П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Діонісьєва Н.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Рівному про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

- за ч.1ст.130 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2017 року серія БР № 256882, складеного інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Рівному ДПП капітаном поліції ОСОБА_2, і долучених до нього документів, 07 жовтня 2017 року о 00:21 год. в м. Рівне по вул. Костромській, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ-2101, державний реєстраційний номер 63-08 РВИ з ознаками наркотичного спяніння (поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук). Огляд на стан наркотичного спяніння не проводився взязку з відмовою водія, ОСОБА_1, пройти огляд в медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив вимогу пп. а п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1- адвокат ОСОБА_3, подала письмові заперечення стосовно протоколу та додатково зазначила, що свою вину ОСОБА_1 в порушенні ПДР не визнає, оскільки даного адміністративного правопорушення не скоював. Додатково суду пояснила, що згідно положень п.п. 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу здоровя. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Зазначила, що належне складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження медичного огляду на стан спяніння, повинно мати місце лише після документування відмови особи, що керує транспортним засобом, від проведення огляду на стан спяніння саме у закладі охорони здоровя. В даному випадку із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 256882 від 07.10.2017 року вбачається, що місцем складання протоколу є м. Рівне, вул. Костромська, 1, що переконливо свідчить про складення його поза межами закладу охорони здоровя. Крім того не встановлено жодних дій ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду на стан наркотичного спяніння, не зазначено, в чому проявлялася така відмова, яким саме способом вона була виражена. Просила особливу увагу звернути на ту обставину, що ОСОБА_1 не відмовлявся їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного спяніння, а бажав провести такий огляд за участю адвоката, який би міг забезпечити дотримання всіх норм закону при проходженні такого огляду, дане прохання зафіксовано безпосередньо і на відео з бодікмер поліцейського (2 частина відео), також дане прохання зафіксовано у письмових поясненнях ОСОБА_1, що долучено до матеріалів справи. Проте, замість того, щоб забезпечити дотримання всіх вимог закону та забезпечити можливість ОСОБА_1 звязатися із адвокатом чи замість того, щоб сприяти особі в отриманні належного захисту, поліцейськими було складено протокол про відмову в проходженні огляду на стан наркотичного спяніння, якої як такої не було. Одночасно слід звернути увагу на ту обставину, що під час спілкування із ОСОБА_1 поліцейським не було вчинено жодної дії для виявлення візуальних ознак перебування особи в стані наркотичного спяніння - не було здійснено світлове подразнення зіниць ока , не було забезпечено освітлення обличчя ОСОБА_1 денним або наближеним до денного, світлом з метою встановлення неприродної блідості. Як свідчить відео фіксація спілкування поліцейського із ОСОБА_1 його мова чітка та послідовна, він чітко та змістовно відповідав на всі питання інспектора, а відтак дана фіксація не зафіксувала жодної неприродної поведінки, яка могла б свідчити про можливість перебування особи у стані наркотичного спяніння. Крім того, як вбачається із направлення, що складене о 00 год. 40 хв. особу на огляд у заклад охорони здоровя доставив інспектор роти № 2 ОСОБА_4, тобто направлення говорить, що особа була доставлена в заклад охорони здоровя, проте всі інші документи у справі вказують на те, що ОСОБА_1 в заклад охорони здоровя не доставлявся, а відтак є обґрунтовані підстави вважати, що направлення не відповідає дійсним обставинам справи, а відтак не можу бути належним та допустимим доказом. Крім того, як вбачається із відео фіксації спілкування поліцейських із ОСОБА_1, направлення на огляд водія до медичного закладу складено в той період, коли бодікамера поліцейського була вимкнена, саме направлення особі не оголошувалося, під час фіксування нібито відмови на відео через годину після зупинки транспортного засобі, направлення також не оголошувалося, що свідчить про те, що його було складено вже під час оформлення матеріалів для передачі їх до суду. Крім того просила суд звернути особливу увагу, що пояснення свідків, що долучені до матеріалів справи не відповідають самому протоколу та іншим матеріалам справи. Так, у поясненнях зазначено, що свідки о 01:20 год. були присутніми під час того як ОСОБА_1, відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі, також в їх присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення. В Направленні на проходження огляду в медичному закладі вказаний інший час 00:40 год., а в протоколі взагалі зазначено 00 год. 21 хв., протокол було складено взагалі о 01:35 що викликає обґрунтований сумнів в достовірності даних, зазначених у вказаних документах.

Окрім цього, адвокат ОСОБА_3 додатково зазначила, що пояснення свідків є абсолютно ідентичними по змісту, що свідчить про те, що вони написані зі слів інспектора, який їх диктував, а це додатково свідчить про відсутність такої необхідної ознаки свідка як неупередженість. Крім того, в ході огляду відео фіксації спілкування поліцейських та ОСОБА_1 звернула увагу суду на ту обставину, як вбачається із фіксації часу на камерах поліцейських з моменту зупинки ОСОБА_1 до оголошення йому протоколу про адміністративне правопорушення минуло майже дві години.

З огляду на викладене, просила закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутності події і складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3, пояснення свідків, дослідивши наявні в справі про адміністративне правопорушення матеріали, в тому числі диск із записом спілкування патрульних поліцейських з ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що провадження в даній справі слід закрити з наступних підстав.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч.ч.2, 3, 5, 6 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Аналогічні положення направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються впорядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Зокрема, пунктами 2 - 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103(з відповідними змінами) (далі Порядку від 17.12.2008р. №1103), визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858 (далі Інструкції від 09.11.2015р.), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини. Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України є частиною національного законодавства України. Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (ОСОБА_4, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів:(п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05;п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04). Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст.6 Основного Закону України). За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КпАП України. Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.. 245). Обов'язковість вищенаведеного рішення і висновків Конституційного Суду України встановлена ст.69Закону України «Про Конституційний Суд України». З аналізу положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що субєктом притягнення до адміністративної відповідальності може бути особа за керування транспортним засобом в стані спяніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду. Виходячи з наведених норм законодавства, оцінивши всебічно, повно і обєктивно,за своїм внутрішнім переконанням,в їх сукупності з точки зору їх достатності, належності, керуючись законом та правосвідомістю досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 на час описаних в протоколі подій за кермом в стані наркотичного спяніння не знаходився, доказів того, що він перебував в стані спяніння за кермом - в судовому засіданні не встановлено, оскільки відповідних фактичних даних не містить ні протокол, ні додані до нього матеріали, ні пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Наявні в справі докази та відеодиск із записом, що наданий ДПП м. Рівне, суд оцінює критично, оскільки вони суперечать один одному, містять суттєві розбіжності у часі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення (згідно протоколу 1 год. 15 хв., а згідно відеозапису 2 год.) та свідчать про недотримання вимог Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що в свою чергу вказує на відсутність події та складу адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, у звязку з чим ОСОБА_1 в даному випадку не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, наслідком чого є закриття провадження. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підставі вищенаведеного та керуючись п.1ст.247, ст.ст.280,283, п.3ч.1ст.284, ч.ч.13 ст.294КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Н.М. Діонісьєва