповідальність за неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень та порушення спеціальних обмежень щодо посадових осіб місцевого самоврядування згідно ст.ст. 12,13,23 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», чинного законодавства України про працю та Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між його особистим майновим інтересом - бажанням поліпшити матеріальне становище сестри шляхом збільшення кінцевого розміру отриманого доходу та його службовими повноваженнямив ході прийняття рішення та видачі розпоряджень про преміювання ОСОБА_4, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання своїх службових повноважень.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» - прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів в службовій діяльності, повязаного з виникненням суперечностей між його особистими інтересами та службовими повноваженнями, які вплинули на обєктивність прийняття рішення.

Відповідно до п. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Як вбачається з довідки Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області (вих. № 413 від 21.12.2016), в період з 19.11.2015 по 21.12.2016 від сільського голови ОСОБА_1 повідомлень щодо наявності реального конфлікту інтересів на розгляд сесії Новорозсошанської сільської ради не надходило, вказане повідомлення не реєструвалося.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що в порушення п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та невідкладно не повідомив виконавчий комітет та депутатів Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Крім перелічених вище розпоряджень про преміювання та розрахункових відомостей, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП, підтверджується доданими до протоколів про адміністративні правопорушення матеріалами, а саме:

- поясненнями ОСОБА_1 від 21.12.2016;

- поясненнями ОСОБА_4 від 21.12.2016, яка пояснила, що є рідною сестрою ОСОБА_1, працює на посаді спеціаліста сільської ради та неодноразово протягом 2016 року отримувала премії, видані на підставі розпоряджень сільського голови ОСОБА_1;

- поясненнями ОСОБА_5, яка пояснила, що працює в Новорозсошанській сільській раді на посаді головного бухгалтера, ОСОБА_1 дійсно видавав розпорядження про преміювання ОСОБА_4, про наявність реального конфлікту інтересів сесію депутатів не повідомляв;

- поясненнями ОСОБА_6 від 21.12.2016, яка пояснила, що займає посаду секретаря сільської ради, ОСОБА_4 є рідною сестрою сільського голови ОСОБА_1, який з 02.12.2016 по 23.06.2016 видава накази про преміювання працівників ради, серед яких була ОСОБА_4. про наявність реального конфлікту інтересів сесію депутатів не повідомляв.

Отже, ОСОБА_7, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а саме головою Новорозсошанської сільської ради Новопсковського району Луганської області, достовірно знаючи, що у нього в прямому підпорядкуванні працює рідна сестра ОСОБА_4, будучи обізнаним щодо неухильного виконання норм Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів до недопущення реального конфлікту інтересів, в порушення вимог ст. 28 зазначеного Закону, в умовах реального конфлікту між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, прийняв рішення і видав розпорядження про преміювання своєї сестри, а також не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів уповноважені органи, а тому суд дійшов до висновку, що в його діях міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у вчиненні таких правопорушень є цілком доведеною.

Більш того, в Методичних рекомендаціях з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджених в НАЗК 14.07.2016 зазначено, що корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП, є вчиненим з моменту настання обставин, наявність яких може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, про що службова особа повинна була невідкладно у письмовій формі повідомити свого безпосереднього керівника.

В той же час, суд дійшов висновку, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколи про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією № 37 та № 38 відносно ОСОБА_1, складені 30.01.2017.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що у вказаних протоколах про адміністративні правопорушення зазначено дату їх виявлення -30.01.2017, а до протоколу додано матеріали, які свідчать про те, що даний факт був виявлений раніше.

Так, письмові пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6 адресовані начальнику управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майору поліції ОСОБА_8, датовані 21.12.2016, пояснення ОСОБА_5 взагалі не містять зазначення дати.

Довідка, видана Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області про те, що від ОСОБА_1 повідомлень щодо наявості реального конфлікту інтересів на розгляд сесії Новорозсошанської сільської ради не надходило, вказане повідомлення не реєструвалося, містить зазначення вих.№413 від 21.12.2016.

З пояснень ОСОБА_1та матеріалів справи вбачається, що всі вищезазначені докази у справі за фактом можливого порушення ОСОБА_1 вимог щодо врегулювання та запобігання конфлікту інтересів, а також неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів, були зібрані Управлінням захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України 21.12.2016.

Наведені матеріали, які указують на цілеспрямований збір правоохоронними органами доказів щодо конкретного факту, за яким пізніше було складено протокол про адміністративне правопорушення, дають підстави зробити висновок, що вказаний факт було виявлено, щонайменше, 21.12.2016.

Відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У звязку з цим тлумачення положень ч.3 ст.38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально, зокрема, шляхом ототожнення моменту виявлення правопорушення з моментом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у справі «ОСОБА_9 проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень… Хоча Суд не вважає за належне вказувати на те, наскільки тривалим повинен бути строк давності, він вважає, що такий підхід, коли строк притягнення до дисциплінарної відповідальності у дисциплінарних справах, які стосуються суддів, є невизначеним, становить серйозну загрозу принципові юридичної визначеності» (§§137, 139).

У справі «ВАТ "Нефтяна компанія Юкос" проти Росії» (OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia, рішення від 20.09.2011 р., заява № 14902/04) ЄСПЛ нагадав «принцип, що міститься, перш за все, у статті 7 Конвенції, але охоплюється також поняттям верховенства права і вимогою законності в статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції тільки закон може визначати злочин і передбачати за нього покарання. У той час як він, зокрема, забороняє поширення існуючих злочинів на дії, які раніше такими не були, він також встановлює принцип, що кримінальний закон не повинен тлумачитися розширено на шкоду обвинуваченому, наприклад, за аналогією. Звідси випливає, що злочини і відповідні покарання повинні бути ясно визначені законом. Дана вимога задовольняється, якщо особа може усвідомлювати за рахунок формулювання норми, при необхідності за допомогою правової консультації, за які дії та бездіяльність він може нести кримінальну відповідальність… Крім того, термін "закон" передбачає якісні вимоги, включаючи доступність і передбачуваність… Суд раніше визначав термін давності як передбачене законом право порушника не бути підданим переслідуванню або притягнутим до суду після закінчення певного строку після вчинення правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, та запобігання обмеженням прав обвинувачених, які можуть бути порушені, якщо суди повинні будуть прийняти рішення на підставі доказів, що можуть стати неповними з плином часу» (§567, 568). Зокрема, в цій справі ЄСПЛ прийшов до висновку, що рішення Конституційного Суду РФ, яке дозволило не застосувати норму закону щодо строку давності в цій справі, становило непередбачуване тлумачення норм закону, що суперечило принципу правової визначеності, а отже становило порушення норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз'ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia, §571).

На думку суду, в даній справі моментом виявлення правопорушення слід вважати момент його фактичного виявлення та зібрання всіх доказів працівниками Управління захисту економіки в Луганській області, тобто 21.12.2016, оскільки саме на підставі зібраних ними матеріалів пізніше було складено протокол про адміністративне правопорушення. Інше тлумачення могло б призвести до порушення стандартів, сформульованих ЄСПЛ при тлумаченні положень статей 1, 6, 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

Згідно положень п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки судом розпочато розгляд даної справи по суті, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, однак у звязку з тим, що строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 сплинув, відповідно до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження по справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень. передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд.

Суддя: