П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2017 Справа №607/2333/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Тернопільській області Державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, мешканки, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка працює директором приватного підприємства Інтерсвіт, за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як увбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №19-01-40/047 від 17 лютого 2017 року при проведенні головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Тернопільській області ОСОБА_2 перевірки приватного підприємства Інтерсвіт, що знаходиться по вул. Шептицького, 11 в м. Тернопіль, з 14 лютого 2017 року по 17 лютого 2017 року, встановлено, що ОСОБА_1, будучи керівником приватного підприємства Інтерсвіт, допустила порушення вимог ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме: згідно поданої заяви, наказом від 23 вересня 2016 року №1 ОСОБА_3 23 вересня був прийнятий на роботу і приступив до виконання обовязків слюсаря по ремонту автомобілів. Повідомлення Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області сформовано і направлено 23 вересня 2016 року. Таким чином, повідомлення направлено у той час, коли працівник уже виконував свої посадові обовязки. Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1, будучи у встановленому законом порядку своєчасно сповіщеною про місце і час розгляду справи, до суду не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Наведені обставини відповідно до ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення надають можливість розгляду справи за його відсутності.

Статтею 24 Кодекс законів про працю України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, Кодекс законів про працю України передбачає обовязок власника підприємства повідомляти центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

При цьому, слід зазначити, що дата оформлення наказу або розпорядження про прийняття на роботу є лише датою укладення трудового договору і не може прирівнюватися до дати початку трудових відносин .Датою прийняття на роботу слід вважати обумовлену сторонами дату, з якої працівник приступає до виконання своїх трудових обовязків (дату фактичного виходу на роботу).

Згідно наказу №1 ПП Інтерсвіт від 23 вересня 2016 року, ОСОБА_3 прийнято на посаду слюсаря по ремонту автомобілів.

Як убачається із наявного у матеріалах справи про адміністративне правопорушення повідомлення Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області про прийняття на роботу ОСОБА_3 сформовано ПП Інтерсвіт 23 вересня 2016 року.

Однак, в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті належні та допустимі докази на підтвердження того, коли саме ОСОБА_3 приступив до виконання своїх трудових обовязків, а відтак, не доведено, що ОСОБА_3 уже виконував свої посадові обовязки на час направлення Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС повідомлення.

Крім цього, відповідальність за ч. 3 ст. 41 КУпАП настає у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуску до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Отже, диспозиція ч. 3 ст. 41 КУпАП не передбачає відповідальності за не повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порушень щодо укладання трудових договорів або допуску до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства в діях ОСОБА_1 не встановлено, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом .

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 62 Конституції України проголошено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до вимог п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає до закриття через відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч. 3 ст. 41, ст. ст. 247,251,256, 283, 284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у звязку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови.

Головуючий суддяОСОБА_4