САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/341/17
Провадження №3/726/215/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2017 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення передбаченого ст. 185 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 185 КпАП України. Як вбачається із протоколу серії КИ № 0299371 від 20.08.2016 року, ОСОБА_1 по вул. Калинівській чинив злісну непокору, а саме не предявив відповідні документи, не виконував законні вимоги, чіплявся за форменний одяг, погрожував та висловлювався нецензурною лайкою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що з висновками вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення серії КИ № 0299371 від 20.08.2016 року погодитись не можна зважаючи на наступне.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення категорично не визнав та вказав, що 20.08.2016 року він керував автомобілем по вул. Калинівській та здійснив вимушену зупинку у невстановленому для цього місці, оскільки його дружині раптово стало погано. Вони разом вийшли на вулицю та коли дружині стало краще сіли до автомобіля для продовження руху, однак до водія підійшов працівник поліції та запитав чи все у них нормально. Пояснивши ситуацію та вказавши, що тепер все добре, не почувши від працівника поліції інших запитань, ОСОБА_1 почав здійснювати рух, однак поліцейський вдарив по його машині та крикнув, що він його ще не відпустив та в подальшому наказав вийти з машини, на що ОСОБА_1 відмовився. Почалась сварка та останній зателефонував по телефону 102 та пояснив ситуацію, де йому сказали залишатись чекати в машині до прибуття наряду. Після цього працівники поліції почали силоміць витягувати ОСОБА_1 з автомобіля. На такі дії працівників поліції зреагував син та дружина ОСОБА_1, які вийшли з машини та почали відгорожувати останнього від працівників поліції. Витягнувши водія із сидіння водія, працівники поліції силоміць одягнули йому на руки кайданки, помістили до службового автомобіля та відвезли до районного відділку поліції, де склали протокол про адміністративне правопорушення вказавши про відсутність на тілі затриманого тілесних пошкоджень. Після цього його відпустили, та ОСОБА_1 одразу поїхав до лікарні, де в нього виявили перелом руки. Враховуючи викладене просить закрити провадження у справі у звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Так ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено порушення вимог чинного законодавства при складанні протоколу та інших матеріалів справи, а також недотримання ряду процесуальних вимог.

Судом досліджено письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, сина та дружини ОСОБА_1, які дали пояснення аналогічні поясненням останнього.

Беруться до уваги також пояснення свідків, зокрема ОСОБА_4, яка бачила, що працівники поліції підійшли до автомобіля під керуванням ОСОБА_1, який був припаркований в порушення вимог ПДР України. Поліцейський зробив зауваження водієві, однак той не відреагував та почав рух. Поліцейський зупинив водія та запропонував йому вийти з автомобіля та предявити документи, однак останній відмовився. Після цього з автомобіля вийшов син та дружина ОСОБА_1, які почали захищати водія. Через деякий час прибуло ще два екіпажі поліції та порушення було зупинено.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що водій автомобіля припаркувався в забороненому місці. Коли до водія підійшов поліцейський, ОСОБА_1 почав рух, однак в подальшому зупинився та почалась словесна «перепалка». Далі із автомобіля вийшла жінка та молодий чоловік, які почали «кидатись» на поліцейських, після чого на ОСОБА_1 одягнули кайданки.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що працівник поліції підійшов до автомобіля під керуванням ОСОБА_1, який був припаркований всупереч ПДР України. Після короткої розмови автомобіль почав рух, однак ударом поліцейського по корпусу автомобіля був зупинений. Після цього поліцейський відкрив двері автомобіля та наказав водію вийти, на що він відмовився. В подальшому з машини вибігли син та дружина водія та почали кричати та «кидатись руками на полісменів» та такими своїми діями вчиняли злісну непокору працівникам поліції.

ОСОБА_7 пояснив, що автомобіль «Тойота» був зупинений працівником поліції та останній попросив водія предявити документи, однак водій не погодився та продовжив рух, однак відразу зупинився.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

З обєктивної сторони правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про Національну Поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Перелік превентивних поліцейських заходів та заходів примусу перелічені в ст.ст. 31, 42 ЗУ «Про Національну Поліцію». Серед превентивних заходів, які були правомірно застосовані до ОСОБА_1 є перевірка документів особи, зупинення транспортного засобу.

Окрім того, відповідно до вимог ст.ст. 6-7 ЗУ «Про Національну Поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Таким чином законами України не встановлено право поліцейського вимагати у водія вийти з автомобіля.

Застосовуючи аналогію закону, у відповідності до п.27.4 наказу Міністерства внутрішні справ № 111 від 27.03.2009 року «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», який діяв на момент вчинення правопорушення, працівнику підрозділу ДПС для розмови з водієм не обов'язково запрошувати його вийти з автомобіля, крім випадків:

- з метою усунення технічної несправності транспортного засобу або порушень правил перевезення вантажів;

- коли є достатні підстави вважати, що водій знаходиться в стані сп'яніння;

-коли водій або пасажири підозрюються в скоєнні злочину;

- в інших випадках, коли є необхідною участь водія в оформленні документів або наданні допомоги іншим учасникам дорожнього руху.

Так, Верховний Суд України, в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління(статті 185185-2 КпАП)», вказав, що складом даного правопорушення виникає під час невиконання законної вимоги, яка предявляється працівниками міліції «під час охорони громадського порядку».

Правопорушення виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків, при чому такі вимоги повинні бути законодавчо обґрунтовані, а відповідальність має наставити за невиконання кожного розпорядження чи вимоги працівника поліції, якщо вони законні, тобто у відповідності до ч. 3 ст. 29 ЗУ «Про Національну Поліцію» або іншим законом України, та предявляються при виконанні ними службових обовязків.

Працівником поліції у своєму рапорті вказано, що 20.08.2016 року було виявлено автомобіль, який порушив ПДР України. Підійшовши до автомобіля, водій сів в авто і продовжив рух після чого був одразу зупинений. Такими своїми діями ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейського, до нього було застосовано фізичну силу та застосовано спец.засіб кайданки.

Суд звертає увагу, що ні з протоколу про адміністративне правопорушенні ні з рапорту чи будь-якого іншого письмового доказу не було встановлено, яку саме законну вимогу не виконав ОСОБА_1 Встановлено, що після початку руху, поліцейський наказав зупинити транспортний засіб та ОСОБА_1 відразу його зупинив. Поліцейський висловив законну вимогу про перевірку документів, але ОСОБА_1 відмовився їх надавати і така відмова не може бути визнана злісною непокорою, оскільки за керування транспортними засобами особами, які не мають відповідних документів або не предявили їх для перевірки передбачена відповідальність встановлена ст. 126 КУпАП, про що поліцейський виносить постанову. Однак всупереч норм КУпАП, ст. 29 ЗУ «Про Національну Поліцію», яка прямо забороняє застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України, працівник поліції наказав водієві вийти з автомобіля, що не може бути розцінено судом, як законна вимога. Судом із матеріалів справи не встановлено будь-яких інших вимог поліцейського до ОСОБА_1, які останній не виконав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 не чинив злісну непокору у вигляді відмови виконати законне розпорядження або вимогу працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків, оскільки будь-якої вимоги йому заявлено не було, а тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

У відповідності ч.1 п.1. ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, 6, 7, 29, 31, 42 Закону України «Про Національну Поліцію», ст. 7, 185, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ст. 185 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_8