АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва МосьондзІ.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Студзінського Максима Анатолійовича в інтересах ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, захисник Студзінський М.А. в інтересах ОСОБА_3 11.10.2017 року подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Також захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що судове засідання проходило без участі ОСОБА_3 та її захисника, незважаючи на те, що ним було подане клопотання про відкладення судового розгляду. Копія оскаржуваної постанови ОСОБА_3 не надсилалась, а про прийняте рішення він дізнався лише 04.10.2017 року після ознайомлення з матеріалами справи та протягом 10 днів звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та її захисника Студзінського М.А., які підтримали подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 та її захисник достовірно знали про час та місце розгляду справи з огляду на те, що ними двічі подавались клопотання про відкладення судового розгляду.

За результатами розгляду справи про адміністративні правопорушення копія оскаржуваної постанови суду від 08.06.2017 року надсилалася ОСОБА_3 за адресою її проживання, однак нею не отримана, а поштове відправлення повернулося за закінченням строку зберігання.

Як вказував захисник в судовому засіданні, у зв'язку з тим, що тривалий час не було жодних повідомлень про результати розгляду справи щодо ОСОБА_3, він 04.10.2017 року звернувся до суду та після ознайомлення з матеріалами справи з'ясував, що судовий розгляд вже відбувся, а його підзахисну притягнуто до адміністративної відповідальності. В зв'язку з цим він звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Однак, на переконання суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3 та її захисник, достовірно знаючи про час та місце розгляду справи, мали змогу в значно коротший термін дізнатися про прийняте судом рішення, ознайомитись з ним та реалізувати своє право на його оскарження. Проте, апеляційна скарга була подана лише 11.10.2017 року, тобто за сплином більше 4 місяців після винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

За таких обставин наведені апелянтом причини пропуску на апеляційне оскарження постанови суду не можна визнати поважними, а тому у поновленні строку необхідно відмовити, а апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Студзінського МаксимаАнатолійовича в інтересах ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз