Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/262/17
Єдиний унікальний № 320/314/17-п Головуючий в 1-й інстанції Бахаєв І.М.
Категорія - ст. 41 ч. 1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Дутов О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 лютого 2017 року, в якій останнім також порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення,

встановив:

Постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 лютого 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проспект 50-річчя Перемоги, буд. 46. кв. 46, працює на посаді Голови правління ПАТ «Завод залізобетонних виробів-5», із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень.

Крім того, з ОСОБА_2 постановлено стягнути судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Як зазначено в постанові, 22.12.2016 року на голову правління ПАТ «Завод залізобетонних виробів-5», ОСОБА_2 складено протокол, згідно якого при проведенні позапланової перевірки ПАТ «Завод залізобетонних виробів-5» виплачується з порушенням строків виплат, що є порушенням вимог ч.1 та 2 ст. 115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці»: «заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця..., але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата» та ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» - заробітна плата працівникам Товариства за листопад 2016 року виплачена одноразово 09.12.2016 (відомість на виплату грошей від 09.12.2016 № ВЗП-000016 на загальну суму 13 840,50 грн.); вимоги ст. 116 КЗпП - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, не проведена в день звільнення, зокрема, звільненому згідно наказу № 3 від 06.07.2016 р. ОСОБА_3 не виплачено остаточний розрахунок у сумі 34 712,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження наведеної постанови, посилаючись на те, що розгляд справи відбувся за його відсутності, без належного сповіщення про час та місце її розгляду, через що про сутність постанови йому стало відомо лише 27.02.2017 року та 09.03.2017 року подано апеляційну скаргу.

По суті скарги посилаючись на незаконність постанови через порушення норм процесуального права, а саме його прав, внаслідок розгляду справи за відсутності останнього, без належного повідомлення про час та місце розгляду справи, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити згідно до вимог ст.38, п.7 ст.247 КУпАП, у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заявлене ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови підлягає задоволенню оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 в судовому засіданні участі не брав, копію постанови отримав 27 лютого 2017 року, апеляційну скаргу подав 09 березня 2017 року.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП повністю підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування від 22 грудня 2016 року № 08-09-0015/1218 (а.с.2-5), протоколом про адміністративне правопорушення від 22 грудня 2016 року № 08-09-0619/0469 (а.с.1), в яких викладені фактичні обставини справи, належним чином перевірені та встановлені судом.

Протокол про адміністративне порушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів, складений головним державним інспектором праці з дотриманням всіх процесуальних вимог.

Зібрані докази у своїй сукупності не суперечать один одному, їм була надана належна оцінка судом першої інстанції згідно вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, і причин піддавати сумніву їх достовірність суд апеляційної інстанції не вбачає.

Крім того, клопотання ОСОБА_2, в якому останній, посилаючись на закінчення на теперішній час трьохмісячного строку накладення на нього адміністративного стягнення, просить закрити провадження по справі на підставі ст.38 КУпАП, задоволенню не підлягає, з наступного.

Пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ст.294 КУпАП апеляційний суд здійснює перегляд справи, а не здійснює провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, згідно з ч.8 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Системний аналіз положень Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо апеляційного перегляду, дає підстави стверджувати, що апеляційний суд може закрити провадження лише в разі скасування постанови суду першої інстанції.

У зв'язку з наведеним, а також враховуючи те, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено, тому клопотання ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 лютого 2017 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 лютого 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1