Провадження № 33/792/574/17
Справа № 685/1543/17 Головуючий в 1-й інстанції Бурлак Г. І.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., прокурора Максимчук Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Теофіпольського районного суду від 08 листопада 2017 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, приватний підприємець, депутат Теофіпольської селищної ради,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Оперуповноваженим Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції Бушинським С.В. було складено протокол № 141 від 06 жовтня 2017 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно з цим протоколом, ОСОБА_2 обраний депутатом сьомого скликання Теофіпольської селищної ради Теофіпольського району відповідно до рішення №1-1/2015 від 07 грудня 2015 року першої організаційної сесії сьомого скликання селищної ради. Будучи відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п.5-1 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних на те причин подав 13 травня 2017 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі декларація), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просив постанову місцевого суду щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі.

Зазначав, що місцевий суд при вирішенні справи критично оцінив твердження ОСОБА_2 та його як захисника про те, що декларацію вчасно не подано у зв'язку із хворобою. Відповідно до довідки лікаря ОСОБА_4 від 12 травня 2017 року, 24 квітня 2017 року ОСОБА_2 видалено карбункул підборіддя і він хворів по 12 травня 2017 року, однак у довідці не зазначено, чи перебував ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні в цей період і у зв'язку із хворобою не міг подати вчасно декларацію. Так, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що суду не було надано доказів наявності поважних причин подання декларації несвоєчасно.

Указував, що висновок суду першої інстанції суперечить роз'ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією».

Так, згідно абз.9 п.п.1 п.2 цих роз'яснень, конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою, тощо.

На думку захисника, згідно цих роз'яснень для визнання причини пропуску строку подання декларації поважною перебування особи саме на стаціонарному лікуванні не є обов'язковим.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, та його захисник ОСОБА_1 належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, проте в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, клопотання про її відкладення не подавали, що не перешкоджає її розгляду у їх відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Уважаю, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, складений відносно ОСОБА_2, місцевий суд дослідив наявні в матеріалах справи докази та, виходячи з аналізу норм Закону, дійшов правильного висновку про те, що його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.172-6 КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 є депутатом Теофіпольської селищної ради сьомого скликання, тому зобов'язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік до 01 травня 2017 року.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, депутат Теофіпольської селищної ради сьомого скликання ОСОБА_2 подав декларацію за 2016 рік лише 13 травня 2017 року о 18 год. 05 хв., тобто несвоєчасно. Згідно інформації №93-05/28135/17 від 11 серпня 2017 року Національного агентства з питань запобігання корупції дії користувачів логуються та зберігаються у інформаційно-телекомунакаційній системі з 01 жовтня 2016 року. При перевірці файлів логування дій користувача ІТС Реєстр, виявлено, що ОСОБА_2 зареєструвався в ІТС Реєстр 13 травня 2017 року о 17 год. 36 хв.

Згідно з ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, зобов'язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Закону №1975-У111 «Про внесення змін до деяких Законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», розділ 13 «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 5-1, згідно з яким продовжено до 01 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше.

Проте, як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не дотримався зазначених вимог Закону.

За таких обставин суд першої інстанції за наведених у постанові доказів у їх сукупності законно дійшов висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 про те, що декларацію не подано вчасно у зв'язку із хворобою місцевий суд правомірно оцінив критично, як можливість уникнення відповідальності за вчинене.

Зокрема, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 06 жовтня 2017 року, ОСОБА_2, заперечуючи вину у вчиненому, жодних відомостей щодо лікування та відповідно поважності причин несвоєчасного подання декларації не зазначав. Водночас наведений факт захворювання належним чином не підтверджений, а тому не виключає його відповідальності і навпаки переконує у безвідповідальному ставленні ОСОБА_2 до обов'язку своєчасно подати декларацію в обумовлений законом строк.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Відтак, постанова місцевого суду є законною і відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/ М.С. Матущак

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області М.С. Матущак