АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2442/2017 Головуючий в 1-й інстанції: Курило А.В.
Категорія: ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 22 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2017 року постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою 24 червня 2017 року, о 03 годині 05 хвилин, ОСОБА_3, керував автомобілем «OpelOmega» д.н.з.НОМЕР_3 по АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що висновки суду, викладені в постанові, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Так, 24 червня 2017 року, він зі свідком ОСОБА_4 знаходилися біля припаркованого автомобіля «Опель Омега» д.н.з.НОМЕР_3 з вимкненим двигуном у дворі будинку АДРЕСА_2. Він не заперечує, що вживав в той день алкогольні напої, однак не сідав за кермо свого автомобіля, а за вказаною адресою його привіз ОСОБА_4, який має посвідчення водія.

Тому, на думку апелянта, постанова суду є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З протоколу про адміністративне правопорушення БД№095604 вбачається, що 24 червня 2017 року, о 03 годині 05 хвилин, в АДРЕСА_2 водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Опель Омега» д.н.з.НОМЕР_3 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на виявлення алкоголю проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 2,17 проміле.

В протоколі наявні письмові пояснення ОСОБА_3, що він не керував автомобілем, інспектори прибули до припаркованого автомобіля. /а.с.1/.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що 24 червня 2017 року свідок ОСОБА_4 привіз його на автомобілі «Опель Омега» д.н.з.НОМЕР_3 у двір будинку АДРЕСА_2. Коли приїхали працівники патрульної поліції, двигун вказаного автомобіля був вимкнений та ним ніхто не керував. Зазначає, що погодився пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки не вбачав в діях працівників поліції будь-яких порушень своїх прав. Не заперечує, що перебував в стані алкогольного сп'яніння, але не керував вказаним автомобілем у такому стані.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції надав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_3

Пояснення ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 є узгодженими між собою, проте суд апеляційної інстанції ставиться до них критично, оскільки вказані особи перебувають у дружніх стосунках та є зацікавленими в результаті розгляду даної справи.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що 24 червня 2017 року, приблизно о 03 годині ночі, він прокинувся від шуму під вікнами будинку по АДРЕСА_2. Виглянувши з вікна, він побачив автомобіль сріблястого кольору, схожий на «OPEL», що скоїв зіткнення з огорожею біля ліцею. Автомобіль продовжив рух дуже не рівною траєкторією, що склало у нього враження про перебування водія в стані алкогольного сп'яніння. Автомобіль продовжив рух і створював небезпеку для інших припаркованих автомобілів, у зв'язку з чим він викликав поліцію /а.с.4/.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 надав аналогічні пояснення та зокрема додав, що він прокинувся, приблизно о 2-3 годині ночі, від шуму під вікнами свого будинку по АДРЕСА_2 та подивився у вікно, де побачив автомобіль «Опель» сріблястого кольору, який наїхав на огорожу. Він зателефонував в поліцію та через 5 хвилин приїхали патрульні поліцейські, які затримали вказаний свідком автомобіль, зателефонували йому для надання пояснень.

Пояснення свідка ОСОБА_5 спростовують доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом і відповідно не вичиняв даного адміністративного правопорушення. Вказаний свідок не був знайомий з апелянтом до вказаних обставин правопорушення, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає будь-яких даних щодо його упередженості та наявності підстав обмовляти апелянта.

Враховуючи викладене, вважаю, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук