АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/2238/17 Суддя 1-ї інстанції: Бессонова Т.Д..
Провадження № 33/790/1590/17 Головуючий апеляційної інстанції: Цілюрик В.П.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2017 року м. Харкова

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 - адвоката Булгакова Ігора Євгеновича, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.11.2017 року у відношенні ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.11.2017 рокуОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Суддею першої інстанції з посиланням на зміст протоколу серії БР2 № 027536 від 17.09.2017 року було встановлено, що 17.09.2017 року о 08:30 ОСОБА_2 на 641 км. + 300 м. автодороги Київ-Харків-Довженківський, керував автомобілем марки «Chevrolet Epica LF 69K», державний номерний знак НОМЕР_1, та не обравши безпечної швидкості руху, не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки Mersedes - benz, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження ( з матеріальними збитками), чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України (ПДР).

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, а ОСОБА_2 визнати потерпілим.

Апелянт вказує, що за вказаних протоколі обставини, він, увімкнувши сигнал повороту ліворуч, переконавшись у відсутності перешкод, керуючись вимогами п. 11.3 Правил дорожнього руху України (ПДР), виїхав на зустрічну смугу для здійснення об'їзд вантажного транспортного засобу, який рухався зі швидкістю 30-40 км/год, однак вказаний транспортний засіб, не вмикаючи сигнал повороту, раптово почав маневр повороту ліворуч, а лише потім увімкнув сигнал повороту ліворуч, при цьому порушивши п. 9.4, 10.1, 10.4, 14.3 ПДР.

Зазначає, що свідком вказаних події була ОСОБА_5, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні в автомобілі.

Вказує, що з наявної в матеріалах справи схема дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) видно, що автомобіль «Chevrolet Epica LF 69K», державний номерний знак НОМЕР_1, знаходиться у правій частині автошляху по ходу його руху, в той час як автомобіль Mersedes - benz, державний номер НОМЕР_2, знаходиться на лівій частині цієї дороги, тобто, на зустрічній смузі, що на його думку спростовує пояснення водія ОСОБА_4 щодо механізму ДТП.

Також зазначає, що суддею суду першої інстанції не було встановлено в судовому засіданні правовий статус ОСОБА_6, який уповноважив громадянина ОСОБА_7 вчиняти юридичні дії.

Зауважує на тому, що під час ДТП нікого, окрім нього, його дружини та ОСОБА_4 не було, а пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свідчать лише про те, що вони не бачили сам механізм ДТП.

Заслухавши пояснення Булгакова І.Є., який підтримав вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_4, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що вимоги вказаної правової норми дотримані суддею суду першої інстанції в повному обсязі.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Посилання апелянта щодо не встановлення в судовому засіданні суду першої інстанції статусу ОСОБА_6, вважаю таким, що не впливає на суть прийнятого рішення.

У розумінні положень ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається на кожну особу, яку притягують до адміністративної відповідальності, окремо. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи із вище наведеного, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу складеного на особу, яку притягують до адміністративної відповідальності, тому питання наявності або відсутності в діях водія ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення вирішується лише в межах протоколу складеного відносно нього, який в даному матеріалі справи відсутній.

Стосовно посилань апелянта щодо відсутні в його діях порушень вимог п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, апеляційний суд вважає їх не аргументованими, оскільки такі посилання спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом серії БР № 027536 від 17.09.2017 року з відображенням механізму ДТП; копією схеми ДТП з відображеннями місця розташування транспортних засобів, а саме те, що автомобіль «Chevrolet Epica LF 69K» розташований дещо позаду автомобіля Mersedes - benz; зворотною стороною до схеми ДТП з відображенням пошкоджень транспортних засобів, де вказано, що автомобіль «Chevrolet Epica LF 69K» має пошкодження передньої частини, а автомобіль Mersedes - benz задньої частини.

Апеляційний суд вважає, що цим доказам судом першої інстанції дано належну оцінку, в обґрунтованості якої підстав для сумніву не вбачається.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Враховуючи наведені вище обставини підстав для скасування або зміни постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.11.2017 року за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10.11.2017 року у відношенні ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик