справа № 274/4537/17 провадження № 3/0274/1249/17
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замега О.В. (далі Суд), розглянувши 24.11.17 р. за участю ОСОБА_1, захисника: ОСОБА_2, прокурора: Висоцької О.В., матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який народився 01.06.1977 р., зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою та другою ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді депутата Бердичівської районної ради Житомирської області, та згідно пп. "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" є субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, в порушення ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", на момент участі в розгляді, підготовці, затвердженні та прийнятті рішення Бердичівською районною радою Житомирської області публічно не оголосив під час засідання ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

10.11.2015 року відбулось перше пленарне засідання першої сесії сьомого скликання Бердичівської районної ради Житомирської області та на якому ОСОБА_1 брав участь у голосуванні.

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді депутата Бердичівської районної ради Житомирської області, та згідно пп. "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" є субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, в порушення ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" голосував "ЗА" щодо питання "завершення висування кандидатур на посаду голови районної ради", "включення до бюлетенів для таємного голосування по виборах голови Бердичівської районної ради 10.11.2015 року наступних кандидатур: 1. ОСОБА_1, 2. ОСОБА_3В.", де він сам був кандидатом на посаду голови, безпосередньо приймав участь у таємному голосування та голосував "ЗА" питання щодо затвердження результатів голосування з обрання голови Бердичівської районної ради Житомирської області ОСОБА_1, у зв'язку з чим вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 пояснила, що адміністративні правопорушення ОСОБА_1 були вчинені 10.11.2015 року, згідно протоколів про адміністративні правопорушення від 02.11.2017 року № 191 та № 192, у зв'язку з чим просить закрити провадження у справах про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою та другою ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також, ОСОБА_2 просить не встановлювати вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою та другою ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 р. під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

В судовому засіданні прокурор Висоцька О.В. просить спочатку в повному обсязі дослідити всі обставини справи та встановити чи містять діяння вчинені ОСОБА_1 ознаки та склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою та другою ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та лише після цього закрити провадження у справі. Також, ОСОБА_4 зазначила, що згідно листа від 22.05.2017 р. № 223-943/0/4-17 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією", якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до субєктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Дослідивши обставини та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 та прокурора Висоцьку О.В., Суд приходить до наступного висновку.

Ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно з пунктом сьомим частини першої ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Частиною третьою ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Частиною третьою ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Даний висновок передбачений узагальненим науково-консультативним висновком Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року.

Як зазначалось вище, адміністративні правопорушення, ОСОБА_1, були вчинені 10.11.2015 року.

Таким чином провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою та другою ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справ про адміністративні правопорушення строків, передбаченого ст. 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 36, 38, 172-7, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою та другою ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв'язку з закінченням на момент її розгляду строку накладення адміністративного стягнення.

Роз'яснити, що постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Апеляційного суду Житомирської області апеляційної скарги.

Суддя О.В. Замега