Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/4809/17 Головуючий в 1 інст. Варнавська Л.О.
Провадження №33/778/856/17 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В.,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Панченка Б.М. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, яка не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 08 серпня 2017 року о 22 годині 11 хвилин, по вул.Парамонова в м.Запоріжжя, біля будинку №4, керувала транспортним засобом Mazda 6, д/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням технічного приладу Драгер та в медичному закладі відмовилась, чим порушила п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Панченко Б.М. просить вищевказану постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 скасувати та провадження в справі закрити, у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує на незаконність дій поліцейських щодо затримання ОСОБА_2 та застосування до неї спецзасобів у виді кайданок, і зазначає про відсутність у поліцейських підстав для зупинення транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_2 Крім того вказує, що акт огляду та направлення на огляд водія до закладу охорони здоров'я, а так само і відеозапис вказаної події, складені та отримані з порушенням вимог діючого законодавства, а тому вони є недопустимими доказами, через що не повинні братися до уваги. На думку апелянта, прилад Алкотест Драгер 6820, за допомогою якого ОСОБА_2 пропонувалось пройти огляд, відсутній у Переліку технічних засобів, затверджених наказом МВС №33 від 01 березня 2010 року, а тому його показання є незаконними. Також апелянт зазначає, що суд підійшов формально до розгляду справи, оскільки не перевірив всіх доказів, не звернув уваги на їх неналежність, допитав у судовому засіданні лише одного свідка та не викликав саму ОСОБА_2

Вислухавши ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Мироненка С.Ю. у судовому засіданні 11 грудня 2017 року, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; інспектора поліції Авдєєва К.І., який підтримав відомості, відображені ним у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 08 серпня 2017 року, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що остання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати і інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку суду апеляційної інстанції при розгляді даної справи суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався.

Так, згідно з матеріалами справи відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 007064 від 08 серпня 2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що 08 серпня 2017 року о 22 годині 11 хвилин остання в м.Запоріжжя по вул.Парамонова,4 керувала транспортним засобом Mazda 6, д/н НОМЕР_1, н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням технічного засобу та в медичному закладі відмовилась у присутності двох свідків - ОСОБА_6, ОСОБА_7

В протоколі зазначено, що ОСОБА_2 відмовилась від підпису протоколу та від дачі пояснень, від керування транспортним засобом її відсторонено шляхом евакуації.

Справу розглянуто без участі ОСОБА_2

Відомості про повідомлення останньої про місце та час судового розгляду у справі відсутні. Направлені на її ім'я поштові повідомлення повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність такої адреси, як зазначена на поштовому конверті - АДРЕСА_1.

Згідно з інформацією, наданою на запит суду з УДМС України в Запорізькій області, ОСОБА_2 зареєстрована за іншою адресою - АДРЕСА_1.

Проте, у справі відсутні відомості, що за вказаною адресою ОСОБА_2 направлялись будь-які повідомлення.

В матеріалах справи міститься постанова суду від 10 жовтня 2017 року про примусовий привід ОСОБА_2 у судове засідання на 25 жовтня 2017 року, однак, будь-які відомості стосовно виконання цієї постанови у справі відсутні.

Отже, доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що при розгляді справи судом не дотримано положень ст.268 КУпАП, є слушними.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 заперечувала вчинення нею вищевказаного правопорушення та вказала, що 08 серпня 2017 року вона відпочивала з подругами у Дубовому гаю у м.Запоріжжі. Після відпочинку вони прямували додому на її автомобілі Mazda 6, д/н НОМЕР_1, н.з. НОМЕР_1 та були безпідставно зупинені працівниками поліції. Вона дійсно не виходила на початку з автомобілю, оскільки була не одягнена - перебувала в купальному костюмі. Працівники поліції силою витягли її з автомобілю та без будь-яких для цього законних підстав одягли на неї кайданки, завівши руки за спину. Поліцейські на її прохання не давали їй можливості одягтись, лише прикрили її рушником, не надавали можливості скористатися мобільним телефоном, у зв'язку з чим вона не мала можливості подзвонити захиснику, тощо. Ці дії чоловіків - поліцейських викликали в неї обурення, оскільки вона опинилась у дуже принизливому для себе стані, крім того, кайданки дуже здавлювали їй зап'ястки. Працівники поліції сказали, що в них є підозра, що вона перебуває у стані алкогольного сп'яніння та запропонували їй пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу чи в медичній установі. Вона дійсно на початку відмовилась проходити такий огляд через вищевказані дії поліцейських та просила зняти з неї кайданки і дати можливість одягтись. В подальшому, коли трішки заспокоїлась, погодилась на огляд на місці за допомогою технічного засобу, проте не змогла пройти його в умовах, у яких опинилась. Пройти огляд у медичному закладі їй після цього не пропонували та від такого огляду вона не відмовлялась. Будь-яких незалежних свідків при цьому не було. Факт знаходження у стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 заперечувала та стверджувала, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення процесуальні права їй не роз'яснювали.

Інспектор поліції Авдєєв К.І., яким складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, при апеляційному розгляді пояснив, що дійсно працівниками поліції 08 серпня 2017 року під час несення служби в м.Запоріжжі був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_2 Причини зупинки він точно не може пригадати, оскільки минуло вже багато часу. Наскільки він пам'ятає, цей автомобіль рухався, підрізаючи інші автомобілі, з люку автомобілю визирала жінка. Після зупинки ОСОБА_2, яка перебувала за кермом автомобілю, на початку спілкувалась з поліцейськими, а в подальшому пересіла на пасажирське сидіння та заблокувалась у автомобілі. Що стало конкретно підставою для застосування до неї спеціальних засобів, він на цей час не пам'ятає, як і обставин, за яких ОСОБА_2 відмовилась від проходження огляду. Пам'ятає, що остання поводилась дуже зухвало. На його думку, вона навмисно не виконала умови проходження огляду за допомогою технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу, тобто фактично відмовилась від такого огляду. При оформленні протоколу про адміністративне правопорушення права ОСОБА_2 роз'яснювались.

