АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1192/2017Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Шевчук О.П.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю захисника ОСОБА_6,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6, в інтересах ОСОБА_5, на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року ОСОБА_5 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Як зазначено у постанові, 11 лютого 2017 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 по пр. Маяковського, 54/9 в м. Києві керував автомобілем ДЕУ ЛАНОС д/н НОМЕР_1, перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння.

Стан сп'яніння водія встановлено оглядом лікаря - нарколога КМНКЛ «Соціотерапія».

Своїми діями ОСОБА_5 порушив п. 2.9 А ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_6., в інтересах ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою звільнити ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

Вважає, що суд помилково не оцінив всіх наявних обставини по справі та помилково не застосував норму матеріального права ст. 21 КУпАП лише з тієї підстави, що правопорушення скоєно умисно, а тому не може бути підставою для звільнення від відповідальності за ст. 21 КУпАП.

Проте, дії передбачені як ч. 1 та ч. 2 ст.130 КУпАП є тільки умисні, і в ч.2 ст.21 КУпАП перераховані на рівні з іншими статями КУпАП, до яких застосовуються її положення.

Судом не взято до уваги обставини, зазначенні у п.1 ч. 1 ст. 31 КУпАП, зокрема щире розкаяння ОСОБА_5, притягнення його до будь-якої відповідальності вперше, відмінна характеристика за місцем праці, важкий матеріальний та фізичний стан після потрапляння в ДТП, клопотання трудового колективу та те, що його робота пов'язана з керуванням транспортним засобом і позбавлення цього права є фактичним позбавленням ОСОБА_5 роботи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_6., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення та ніким не оспорюється.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу є обґрунтованим, оскільки вчинене ОСОБА_5 правопорушення є умисною, суспільно небезпечною дією, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, застосування заходів громадського впливу до нього є недоцільним.

А тому, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та звільнення ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_5 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6, в інтересах ОСОБА_5, залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський