Провадження № 33/779/559/2017
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, ознайомившись з апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.11.2017 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді від 23.11.2017 року встановлено, що «як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 219421 від 14.09.2017, 14.09.2017 о 19 год. 20 хв. в м.Івано-Франківську по вул. Урожайна, водій ОСОБА_2 керував ТЗ «Toyota Cruiser Prado 150» н.з. АТ 7999 АМ у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан вживання алкоголю, зі згоди водія, проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARВЕ 0059 у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП» (а.п. 19).

Не погодившись з постановою судді, 11.12.2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді із закриттям провадження у справі, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Одночасно в апеляційній скарзі апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування причини пропуску строку апелянт посилається на те, що суддя розглянув справу у його відсутність, постанову суду він отримав лише 01.12.2017 року про що свідчить його розписка об отриманні. Зазначену вище причину пропуску строку апелянт вважає поважною, у звязку із чим просить поновити строк на оскарження.

Перевіривши матеріали справи, обставини, на які посилається апелянт ОСОБА_2 щодо поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, у звязку із чим апеляційну скаргу належить повернути апелянту за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2017 року протокол про адміністративне правопорушення надійшов до місцевого суду, після чого, справу тричі було призначено до судового розгляду, а саме 17.10.2017 року, 01.11.2017 року, 23.11.2017 року, проте за клопотанням ОСОБА_2 судові засідання двічі були перенесені на інший час.

Так, 17.10 2017 року за №41011 до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 з проханням відкласти розгляд, у звязку із тим, що він хоче скористатись послугами захисника (а.п. 10).

01.11.2017 року ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить відкласти слухання по справі, у звязку із його хворобою (а.п. 15). Проте, доказів на підтвердження цього, апелянтом не долучено.

У подальшому справу було призначено на 23.11.2017 року, про що рекомендованим повідомленням було сповіщено ОСОБА_2, яке отримано адресатом. (а.п. 18).

Наведене свідчить про своєчасне, відповідно до ст. 268 КУпАП, сповіщення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи.

Між тим, в судове засідання 23.11.2017 року апелянт не зявився.

Наявність у судді рекомендованого повідомлення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 було повідомлено про час розгляду справи у суді 23.11.2016 року о 16-02 годині, надало суду право, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП розглянути справи у відсутність ОСОБА_2

Після винесення суддею рішення по справі, на адресу суду, 24.11.2017 року, надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, у звязку із його хворобою, яке було датоване ним 22.11.2017 року (а.п. 22).

Отже, клопотання про відкладення слухання по справі, що було призначене на 23.11.2017 року, надійшло до суду вже після розгляду справи по суті, а саме 24.11.2017 року, та, в свою чергу, й після постановлення судового рішення.

За вказаних вище обстави вважаю, що у судді були законні підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_2, якого було належним чином повідомлено про час та місце слухання справи.

Згідно супровідного листа суду, копію постанови судді було відправлено на адресу апелянта 29.11.2017 року (а.п. 21).

З апеляційної скарги ОСОБА_2 вбачається, що копію постанови судді він отримав 01.12.2017 року.

В постанові суду чітко визначений порядок та строки її оскарження, зокрема вказане наступне: «На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови» (а.п. 20).

Отже, останнім днем подачі апеляційної скарги було 04.12.2017 року.

Між тим, апеляційну скаргу ОСОБА_2 направив на адресу суду 11.12.2017 року, тобто поза строками на її апеляційне оскарження.

Посилання апелянта на несвоєчасне отримання ним копії постанови судді, як на підставу вважати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження є безпідставне, оскільки строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Апелянту було відомо про дату судового засідання в якому й було прийняте оскаржуване рішення.

Приймаючи до уваги, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним, враховую позицією Верховного Суду України. Так, як вбачається з п. 7 Постанови від 24 березня 2016 року № 5-16кс16, судом при вирішенні аналогічного питання було враховано, що заявник достеменно знав і не міг не знати про те, що суддею у відповідний день буде прийняте рішення, у зв'язку з чим не погодився з тим, що початком перебігу строку для подання апеляційної скарги є день отримання копії судового рішення. Згідно з п. 17 постанови від 01 жовтня 2015 року №5-103кс 15 для особи, яка оспорює рішення, ухвалене за викликом цієї особи, але без її участі, початком (початковим моментом) перебігу строку для подання апеляційної скарги є момент проголошення такого рішення.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 ніщо не перешкоджало своєчасно, в межах 10-денного строку, зокрема до 04.12.2017 року, направити на адресу суду апеляційну скарги, яку у подальшому, у разі необхідності, він мав можливість доповнити.

З урахуванням викладеного вважаю, що вказану апелянтом причину пропуску строку на апеляційне оскарження, як то отримання копії постанови суду 01.12.2017 року, не можливо визнати поважною.

Інших причин, які б обєктивно перешкодити апелянту своєчасно подати апеляційну скаргу, апелянтом не наведено.

За таких обставин, доходжу висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 23.11.2017 року, у звязку із чим в поновленні строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 належить відмовити.

При цьому розяснюю, що повернення апеляційної скарги, не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.11.2017 року.

Апеляційну скаргу повернути апелянту - ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло