Справа № 467/277/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання - Похитун М.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка матеріали, які надійшли від Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді голови Любоіванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, зареєстрований та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 272962 від 17.03.2017 року вбачається, що 12.03.2017 року о 16 год.30 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Центральній в с.Любоіванівка Арбузинського району, будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, здійснив зіткнення з парканом по вул. Центральній, 96 в с. Любоіванівка, внаслідок чого паркан і транспортний засіб було пошкоджено.

Вказаним ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 272963 від 17.03.2017 року видно, що 12 березня 2017 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Центральній в с.Любоіванівка Арбузинського району, будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, здійснив зіткнення з парканом по вул. Центральній, 96 в с. Любоіванівка, внаслідок чого паркан і транспортний засіб було пошкоджено, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122 4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122- 4 КУпАП, визнав повністю та пояснив суду, що дійсно 12 березня 2017 року близько 16 год.00 хв. він керував автомобілем НОМЕР_2 по вул. Центральній в с.Любоіванівка Арбузинського району Миколаївської області. Оскільки на дорозі була яма, яку він вчасно не помітив, то змушений був різко скерувати автомобіль аби її обїхати, однак автомобіль відкинуло на паркан, яким огороджено домоволодіння ОСОБА_2, внаслідок чого було пошкоджено дві секції паркану, металеві стовпчики та дерево, яке знаходилось за парканом. Його автомобіль також отримав механічні пошкодження. Він дійсно відразу залишив місце пригоди, оскільки травмував голову та перебував в стані афекту. Спричинені збитки відшкодує.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив суду, що він зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3. В момент вчинення ДТП його не було вдома, однак люди йому сказали, що паркан пошкодив ОСОБА_1, який, з їх слів, перебував в неадекватному стані та відразу покинув місце пригоди з метою уникнути відповідальності.

Потерпілий неодноразово звертав увагу суду на те, що паркан в нього дуже добротний та пояснив суду, що в результаті ДТП було пошкоджено три секції металевого паркану довжиною 3 метри та висотою 1 м. 30 см., два стовпи діаметром 100 мм. та одне десятирічне дерево. Дві секції були знесені повністю, а одна скручена. При цьому потерпілий не погодився з тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, назвала стовпи діаметром 100 мм. стовпчиками, а металевий паркан висотою 1 м. 30 см. заборчиком.

Зазначив, що до цього часу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вибачення в нього не попросила, паркан не відремонтувала. Просить суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП та залишенні місця пригоди.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судовому засіданні встановлено, що порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вимог п. 2.3 «б» ПДР України мало прямий причинний звязок з наслідками, що настали, а саме: пошкодженням паркану, яким огороджено домоволодіння № 96 по вул. Центральній в с. Любоіванівка Арбузинського району Миколаївської області.

Оскільки в результаті вказаного порушення ОСОБА_1 було пошкоджено не лише належний йому транспортний засіб, а й інше майно, а саме : вищезазначений паркан, то суд вважає, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в тому, що 12.03.2017 року о 16 год.30 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Центральній в с.Любоіванівка Арбузинського району, будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, здійснив зіткнення з парканом по вул. Центральній, 96 в с. Любоіванівка, внаслідок чого паркан і транспортний засіб було пошкоджено підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме :

-послідовними та логічними поясненнями ОСОБА_1 про обставини ДТП, які кореспондуються з іншими наявними у матеріалах справи доказами щодо часу, місця та наслідків ДТП ;

-поясненнями потерпілого ОСОБА_2 щодо наслідків ДТП ;

-протоколом огляду місця події від 12.03.2017року, складеного за участі ОСОБА_2, яким зафіксовані пошкодження паркану домоволодіння № 96 по вул. Центральній в с. Любоіванівка Арбузинського району Миколаївської області, сліди та елементи пошкоджених деталей транспортного засобу;

-планом схемою від 12.03.2017 року, підписаним ОСОБА_2;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.03.2017 року, які узгоджуються з поясненнями, наданими ним в судовому засіданні;

-фотознімками пошкодженого транспортного засобу з логотипом марки «Деу», д/н НОМЕР_3, пошкодженого паркану та деталей від транспортного засобу.

При цьому суд вважає недопустимим доказом у справі про адміністративне

правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_3, оскільки в матеріалах справи наявна їх незавірена копія, що на переконання суду не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ).

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, в результаті якого було спричинено шкоду майну потерпілого, особу ОСОБА_1, який визнав вину у вчиненні правопорушення, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює на посаді голови Любоіванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ступінь його вини.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1, суд не встановив.

За такого суд вважає можливим накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу, яке буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, то суд приходить до слідуючого.

Згідно п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Окрім вказаного, водій зобовязаний виконати інші вимоги п. 2.10 ПДР України.

За положеннями ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності

пояснив суду, що він дійсно після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено паркан потерпілого, залишив місце ДТП, так як травмував голову. Фотознімки пошкодженого автомобіля працівники поліції робили вже в нього вдома.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, окрім його пояснень, підтверджується й іншими доказами по справі.

Зокрема, із протоколу огляду місця події від 12.03.2017 та плану-схеми від 12.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 не брав участі в огляді місця події 12.03.2017 року та не був залучений в якості учасника ДТП при складанні вказаного плану-схеми, оскільки його підписи у вказаних документах відсутні, будь-яких даних, що він відмовився від їх підписання немає.

З огляду на таке, суд вважає доведеним, що 12 березня 2017 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Центральній в с.Любоіванівка Арбузинського району, будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, здійснив зіткнення з парканом по вул. Центральній, 96 в с. Любоіванівка, внаслідок чого паркан і транспортний засіб було пошкоджено, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, особу ОСОБА_1, який визнав вину у вчиненні правопорушення, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює на посаді голови Любоіванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, ступінь його вини.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1, суд не встановив.

За такого суд вважає можливим накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу, яке буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

На підставі ст. 36 КУпАП, суд вважає необхідним накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 окремо як за ст. 122-4 КУпАП, так і за ст. 124 КУпАП та остаточно накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом ( суддею ) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 221,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 255 (двісті пятдесят пять) грн. 00 коп.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікаціїдоходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 ( десяти ) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.В. Явіца