АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

Представника особи, яка

подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 особи, провадження стосовно якої закрито ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4.

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно постанови судді місцевого суду, за даними протоколу про адміністративне правопорушення, 17 березня 2017 року, о 13 годині 10 хвилин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Опель», державний номер НОМЕР_3, в місті Києві на перехресті вулиць Семашка та В. Стуса, проїжджаючи перехрестя, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не пропустив автомобіль «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, що призвело до зіткнення та пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 12.1,12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил).

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, власник транспортного засобу «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строки апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, посилаючись на порушення суддею місцевого суду норм процесуального та матеріального права, та невідповідність висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначав, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Опель» ОСОБА_3, який виїхав на перехрестя у зустрічній смузі руху, ймовірно на великій швидкості, та, не вживши заходів для зменшення швидкості, з великою силою здійснив удар в його автомобіль «Мітсубісі», який знаходився на середині перехрестя у нерухомому стані.

Однак суддя місцевого суду при розгляді справи не врахував вказані обставини, не надав оцінку наявним у матеріалах справи доказам та доводам водія автомобіля «Мітсубісі» ОСОБА_5, не викликав та не допитав свідків.

Не встановивши усі фактичні обставини справи, на думку апелянта, суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт зазначав, що постанову прийнято суддею місцевого суду з порушенням процедури проведення судового засідання, та без виходу до нарадчої кімнати.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_6, та водія автомобіля «Мітсубісі» ОСОБА_5, які просили задовольнити апеляційну скаргу за викладених у ній обставин, пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обміркувавши доводи апеляційної скарги, викладені апелянтом, вважаю, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення власник транспортного засобу "Мітсубісі" ОСОБА_6 присутній не був.

Як зазначено у апеляційній скарзі, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_6 отримав 14 листопада 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 21 листопада 2017 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_6 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту копії оскаржуваної постанови у визначений законом строк, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до пунктів 12.1, 12.3 Правил, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, дослідженими й належно перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об'єктивну оцінку.

Так, як убачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення від 14 серпня 2017 року, його складено за ознаками порушення ОСОБА_3 вимог пунктів 12.1, 12.3 Правил, та вказано, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Опель», державний номер НОМЕР_3, в місті Києві на перехресті вулиць Семашка та В. Стуса, проїжджаючи перехрестя, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та не пропустив автомобіль «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів «Опель», державний номер НОМЕР_3, «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1 та «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується даними схеми дорожньо-транспортної пригоди від 17 березня 2017 року, на якій зображено напрямок руху транспортних засобів, механічні пошкодження та розташування транспортних засобів після зіткнення, та які підписані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 без зауважень /а.с. 11-12/, даними пояснень ОСОБА_3 від 17 березня 2017 року, наданими ним на місці дорожньо-транспортної пригоди, з яких убачається, що він цього ж дня, керуючи автомобілем «Опель», рухався на невеликій швидкості по головній дорозі по вулиці Семашка з боку вул. Вернадського, коли раптово на перехрестя з другорядної дороги виїхав автомобіль «Мітсубісі», унаслідок чого відбулось зіткнення /а.с. 18/.

Крім того, як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні пункту 16.11 Правил, що призвело до зіткнення 17 березня 2017 року в місті Києві на перехресті вулиць Семашка та В. Стуса із транспортним засобом «Опель»державний номер НОМЕР_3 /а.с. 52-54/.

Постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року вказану постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року змінено, та виключено з мотивувальної частини постанови вказівку про порушення ОСОБА_5 п. 16.11 Правил, та зазначено вважати, що ОСОБА_5 порушив вимоги п. 10.1 Правил. У решті постанову судді місцевого суду залишено без змін /а.с. 55-59/.

З урахуванням наведеного, суддя місцевого суду обгрунтовано відкинув пояснення ОСОБА_5 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася через перевищення водієм автомобіля «Опель» ОСОБА_3 швидкості руху, не вжиття заходів для її зменшення перед виникненням перешкоди, та виїзд на зустрічну смугу руху, оскільки такі пояснення не підтверджуються наявними у справі доказами.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду, що водій автомобіля "Мітсубісі" ОСОБА_5, який рухався по другорядній дорозі, повинен був надати дорогу водію автомобіля "Опель" ОСОБА_3, який виїхав на перехрестя, рухаючись по головній дорозі.

За наведених обставин, враховуючи, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження порушення ОСОБА_3 зазначених у протоколі вимог Правил дорожнього руху, суддя місцевого суду дійшов обгрунтованого висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому у матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_3 рухався з перевищенням швидкості, на що міститься посилання у апеляційній скарзі. Доказів на підтвердження цієї обставини не було надано і в судовому засіданні під час апеляційного розгляду.

Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах складеного стосовно особи протоколу, та протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 не містить даних про перевищення ним швидкості та виїзд на зустрічну смугу руху, такі дії не ставились йому у провину працівниками поліції під час складення протоколу, а тому посилання апелянта на цю обставину не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги про неврахування суддею місцевого суду під час розгляду справи пояснень потерпілого ОСОБА_5 та ненадання оцінки матеріалам справи вважаю безпідставними, оскільки суддя місцевого суду надав відповідну оцінку усім наявним у справі доказам.

Висновок експертного автотехнічного дослідження №99-03/17 від 12 червня 2017 року, на який посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції не може бути взятий до уваги, оскільки експерт призначався не у відповідності з вимогами ст. 273 КУпАП. Дане експертне дослідження було проведено за заявою ОСОБА_5 та без всебічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди, оскільки оригінали матеріалів справи про адміністративне правопорушення для дослідження не надавались. При цьому експерт ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, передбачену ч. 1 ст. 384 КК України, у встановленому законом порядку не попереджався.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП, а тому суддя місцевого суду обгрунтовано визнав усі сумніви і припущення стосовно наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на його користь.

Посилання апелянта на те, що суддя місцевого суду не допитав у судовому засіданні свідків, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь - яких даних, які б вказували на те, що ОСОБА_5 чи його представник зверталися з відповідним клопотанням про допит свідків у справі.

Посилання апелянта на порушення суддею місцевого суду норм процесуального права під час проведення судового засідання, ретельно перевірялися під час апеляційного розгляду, однак не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Отже, суддя місцевого суду розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити.

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року відносно ОСОБА_6 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник