1Справа № 335/4415/17 3/335/772/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення

13 квітня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Соболєвої І.П., за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 68 від 31 березня 2017 р., ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у звязку з порушенням вимог, передбачених абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Зокрема, у протоколі вказано, що ОСОБА_1, знаходячись 14 грудня 2016 р. за адресою апеляційного суду Запорізької області у м. Запоріжжя, пр. Соборний, 162, достовірно знаючи про необхідність, після припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто за період з 1 січня 2016 р. до 12 грудня 2016 р., не пізніше дня такого припинення, а саме 12 грудня 2016 р., не подав у встановлений законодавством строк, а подав тільки 14 грудня 2016 р., шляхом заповнення декларації на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, за встановленою формою.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні себе винним не визнав, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_2, суду пояснив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння. Також пояснив, що порушення строків подання декларації про доходи відбулось не внаслідок свідомого ухилення його підзахисного від виконання покладених на нього чинним законодавством обовязків, а у звязку із неякісною роботою системи подання та оприлюднення таких декларацій та неможливості вчасного надіслання декларації через систематичні збої у системі. Пояснив суду, що декларація заповнювалась ОСОБА_1 в день його звільнення, тобто 12 грудня 2016 р., проте її реєстрація та прийняття електронною системою подання та оприлюднення декларацій відбулась пізніше у звязку з технічними проблемами. Просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтями 9 та 247 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частина перша статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 на порушенням вимог передбачених абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, крім протоколу про адміністративне правопорушення від 31 березня 2017 р., суду надійшли такі матеріали: копія особового листка з обліку кадрів судді Мульченка В.В.; копія автобіографії ОСОБА_1; копія наказу Запорізького обласного суду № 10-К від 2 червня 1993 р.; копія присяги судді Муьченка В.В.; копія заяви ОСОБА_1 про обрання суддею апеляційного суду Запорізької області; копія постанови ВР України № 1072-ІV від 9 липня 2003 р.; копія наказу апеляційного суду Запорізької області № 60-к від 14 серпня 2003 р.; копія рішення ВРЮ № 2032/0/15-16 від 8 вересня 2016 р.; копія рішення ВРЮ № 3120/0/15-16 від 8 грудня 2016 р.; копія наказу апеляційного суду Запорізької області № 220-к від 9 грудня 2016 р.; копія наказу апеляційного суду Запорізької області № 224-к від 12 грудня 2016 р.; копії табелів обліку використання робочого часу судді Мульченка В.В. за червень грудень 2016 р.; копія листа апеляційного суду Запорізької області № 691/07-40/17 від 21 лютого 2017 р.; пояснення ОСОБА_1; копія паспорту.

Дослідженням вищевказаних доказів встановлено наступне.

18 травня 1986 р. при обранні народним суддею Ленінського районного народного суду м. Запоріжжя Мульченко В.В. склав присягу судді.

На підставі наказу Запорізького обласного суду № 10-К від 2 червня 1993 р. ОСОБА_1 приступив до виконання службових обовязків в якості судді Запорізького обласного суду.

Вищою радою юстиції 8 вересня 2016 р. було прийнято рішення № 2032/0/15-16 «Про внесення подання до Верховної ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Запорізької області у звязку з поданням заяви про відставку». Вища рада юстиції, розглянувши заяву та додані до неї матеріали про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Запорізької області у відставку, а також висновок секції Вищої ради юстиції з питань призначення суддів на посади та звільнення їх з посад встановила, що 15 червня 2016 р. надійшла заява ОСОБА_1 про відставку і відповідно вирішено внести подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Запорізької області у звязку з поданням заяви про відставку.

Згідно з ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

В даному випадку ОСОБА_1 був субєктом декларування в розумінні положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції, що діяла до 30 вересня 2016 р., суддя зобовязаний подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Положення аналогічного змісту залишилось і у новій редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Проаналізувавши вищеприведені обставини справи та норма права, суд погоджується з твердженням, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення, що суддя, як субєкт декларування, має в обовязковому визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Згідно з п.п. 1 п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК) № 2 від 10 червня 2016 р. «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за № 958/29088, із змінами, внесеними рішенням НАЗК № 1 від 18 серпня 2016 р., яке набрало чинності з 23 серпня 2016 р., НАЗК визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Так, до першого етапу з 00 годин 00 хвилин 1 вересня 2016 р. для декларацій (повідомлень) та субєктів декларування, які передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 1 вересня 2016 р. чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно примітки ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції», до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, відносяться й судді.

Зазначена у пункті 1 цього ж рішення декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК № 3 від 10 червня 2016 р., яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за № 959/29089, декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Крім цього, датою припинення виконання субєктом декларування функцій держави або місцевого самоврядування є дата подання ним декларації, передбаченої підпунктом 2 пункту 5 цього Розділу, що зазначено у абзаці другому п. 11 Порядку.

У звязку з поданням заяви про відставку, 8 грудня 2016 р. рішенням Вищої ради юстиції № 3120/0/15-16 було вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Запорізької області.

На підставі наказу від 12.12.2016 № 224-к «Про звільнення ОСОБА_1В.», відповідно до Рішення Вищої ради юстиції від 8 грудня 2016 р. № 3120/0/15- 16 та п. 3 ст. 116, ч. 1 ст. 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ОСОБА_1 звільнено з посади судді та виключено зі штату апеляційного суду Запорізької області 12 грудня 2016 р. у звязку з поданням заяви про відставку.

Як випливає з табелів обліку використання робочого часу судді Мульченка В.В. за червень грудень 2016, в день звільнення 12 грудня 2016 р. останній працював повний робочий день.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр), декларація ОСОБА_1 при припиненні діяльності, повязаної з виконанням функції держави, зареєстрована в Реєстрі 14 грудня 2016 р.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що останній умисно не подав у встановлений законодавством строк декларацію на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

В даному випадку судом встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення (зокрема, обєктивної та субєктивної сторін правопорушення) в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з огляду на таке.

Загальновідомим є факт того, що як веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції так і Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з моменту офіційного запуску працює з чисельними помилками та збоями. Зазначені обставини висвітлюються у засобах масової інформації, обговорюються політичними діячами у своїх промовах. Вказана проблема порушувалась, в тому числі й Премєр-міністром України ОСОБА_3, громадськими активістами тощо. Випадки нестабільної роботи сервісу не є поодинокими, а навпаки, є систематичними.

Зазначені обставини, а також те, що система електронного декларування та оприлюднення декларацій систематично працювала в критичному режимі, можуть свідчити про відсутність у субєкта декларування технічної можливості забезпечити виконання наведених вище вимог законодавства в частині своєчасної реєстрації електронної декларації у Реєстрі, а не про умисне чи необережне порушення наведених вимог.

Тому, суд погоджується з твердженнями захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що декларація заповнювалась ОСОБА_1 в день його звільнення, тобто 12 грудня 2016 р., проте її реєстрація та прийняття електронною системою подання та оприлюднення декларацій відбулась пізніше у звязку з технічними проблемами. Вказане також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1, доданими до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Натомість органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, зазначені доводи не спростовані.

Відповідно до ст. 9 КУпАП винність діяння є обовязковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку).

Винність, та у звязку із цим адміністративна відповідальність тієї чи іншої особи, наступає у випадку доведення причинно-наслідкового звязку між протиправною дією та наслідками, що настали.

За правилом, встановленим ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В даному випадку, матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять доказів вини ОСОБА_1 в інкримінованого йому умисному діянні.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння поза розумним сумнівом, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.П. Соболєва