Провадження № 3/537/387/2017
Справа № 537/186/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2017 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Держпраці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області з Управління держпраці у Полтавській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 16-03-207/975 від 29 грудня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_2 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно вказаного протоколу, при перевірці головним державним інспектором Ляшенко Н.В. ФОП ОСОБА_2 встановлено, що розпорядженням №23 від 31 серпня 2016 року прийнято на роботу на посаду рибалки прибережного лову ОСОБА_3 з 01 вересня 2016 року, однак підтвердження про прийняття працівника на роботу до Державної фіскальної служби на час проведення перевірки відсутнє, при перевірці не надано, чим порушено вимоги статті 24 Кодексу законів про працю України; в заяві на звільнення рибалки прибережного лову ОСОБА_4 від 01 грудня 2016 року за власним бажанням дата звільнення не зазначена, розпорядженням №2/11 від 30 листопада 2016 року ОСОБА_4 звільнено з 01 грудня 2016 року, чим порушено право працівника на відізвання раніше поданої заяви про звільнення до закінчення двотижневого строку попередження, чим порушено вимоги частини 1 статті 38 Кодексу законів про працю України; ОСОБА_4 звільнено з 01 грудня 2016 року за власним бажанням, однак виплату належних працівникові сум при звільненні проведено лише 02 грудня 2016 року, чим встановлено порушення вимог частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не надав до суду пояснень про причини неявки.

Дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, строк, протягом якого може бути накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, закінчився.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Особи, що не були присутні в судовому засіданні, можуть оскаржити постанову протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: Д.О. Зоріна