Справа № 3-498/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2011 року Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Сеньков О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВДАІ з обслуговування Старокостянтинівського району в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, прож.:ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2011 року близько 19 год. ОСОБА_1 в м.Старокостянтинові по вул.Грушевського керував автомобілем марки ВАЗ-21061, держномер ВХ 1973 АМ, який належить ОСОБА_2, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними результату застосування спеціального технічного засобу та постановою судді Старокостянтинівського районного суду від 13 грудня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП до 2-х років позбавлення права керування транспортними засобами.

Оскільки винність ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 а Правил дорожнього руху України вчиненому особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння та керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, є доведеною, тому він повинен нести адміністративну відповідальність передбачену ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог абз.3-4 п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті №14 від 23 грудня 2005 року позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122 2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оплатне вилучення транспортного засобу може бути є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Враховуючи, що постановою судді Старокостянтинівського районного суду від 13 грудня 2010 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді 2-х років позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, тому на нього не може бути застосоване адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Закрити провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП у звязку із неможливістю застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Хмельницької області, шляхом подачі апеляційної скарги через Старокостянтинівськии районний суд.

Суддя