АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 07 серпня 2017 року, о 00 год. 40 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_1,по вулиці Привокзальній, 10, у м. Києві, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився із застосуванням приладу "Драгер" ARCD-0476, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 "а" «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження стосовно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_2 зазначив, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто у його відсутності, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 24 жовтня 2017 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення не допитав свідків, не встановив особу правопорушника та не врахував його пояснення, не взяв до уваги обставини, які пом'якшують або обтяжують відповідальність.

Зазначав, що прилад "Драгер" ARCD-0476, за допомогою якого проведено його огляд на стан алкогольного сп'яніння, відсутній у переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом Міністерства Внутрішніх Справ України №33 від 01 березня 2010 року.

Крім того, посилався на те, що інспектори поліції не надали на його вимогу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу "Драгер", натомість висловили погрозу вилучення транспортного засобу на штрафмайданчик. Зазначав, що підписав протокол про адміністративне правопорушення та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я під примусом працівників поліції.

Також зазначав, що в акті огляду на стан сп'яніння зазначені ознаки, зокрема почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та невиразна мова, які, на думку апелянта, неможливо встановити у темну пору доби.

Крім того, посилався на відсутність у працівників поліції підстав для зупинки його транспортного засобу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що згідно наявної у матеріалах справи розписки ОСОБА_2, копію оскаржуваної постанови він отримав 25 жовтня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 02 листопада 2017 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до пунктів ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У відповідності до пункту 7 Розділу II Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0, 2 проміле алкоголю в крові.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної служби при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи вказаних про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, даних результату тесту на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», та даних акту огляду на стан сп'яніння.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку, що суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 07 серпня 2017 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній 07 серпня 2017 року, о 00 год. 40 хв. керував автомобілем «Деу», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Привокзальній, 10, у м. Києві, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становив 0,22 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктами 3-5 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З долученого до матеріалів справи письмового результату тестування ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» Алкотест 6810, убачається дата, час, місце проведеного тестування (07 серпня 2017 року о 01 год. 01 хв.), температура на час проведення тестування (+31), дані особи, яку піддано тестуванню, результат тесту /а.с. 2/.

Разом з тим, на вказаній роздруківці тесту не зазначено серію та номер протоколу, до якого він долучений. Зазначені у роздруківці приладу «Драгер» дані про час проведення огляду на стан сп'яніння (01 год. 01 хв.) не узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких його складено о 00 год. 40 хв., тобто до моменту проходження особою огляду на стан сп'яніння.

Крім того, як убачається з інструкції експлуатації спеціального технічного засобу "Алкотест 6810", вказаний прилад має похибку при температурі 20 +/-0,05 мг/л, що свідчить про можливість відображення результату тестування з помилкою у діапазоні 0,05 проміле у більшу або меншу сторону.

Враховуючи, що установлення стану алкогольного сп'яніння особи здійснюється у випадку, коли цифровий показник після проведення становить більше 0,2 проміле алкоголю в крові, та беручи до уваги існування похибки у 0,05 проміле, показник результату тестування ОСОБА_2, який становив 0,22 проміле, не може бути достатнім доказом перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння

За таких обставин, не можуть бути визнані доказами в справі про адміністративне правопорушення і акт огляду на стан сп'яніння та пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких убачається, що вони були свідками того, як 07 серпня 2017 року ОСОБА_2 пройшов перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становив 0,22 проміле /а.с. 4-5/.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням наведеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Між тим, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та розглянувши справу у відсутності ОСОБА_2, в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є обгрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строку апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва В.В. Мельник