АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/2926/2017 Суддя у першій інстанції: КуроваО.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю представника ОСОБА_4 - захисника ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, на постанову Солом'янського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір, що на день винесення постанови становить 320 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2017 року по справі №760/14854/17 та провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_4 за статтею 130 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно встановлені необхідні для вирішення справи обставини, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а саме, суд не допитав свідків зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не звернув увагу на те, що пристрій Драгер за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_4, є недійсним у зв'язку з закінченням терміну його дії, суд не приділив уваги тому факту, що на відеозаписі чітко видно, що поліцейські не роз'яснили водію ОСОБА_4 його права, та не приділив уваги тому, що протокол є недійсним у зв'язку з внесенням до нього додаткових відомостей вже після того, як водій ОСОБА_4 його підписав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_4 - захисника ОСОБА_5, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_4 02.08.2017 о 05 год.05 хв. в м.Києві по просп. Повітрофлотський,59, керував транспортним засобом Suzuki Wagon,д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, проводився із застосуванням приладу Драгер Alkotest 6820 тест №802, результат тесту 1.19 проміле, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2.9А ПДР України, водію забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_4 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_4 той факт, що останній керував автомобілем Suzuki Wagon,д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7.( а.с.3), які містяться в матеріалах справи, поясненнями патрульного поліції в судовому засіданні, результатами огляду на стан сп"яніння за допомогою приладу Драгер Alkotest 6820 тест №802, результат тесту 1.19 проміле, дослідженим відеозаписом із нагрудної камери поліцейського патрульної поліції у м.Києві.

Зазначене в свою чергу повністю спростовує доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 про те,що огляд ОСОБА_4 на стан сп"яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що пристрій Драгер за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_4, є недійсним у зв'язку з закінченням терміну його дії, були предметом ретельного дослідження судом першої інстанції. У зв"язку з чим були витребувані судом із УПП в м.Києві завірені копії сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Драгер Alkotest6820 АRHK. Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що газоаналізатори(алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік. Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинне до 04.11.2017 року. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідав вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013.

Стосовно доводів апелянта про те, що судом не викликано та не допитано свідків, яких працівники поліції внесли до протоколів, слід зазначити, що нормами статтей 272, 278-279 КУпАП не передбачено обов'язкової участі свідків при розгляді справ про адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не роз'яснили водію ОСОБА_4 його права, вважаю також безпідставними, оскільки в протоколі зазначено про те, що ОСОБА_4 роз"яснено його права та обов"язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь яких заперечень щодо цього ОСОБА_4 не заявляв. Більше того в поясненнях по суті зазначив, що 01.08.2017 випив 1 л. міцного пива. Свою вину визнав.

Доводи апеляції про те, що протокол є недійсним у зв'язку з внесенням до нього додаткових відомостей вже після того, як водій ОСОБА_4 його підписав, вважаю голослівними, жодним чином не підтвердженими. Та обставина, що в копії протоколу не зазначено адрес проживання свідків, обумов- лена необхідністю убезпечення вказаних свідків від будь якого тиску зі сторони захисту.

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Солом"янськогорайонного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року, апелянтом не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування чи зміни постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Солом"янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року,- без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич