АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/419/17 Головуючий І інстанції
Категорія: ст. 130 КУпАП Доповідач Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2О, за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2017 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2017 року,- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4, 11.12.2016 року о 07 год. 30 хв. в м. Харкові, по вул. 23 Серпня, 16 водій керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820 ARMF 0032 в присутності двох свідків.

Згідно результату тесту приладу Drager Alcotest 6820 ARMF 0032 з метою виявлення стану алкогольного, спяніння, який міститься в справі, вбачається, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння, результати тесту - 2,33 ‰ (а.с.2-3).

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, тобто, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить, постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2017 року скасувати, провадження відносно ОСОБА_3 закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, неповно зясував обставини справи, не надав належної оцінки доказам, провів розгляд справи без допиту свідків. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки при проведення огляду на стан алкогольного спяніння, біля працівників поліції було багато молодих людей, які назвалися бійцями «Азов», та зазначає, що перелякавшись підписав складений відносно нього протокол.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Враховуючи позицію ОСОБА_3. що оскаржувану постанову отримав лише 28 лютого 2017 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

ОСОБА_3 в призначене судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить у звязку з сімейними обставинами розгляд справи проводити за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3.суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 014641 від 11.12.2016 року, складений в установленому законом порядку, посилання апелянта на те, що він з результатами алкотестеру не згоден та працівниками поліції відмовлено в проведенні огляду в ОНД, суд розцінює як намагання ОСОБА_3 уникнути адміністративною відповідальності, оскільки ОСОБА_5 з результатами огляду погодився, та підписав акт огляду (а.с. 3), протокол, пояснення до протоколу не заявляв, копію отримав (а.с. 1).

Дані обставини про порушення водієм ОСОБА_3 наведених вимог п.2.5 ПДР України, встановлені судом першої інстанції обґрунтовано.

Посилання ОСОБА_3 на те, що при огляді на стан алкогольного спяніння на приладі «Драгер» не виявлено ознак алкогольного спяніння та інспектори патрульної поліції безпідставно склали відносно нього протокол, не підтверджуються матеріалами справи. ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не надав жодного доказу в обґрунтування своїх доводів.

Вина ОСОБА_3 повністю підтверджується протоколом серії АП2 № 014641 від 11.12.2016 року (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного спяніння (а.с. 2-3), поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які засвідчили, що за результатами огляду, вміст алкоголю у видихаємо му повітрі складав 2,33 ‰ (а.с. 5-6), рапортом ІПП ОСОБА_8 (а.с. 6), розпискою про отримання автомобіля НОМЕР_1 (а.с. 7).

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоровю, та тяжкість ймовірних наслідків, суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянту строк на оскарження як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_3, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на й рік, із стягненням судового збору залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2