П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2017 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого в ТОВ «БровоМК», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, -

- за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10.01.2017 року о 18 год. 22 хв. в с. Стрипа Ужгородського району водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2101», державний номерний знак «АС8649АТ» з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання гр. ОСОБА_1 не зявився, однак доручив представляти свої інтереси ОСОБА_2, який в судовому засіданні заперечував проти протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий, за його словами складений з порушеннями та не відповідає дійсним обставинам справи. Зокрема, його довіритель після складення протоколу звернувся до медичного закладу для проходження медичного освідчення і згідно Протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану спяніння № 1289 гр. ОСОБА_1 тверезий. Вважає, що у даному випадку склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, а тому просив провадження по даній справі закрити.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП визначає склад правопорушення, який полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобовязаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Посилання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що згідно Протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану спяніння № 1289 гр. ОСОБА_1 тверезий, суд оцінює критично та вважає, що даний факт не спростовує того, що гр. ОСОБА_1 відмовився від запропонованого інспектором поліції проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Окрім того, у графі протоколу про адміністративне правопорушення «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення» зазначено «випив 30 гр горілки», що, в свою чергу, підтверджує факт вживання алкогольних напоїв громадянином ОСОБА_1 та порушення ним норм чинного законодавства, які забороняють керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, зокрема: Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 АП2 № 529607 від 10.01.2017; письмові пояснення гр. ОСОБА_3 від 10.01.2017 року; письмові пояснення гр. ОСОБА_4 від 10.01.2017 року; рапорт інспектора СРПП № 2 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції ОСОБА_5; та інші наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_1 вчинив вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та приходить до висновку про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 221, 268, 280, 284, 287-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 - визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6