АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/1719/16-п Номер провадження 33/786/163/17Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
Категорія: ч.2 ст.172-7
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Гонтар А.А.

З секретарем судового засідання Журою Н.Л.

за участі:

прокурора - Колоса В.О.

адвоката - Білокінь С.В.

особи, що притягувалась до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянула матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Миргородської місцевої прокуратури Петренка П.С. на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.01.2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Вінниця, працюючої соціальним працівником Лохвицького територіального центру надання соціальних послуг, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою адміністративну справу стосовно ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Ухвалюючи таке рішення, суддя дійшов висновку щодо відсутності у ОСОБА_3 реального конфлікту інтересів, оскільки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення діяння ОСОБА_3 не впливали на об'єктивність результатів її діяльності в якості голови окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор Миргородської місцевої прокуратури Петренко П.С. подав апеляційну скаргу в якій прохав постанову суду скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП й накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що даному випадку, приватний (майновий та немайновий) інтерес ОСОБА_3 полягав у бажанні останньої покращити матеріальне становище своєї матері, шляхом одержання нею бюджетних коштів у вигляді плати за виконання робіт по цивільному договору.

Водночас, службові повноваження ОСОБА_3 зобов'язували її неухильно дотримуватися вимог антикорупційного законодавства, у тому числі ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» щодо заборони використовувати службове становище та пов'язані з цим можливості, державні кошти в приватних цілях, тобто для реалізації приватних інтересів.

На думку апелянта, вказана суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями вплинула на об'єктивність і неупередженість рішення ОСОБА_3 укласти договір зі своєю матір'ю. Прокурор вважає, що рішення ОСОБА_3 про укладення договору зі своєю матір'ю було зумовлено її приватним інтересом, тобто прийняте в умовах реального конфлікту інтересів. Відтак, висновки суду не відповідають вимогам Закону України «Про запобігання корупції», а також фактичним обставинам справи.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою прокурора не вбачаю підстав для її задоволення виходячи з такого.

Частиною другою статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно Примітки 2. У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

За наведеним у ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» визначенням:

корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей;

правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Як вбачається з матеріалів провадження, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15 листопада 2016 року ОСОБА_3, являючись головою окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №151 на проміжних виборах народних депутатів України 17 липня 2016 року, тобто особою яка здійснює організаційно-розпорядчі функції відповідно до підпункту «и» п.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», в супереч вимогам ст. 28,35 Закону України „Про запобігання корупції в умовах реального конфлікту інтересів 02.06.2016 року у приміщенні окружної виборчої комісії №151, розташованої за адресою м. Лохвиця вулиця Перемоги,1, одноособово без відповідного рішення ОВК прийняла рішення про укладення цивільно-правових угод про надання послуг діловода та технічного працівника зі своєю матір'ю ОСОБА_5. Зазначені угоди, які були підписані 02.06.2016 року передбачали оплату в сумі 1680 гривень за кожен вид послуг. В подальшому прийняла виконані роботи склавши про це відповідні акти приймання передачі наданих послуг від 30.06.2016 року на суму 1596 гривень, з яких ОСОБА_5 виплачено 1284 грн.78 коп.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як прийняття рішення та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

В той же час, як вбачається з матеріалів провадження, такі твердження спростовуються дослідженими в суді доказами, що знайшло своє відображення в постанові судді про закриття провадження по справі.

Так, під час судового розгляду встановлено, що постановою окружної виборчої комісії № 151 від 02.06.2016 року було вирішено залучити до роботи комісії, в тому числі, 1 технічного працівника та 2 діловодів. При цьому колегіальний орган не визначав персонально осіб з якими необхідно укладати відповідні цивільно-правові угоди (а.с.34-35).

Як вбачається зі змісту протоколу судового засідання, допитана в суді свідок ОСОБА_6 яка працювала головним бухгалтером ОВК з 02.06.2016 року по 28.09.2016 року пояснила, що працівники бухгалтерії укладали значну кількість цивільно-правових угод, які підписувала голова ОВК ОСОБА_3. Дійсно, за одним з таких договорів технічним працівником працювала ОСОБА_5 та отримала оплату згідно акту виконаних робіт. Приміщення прибиралося завжди. Інших цивільно-правових угод з ОСОБА_5 не укладалося, функції діловода вона не виконувала та не отримувала за це коштів. Різниці в заробітній платі діловода та техпрацівника не було, ставка однакова (а.с.105-106).

Цивільно-правова угода/договір з ОСОБА_5 на надання послуг діловода не укладалася, оскільки вона не підписана головою ОВК ОСОБА_3 та не посвідчена печаткою ОВК (а.с.36-38).

В той же час, в розрахунково-платіжній відомості за червень 2016 року ОСОБА_5 оплачені послуги діловода, за які вона отримала 1284,78 грн. Натомість, відомості про оплату послуг технічного працівника ОСОБА_5 - відсутні (а.с.41-45).

Таким чином в ході судового розгляду було спростовано обвинувачення ОСОБА_3 , як голови окружної виборчої комісії в укладенні від імені ОВК цивільно-правової угоди зі своєю матір'ю ОСОБА_5 на виконання останньою роботи діловода.

З огляду на встановлені обставини справи, які об'єктивно підтверджуються доказами - вважаю такі висновки судді правильними.

Щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП під час прийняття нею, як головою ОВК рішення про укладення нею зі своєю матір'ю цивільно-правової угоди на виконання робіт технічного працівника слід також погодитись, виходячи з наведеного у ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» визначення реального конфлікту інтересів. При цьому слід враховувати, що в матеріалах справи відсутні дані про те, яким чином приватний інтерес ОСОБА_3 суперечить її повноваженням та впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття нею, як головою окружної виборчої комісії рішень, вчинення чи не вчинення під час виконання зазначених повноважень.

З урахуванням вище наведеного, вважаю правильними висновки судді про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП та не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя апеляційного суду

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Миргородської місцевої прокуратури Петренко П.С. залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25.01.2017 року про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.А.ГОНТАР