АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати через порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд обґрунтував своє рішення про винуватість ОСОБА_2 доказами, які не відповідають вимогам закону.

З позиції апелянта, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу, оскільки в ньому не зазначено відомостей про свідків, які засвідчили його відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, а також невірно зазначено адреса місця проживання порушника та час вчинення правопорушення. Також ОСОБА_2 не було роз'яснено його права як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене вважає, що наявними в матеріалах справи доказами не доводиться винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а справу направити до УПП Національної поліції в м. Києві для належного оформлення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він 30.07.2017 року о 01 год. 30 хв. біля буд. № 44-А по вул. Ахматової в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, та рухаючись біля буд. № 44-А по вул. А. Ахматової в м. Києві, в порушення п.10.9 ПДР України, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, у зв'язку з чим скоїв зіткнення з транспортним засобом «Nissan Micra» д.н.з, НОМЕР_2, що призвело до пошкодження всіх зазначених транспортних засобів. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чимпорушив п.п.2.5, 10.9 ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.п.2.5, 10.9 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не оспорюється, тому апеляційною інстанцією оскаржуване рішення в цій частині не перевіряється.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, суддя обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_2, поясненнями свідків, даними схеми місця ДТП та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою особою органів поліції, ОСОБА_2 30.07.2017 року о 01 год. 30 хв. керував автомобілем «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1, біля буд. № 44-А по вул. Ахматової в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. Також, всупереч апеляційний доводам захисника, протокол містить дані про свідків ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від проходження у медичній установі перевірки на стан алкогольного сп'яніння. В цьому ж протоколі наявний підпис ОСОБА_2 про те, що йому роз'яснено його права, зокрема передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Вказані обставини також підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, якому суд першої інстанції надав належної оцінки, поклавши в основу свого рішення про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень.

Допущені недоліки у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, на які захисник посилається у своїй апеляційній скарзі, по своїй суті не є істотними, які можуть свідчити про недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП та не впливають на предмет доказування у справі.

Сукупність наявних у справі про адміністративні правопорушення доказів, які були належним чином досліджені та оцінені судом першої інстанції, дозволяє дійти обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На противагу цим доказам, судом не може прийматися до уваги як доказ невинуватості ОСОБА_2 та обставина, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом працівниками патрульної поліції, оскільки вона не є достатньою для такого висновку.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає захисник у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз