Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/2333/2017
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3, іншого учасника ДТП ОСОБА_4 та її представника - адвоката ё Овода Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року

ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку Київської області, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як встановлено постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 346596 від 06.06.2016 року, ОСОБА_2 06.06.2016 року о 07.30 год. в м. Києві на перехресті просп. Відрадного та бул. І. Лепсе керувала автомобілем НОМЕР_1 повертаючи на вул. Суздальську не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався прямо в сторону вул. В. Гетьмана у другій смузі з увімкненим лівим сигналом повороту, внаслідок чого сталось зіткнення в результаті чого обидва транспортних засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 16.6 ПДР, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року, якою її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та прийняти нову постанову, якою провадження у справі № 760/10269/16-п про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що справа була розглянута Солом'янським районним судом м. Києва з грубим порушенням основних засад судочинства, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, суд першої інстанції під час розгляду справи та здійснення правосуддя в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 129 Конституції України діяв упереджено, без забезпечення рівності учасників судового процесу перед законом і судом, проігнорував вимогу закону щодо всебічного, повного, об'єктивного, безпосереднього дослідження доказів, їх достовірності, а також щодо аналізу взаємного зв'язку доказів у їх сукупності та порушив існуючі вимоги щодо стандартів оцінки доказів, а саме такого стандарту доказування, як «поза розумними сумнівами».

Як зазначає апелянт у своїй скарзі, жодного порушення вимог п. 2.3 б), 16.6 ПДР вона не допускала, оскільки оцінила дорожню ситуацію, сигнал повороту на автомобілі ОСОБА_8, а також характер її руху та дійшла обґрунтованого висновку, що вона буде виконувати маневр повороту на бул. І. Лепсе, однак ОСОБА_8, всупереч вимогам ПДР поїхала прямо, при цьому суддею у постанові не зазначено у який спосіб, на думку суду, вона мала зрозуміти, що ОСОБА_8 поїде прямо на її авто.

Крім того, на думку ОСОБА_2, не було встановлено всіх обставин справи і експертом, що проводив дослідження за ухвалою суду через суперечність між вихідними даними, дослідницькою частиною та висновком експерта, у зв'язку з чим 27.04.2017 нею було подане клопотання про виклик експертів НДЕКЦ МВС для дачі роз'яснень, щодо наявних у висновку суперечностей, проте суддя на вказані недоліки не звернув уваги і відмовив у виклику експерта та проігнорував її доводи про те, що експертом не встановлено чиї дії перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із ДТП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка подала апеляційну скаргу, який підтримав подану скаргу та просив її задовольнити; пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_4 та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову судді - без змін; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків суду як щодо встановлених обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і її вини у вчиненні цього правопорушення.

Зокрема, враховуючи дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 червня 2016 року, складеному щодо ОСОБА_2; схемі місця ДТП; письмових поясненнях обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також письмових поясненнях свідка ОСОБА_9; висновку експерта КНДЕКЦ МВС України № 950ат від 06.02.2017, за результатами судової авто-технічної експертизи, призначеної судом за клопотанням ОСОБА_2, суддя, який розглядав цю справу, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки її вина повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Посилання скаржника у скарзі на те, що справа була розглянута судом з грубим порушенням основних засад судочинства, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого об'єктивного підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Більш того, всупереч доводам апеляційної скарги, суддя, відповідно до вимог, передбачених ст. 252 КУпАП, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов обґрунтованого висновку про наявність причинно-наслідкового зв'язку між допущеними ОСОБА_2 порушеннями вимог п.п. 2.3 «б», 16.6 Правил дорожнього руху та наслідками дорожньо-транспортної пригоди у виді механічних пошкоджень обох транспортних засобів, що свідчить про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції діяв упереджено, не забезпечив рівності учасників судового процесу під час розгляду справи та проігнорував вимоги закону щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, оскільки у своїй скарзі ОСОБА_2 не навела будь-яких переконливих фактів, які б підтверджували ці доводи, так само як і не спростувала тих доказів, на підставі яких ґрунтуються висновки судді, наведені в оскаржуваному рішенні.

Що ж стосується посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що суддя не звернув ували на недоліки, які містились у висновку експерта, через наявність суперечностей між вихідними даними, дослідницькою частиною та самим висновком експерта, відмовив у задоволенні її клопотання про виклик експерта для дачі роз'яснень з приводу наявних у висновку суперечностей та проігнорував її доводи про те, що експертом не встановлено чиї дії перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із ДТП, то вони не можуть служити підставами для скасування постанови судді та закриття провадження у справіу зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки будь-який доказ, в тому числі висновок експерта, не має для суду чи судді наперед встановленої сили.

Кожен доказ, досліджений під час судового розгляду, повинен бути оцінений судом з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв'язку для прийняття того чи іншого процесуального рішення, що і було зроблено суддею Солом'янського районного суду м. Києва за результатами розгляду даної справи.

З огляду на вищенаведене, та обставина, що експертом, як зазначається у скарзі, не встановлено чиї дії перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із ДТП, не позбавляла суддю можливості зробити висновок про це на підставі оцінки всіх доказів у їх сукупності, без будь-яких роз'яснень висновку з боку експерта, оскільки тільки суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, вправі визнавати наявність чи відсутність в діях особи складу того чи іншого адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року щодо ОСОБА_2. - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Агафонов С.А.