АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2

захисника − ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 12.12.2016, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 12.12.2016 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 12.12.2016, оскаржувану постанову скасувати.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_2, не дивлячись на клопотання останнього про відкладення розгляду. Також залишено поза увагою суду і клопотання про передачу справи за підсудністю, а саме направлення матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд за місцем знаходженням ОСОБА_2, що на думку апелянта є його порушенням права на захист. Висновок суду про керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та відмова від проходження огляду на такий стан не відповідає фактичним обставинам справи. При цьому в апеляційній скарзі нагошується, що було допущено порушення порядку проходження огляду, відсутність свідків.

Інших самостійних доводів апеляційна скарга не містить.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №489592, 19.11.2016 о 00 год. 20 хв. ОСОБА_2 керував по пр.-ту Бажана в м.Києві автомобілем з д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали подану апеляційну та просили суд її задовольнити, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи та їх відповіді на питання, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Першочергово судом вирішено заяву ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 12.12.2016. Так, в судовому засіданні від 24.02.2017 в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3 пояснив, що ним було подано до суду два клопотання: про направлення справи за підсудністю та про відкладення розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Однак суд розглянув справу за відсутності учасників. Ні ОСОБА_2, ні захисник в судовому засіданні при розгляді справи Дарницьким районним судом міста Києва присутні не були, про прийняте рішення не знали. Заслухавши думки учасників, а також дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах такого клопотання, суд вважає за необхідне його задовольнити та поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, з огляду на наявність клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 12), а також зважаючи, що ОСОБА_2 та його захисник не були присутніми при прийнятті судом першої інстанції постанови, а копію оскаржуваного судового рішення ними так і не отримано.

Крім того, в судовому засіданні від 24.02.2017 клопотання про передачу справи за підсудністю від 09.12.2016 − ОСОБА_2 в ході судового розгляду не підтримав.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з'ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної служби при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи вказаних вимог закону дотримано не було.

Так, в судовому засіданні від 07.04.2017 ОСОБА_2 пояснив суду, що 19.11.2016 його зупинили працівники поліції за те, що він перетнув 2 суцільні лінії. Він був тверезим, однак працівники поліції висловили підозру, що ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим між ОСОБА_2 та працівниками поліції виник словесний спір, в результаті якого інспектор поліції забрав водійські права у останнього. Як стверджує ОСОБА_2, протокол на за ч.1 ст.130 КУпАП на нього не складали в його присутності, проходити огляд на стан сп'яніння йому не пропонували, свідків теж не було. Про існування такого протоколу ОСОБА_2 дізнався лише через кілька днів, коли він приїхав до управління поліції за водійськими правами.

В судовому зсіданні від 07.04.2017 допитано свідка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який пояснив суду, що його зупинили на мосту станції метрополітену «Позняки» поліцейські. Патрульний підійшов і пояснив, що зупинили п'яного водія і потрібно засвідчили, що він відмовляється проходити огляд на стан сп'яніння. Працівники поліції надали протокол про адміністративне правопорушення, в якому він розписався.

На запитання суду свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_2 він не бачив, лише бачив, що за 15-20 м. був якийсь чоловік, на якого послався поліцейський стверджуючи, що це правопорушник. Особисто як ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_4 не бачив. Чи підписував пояснення, ОСОБА_4 не пам'ятає. Свідок ОСОБА_5 знаходився разом з ним, ОСОБА_4 в одному автомобілі і так само підписав протокол про адміністративне правопорушення. Ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_5. не пропонували підійти до того чоловіка, на якого складали протокол.

На запитання захисника свідок ОСОБА_4 пояснив, що коли їх зупинили працівники поліції бути свідками, він бачив чорний легковий автомобіль, самого водія ні він, ні ОСОБА_5 не бачили.

Крім того, судом вжито всі можливі заходи для виклику до суду іншого свідка - ОСОБА_5 Втім, на дзвінки контактного номера телефону, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, а також в поясненнях - ОСОБА_5 не відповідає. До суду повертаються конверти з відміткою поштового відділення про невручення судової повістки останньому. Також в судове засідання викликались працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення та виносили постанову про порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху. Втім працівники поліції до суду на вищевказані дати також не з'явились.

Отже, зазначеними вище поясненнями ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 спростовується висновок суду першої інстанції щодо керування ОСОБА_2 автомобілем з д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та відмову проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначеного матеріали справи не містять. Натомість свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що ні він, ні його товариш ОСОБА_5. особисто не бачили, як патрульна поліція пропонувала ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння. Вони взагалі не бачили ту особу, на яку вказували поліцейські як на правопорушника, який керував транспортним засобом, перебуваючи в нетверезому стані.

Вищезазначене свідчить про порушення принципу забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, згідно яких ніхто не може бути підданий впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження і справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначений конституційний припис, а також на пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи, - суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що в діях ОСОБА_2 відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. В свою чергу, наведені в оскаржуваній постанові суду обставини щодо визнання останньоговинним за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими, такими, які не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджуються зібраними доказами, у зв'язку з чим така постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 12.12.2016 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 12.12.2016.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 12.12.2016, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік, − скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/367/2017

Категорія: ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Вовк Є.І.