При відтворенні в ході апеляційного розгляду доданого до протоколу відеозапису з місця події пересвідчитися в тому, чи мала ОСОБА_2 ознаки сп'яніння, вказані у протоколі, неможливо, як і встановити, чи були на місці події два свідки, зазначені у протоколі, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, та яким чином ці свідки залучалися.

Інспектор поліції Авдєєв К.І. при відтворенні вказаного відеозапису також не зміг впевнено сказати, хто саме був залучений у якості свідка, а зазначив лише те, що свідком був громадський активіст.

Також на DVD-R диску при відтворенні запису у присутності інспектора поліції Авдєєва К.І. не встановлено запису, де зафіксовано, що ОСОБА_2 після невдалої спроби проведення огляду за допомогою технічного засобу, пропонувалось пройти відповідний огляд у медичній установі, як це передбачено ч.3 ст.266 КУпАП, а також запису, який би підтверджував те, що останній дійсно роз'яснювались її процесуальні права при складенні протоколу про адміністративні правопорушення.

Перевірити достовірність письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та пояснення свідка ОСОБА_6, дані ним при розгляді справи судом першої інстанції, відображені в оскаржуваній постанові, не виявилося за можливе, оскільки вказані свідки неодноразово викликались до суду апеляційної інстанції, проте за викликами не з'явились. При цьому свідок ОСОБА_6 в категоричній формі відмовився з'являтися до суду апеляційної інстанції для дачі свідчень по цій справі.

При відтворенні вищевказаного відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 запропоновано було пройти огляд на місці за допомогою технічного засобу із заведеними за спину руками та у кайданках, на що обґрунтовано звернув увагу захисник - адвокат Панченко Б.М. в апеляційній скарзі.

При цьому з наданих суду матеріалів, в т.ч. і з відеозапису, неможливо зробити висновок чи дійсно були підстави, передбачені ст.260 КУпАП, для застосування таких заходів забезпечення провадження.

В той же час, відеозаписом підтверджуються доводи ОСОБА_2 про те, що поліцейські не надавали їй можливості вдягнутися, лише прикрили її рушником, не надавали їй можливості скористатися телефоном, а також не роз'яснили їй її процесуальні права при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, пояснення ОСОБА_2, дані при апеляційному розгляді, в т.ч. щодо порушення її конституційних прав при оформленні вищевказаного протоколу та інших матеріалів, в цілому не суперечать відтвореному при апеляційному розгляді відеозапису.

З врахуванням відомостей, що містяться в матеріалах справи, суду першої інстанції необхідно було ретельно перевірити всі доводи сторони захисту, повно, всебічно і об'єктивно дослідити всі обставини, що мають значення для її правильного вирішення, чого зроблено не було.

За змістом оскаржуваної постанови, суд взяв до уваги лише пояснення свідка ОСОБА_6, і його письмові пояснення, а також письмові пояснення свідка ОСОБА_7, що містяться в матеріалах справи, та відеозапис, доданий до протоколу.

При цьому суд не перевірив ці докази належним чином, не проаналізував їх кожен окремо та у сукупності з іншими доказами.

Вказавши в постанові на те, що ОСОБА_2 не виконала умови проходження тесту на місці, суд не конкретизував у постанові, які саме умови не були виконані ОСОБА_2

Крім того, в постанові суд вказав на те, що поведінка водія ОСОБА_2 не відповідала обстановці, тому поліцейські обґрунтовано вважали, що остання може перебувати у стані алкогольного сп'яніння.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення вказані інші ознаки алкогольного сп'яніння - запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови і координації рухів.

Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_6 в суді першої інстанції, відображеними у постанові, він зробив висновок про те, що ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп'яніння, виходячи з її поведінки та її розмови. У письмових поясненнях свідка зазначені інші ознаки.

Суперечливі відомості містяться в матеріалах справи і щодо причин зупинки поліцейськими вищевказаного транспортного засобу.

Таким чином, судом першої інстанції лишилось не перевіреним належним чином: чи дійсно ОСОБА_2 при зупинці транспортного засобу мала ознаки алкогольного сп'яніння, зазначені в протоколі, чи дійсно їй пропонувалось після невдалої спроби провести огляд на місці за допомогою технічного засобу, пройти огляд на стан сп'яніння в медичній установі, і чи відмовлялась вона від такого огляду у присутності двох свідків, та яким чином залучались вказані свідки, а також чи було дотримано процесуальні права ОСОБА_2 при оформленні протоколу та інших матеріалів.

З'ясування всіх цих обставин має істотне значення для правильного вирішення справи.

Оскільки зазначені обставини судом не з'ясовані, оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови.

Судом апеляційної інстанції вжито всіх можливих засобів для усунення вказаної неповноти, проте, враховуючи межі апеляційного розгляду, встановлені ст.294 КУпАП, усунути цю неповноту не виявилось за можливе.

Відповідно до положень п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки на момент апеляційного розгляду вказані строки закінчились, скасовуючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне закрити провадження в справі з зазначених підстав.

Керуючись ст.294, ст.38, п.7 ст.247 КУпАП, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Панченка Б.М. задовольнити частково.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП - у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева