Справа№464/56/17
пр.№ 3/464/102/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуваючої у декретній відпустці, працюючої економістом в ПАТ КБ "Приватбанк", проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ст.ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 10 грудня 2016 року приблизно о 15.20 год. на перехресті вул.Наукова - вул.Тролейбусна у м.Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на регульованому перехресті, під час ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, не надала дорогу транспортному засобу марки "ВАЗ 2107" д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що завершував рух через перехрестя, чим порушила вимоги п.16.5 ПДР України, в результаті чого здійснила зіткнення з вказаним автомобілем, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Пояснила, що 10 грудня 2016 року на автомобілі НОМЕР_1 рухалась по вул.Науковій зі сторони вул.Кульпарківської. На перехресті з вул.Тролейбусною зупинилась на червоний сигнал світлофора, коли сигнал світлофора переключився на зелений колір рушила, разом з автомобілем, який стояв паралельно у лівій смузі. Перпендикулярно з вул.Тролейбусної зліва направо рухався автомобіль НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, автомобіль який стояв в паралельній в лівій смузі встиг загальмувати, а вона здійснила зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ 2107". Вважає винуватцем у даній дорожньо-транспортній пригоді водія ОСОБА_2, оскільки він рухався на червоне світло світлофора.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вчинення нею адміністративного правопорушення стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 391544 від 10.12.2016, схемою місця ДТП, поясненнями водіїв.

Суд не надає віри показам правопорушника про те, що коли вона почала рух на зелене світло світлофора, перешкод у неї не було і розцінює як такі, що дані з метою уникнення відповідальності. Дані покази ОСОБА_1 спростовуються показами допитаного у судовому засіданні ОСОБА_2, схемою з місця пригоди, характером пошкоджень транспортних засобів. Суд не має підстав не вірити показам ОСОБА_2, який завершував рух через перехрестя, такі обєктивно підтверджуються матеріалами справи, а тому вважає такі правдивими і покладає їх в основу постанови. Твердження порушниці ОСОБА_1 про порушення з боку водія ОСОБА_2 правил дорожнього руху в даному випадку не спростовують її вини в порушенні Правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, його зміст відповідає вимогам ст.296 Кодексу України про адміністративні правопорушення і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, порушницею не оскаржувався, на час розгляду справи ніким не спростований, а відтак є належним доказом.

Відповідно до п.16.5 Правил дорожнього руху України у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Таким чином, заслухавши пояснення порушниці, покази водія ОСОБА_2, дослідивши та проаналізувавши докази по справі, в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушниці враховую: характер скоєного правопорушення; дані про особу правопорушниці, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше; працює, її майновий стан; має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, обставини, що пом"якшують та обтяжують відповідальність; відношення правопорушниці до вчиненого, а відтак вважаю що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде, згідно зі ст.23 КУАП, достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою порушницею, так і іншими особами.

Оскільки на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУАП з неї на користь держави слід стягнути 320,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.36, 40-1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення предявляється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: О.Ю.Горбань