Номер провадження: 33/785/1244/17
Номер справи місцевого суду: 520/6497/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Стояновій Л.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представників - ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 05.07.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, ж/м Чорноморка, вул. Новоукраїнська, 6/7,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 27.05.2017 року о 01 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Фонтанська дорога, 149 в м. Одеса, здійснив наїзд на перешкоду при цьому перебував з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, різка зміна забарвлення обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Водій ОСОБА_2 порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у звязку з чим, співробітниками патрульної поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 241843 від 27.05.2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з прийнятим відносно нього рішенням, вважає винесену відносно нього постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що під час винесення оскаржуваного рішення відносно нього було неповно зясовані усі обставини справи та порушено його право на справедливий суд.

Крім того, апелянт зазначає, що автомобіль ним використовується у робочих цілях, та позбавлення права керування ставить його у досить скрутне становище, оскільки він не має іншого заробітку для існування.

Просить постанову Київського районного суду м. Одеса від 05.07.2017 року - скасувати, а провадження по справі закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи перевіривши доводи апеляційної скарги заслухавши особу, відносно якої винесена оскаржувана постанова та її представників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заслухавши пояснення свідка, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В даному випадку вимоги ст. 268 КУпАП не були порушені судом, так як адміністративна справа була розглянута за участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, а тому слід визнати. що його право на захист та інші можливості довести свою позицію до суду були виконані в установленому законом порядку.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1ст.130 КУпАП, необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є встановлений факт наявності у особи алкогольного спяніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння на місці скоєння правопорушення або в умовах лікувального закладу, щодо вживання алкогольних напоїв та лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог ст.280 КУпАП, встановлення усіх обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи, апеляційним судом були прийняті заходи щодо безпосередньої участі ОСОБА_2 при розгляді справи, забезпечена можливість його участі та висловлення своєї позиції по складеному відносно нього адміністративному протоколу, надання відповідних пояснень, а також представлення апеляційному суду інших доказів на підтвердження доводів апеляції стосовно своєї невинуватості.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, що дійсно, в день, час та місці, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. він керував транспортним засобом і при цьому був тверезий, так як алкогольні напої не вживав. Під час руху на автомобілі він побачив тварину, яка перебігала через дорогу та намагався уникнути наїзду та почав маневрувати, однак вїхав в стіну. Коли приїхали працівники поліції він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою пристрою «Драгер», але не відмовлявся від проходження огляду в умовах медичного закладу. На місці події він не заперечував проти того що тверезий та не визнавав, що знаходиться в стані алкогольного спяніння.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, районний суд послався на те, якими доказами підтверджується факт скоєння останнім адміністративного правопорушення і на підставі яких матеріалів він прийшов до висновку про його винність.

При цьому серед таких доказів районний суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис пригоди, пояснення свідків та інші матеріали адміністративної справи.

З таким висновком районного суду про наявність провини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно погодитись з наступних причин :

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 241843 від 27.05.2017 року, згідно з яким ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.5 а Правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння / нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, різка зміна забарвлення обличчя/ від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків / а.с. 2 /.

В протоколі про адміністративне правопорушення є в наявності підпис ОСОБА_2, але відсутні письмові пояснення, що на думку апеляційного суду може свідчити про те, що ОСОБА_5 не заперечував проти встановленого даним протоколом правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які показали, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від перевірки на стан алкогольного спяніння за допомогою пристрою «Драгер», а також відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу. При цьому у ОСОБА_2 були помітні явні ознаки алкогольного спяніння, а саме : нестійка хода, порушення мови / а.с. 3- 4 /.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зафіксовано, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу.

Також факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння підтверджується відеозаписом з міста події, який було досліджено в суді першої інстанції та перевірено в апеляційному суду / а.с. 5 /.

З даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 у присутності двох осіб відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, в тому числі в умовах медичного закладу за адресою по вул. Академіка Воробйова, 9 і на протязі тривалого часу, поводив себе таким чином, який свідчив про погодження останнього зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, і свідчить про те, що він не заперечував факту свого перебування в стані алкогольного спяніння.

На підставі вищевказаного апеляційний суд критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_7 про відсутність у ОСОБА_2 ознаків алкогольного спяніння та його прохання до працівників поліції на проходження огляду на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу, так як це спростовується іншими доказами по справі, а також його письмовими пояснення на місці події / а.с. 4 /.

Апеляційним судом також був допитаний свідок ОСОБА_7, який є свідком зазначеного правопорушення та пояснив, що дійсно був присутній на місці ДТП, яке скоїв ОСОБА_2, але заперечив ту обставину, що у останнього були ознаки знаходження в стані алкогольного спяніння. При цьому свідок зазначив, що ОСОБА_2 просив працівників поліції направити його для проходження огляду на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу, але ті йому відмовили, посилаючись на відмову від проходження огляду за допомогою пристрою «Драгер».

Разом з тим, зазначені пояснення свідка, які фактично були змінені останнім під час допиту в апеляційному суді не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються наявним у справі відеозаписом з місця зупинки, відповідно до якого, вимога щодо проведення огляду в медичному закладі ОСОБА_2 не заявлялася.

Крім того апеляційний суд враховує ту обставину, що інші факти, які викладені в наданих апеляційному суду письмових поясненнях від імені свідка ОСОБА_7, підлягають критичному відношенню до них, так як самі письмові пояснення виготовлені за допомогою технічного пристрою та за форматом печаті фактично ідентичні тексту клопотання представника ОСОБА_2, що на думку апеляційного суду може свідчити про його складання однією та тою ж особою, що ставить під сумнів пояснення ОСОБА_7, які фактично є протилежними тим, які були надані останнім на місці пригоди.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами, в тому числі і його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому постанова районного суду є законною та обґрунтованою.

Позиція апелянта на час розгляду апеляційної скарги щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Порушень вимог закону, які слугують безумовною підставою для скасування постанови районного суду, апеляційним судом не встановлено.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 05.07.2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8.