АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 602/765/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Костів Л.І.
Провадження № 33/789/29/17 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 р. м.Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Галіян Л.Є.,

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Вальчук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М.М. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м.Ланівці, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючого помічником чергового Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Згідно даної постанови, 20 вересня 2016 року о 02 год. 10 хв. ОСОБА_1 в м.Ланівці по вул.Грушевського, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_1, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя (Лановецькій КЦРЛ), чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник - адвокат Вальчук М.М. просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вказані вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції виклав висновок про те, що працівники поліції, виїжджаючи на місце події, отримали офіційне повідомлення про те, що водій, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, здійснив наїзд на людину, тому вони зобов'язані були провести медичне освідчення водія саме в закладі охорони здоров'я відповідно до п.8 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015р. №1452/735.

Дійсно відповідно до п.8 вищевказаної «Інструкції» у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди є обов'язковим у закладі охорони здоров'я.

Однак, як встановлено судом жодної ДТП не було, а тому працівники поліції порушили порядок медичного освідчення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч зазначеним вимогам закону, суд першої інстанції не вжив належних заходів для всебічного, повного розгляду справи, допустив порушення норм права, внаслідок яких зазначену постанову неможливо визнати законною та обґрунтованою.

п.8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2011 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2011р. за N 1413/27858 встановлено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди є обов'язковим у закладі охорони здоров'я.

Відмова водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння у відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції при розгляді, жодних осіб які б загинули або були травмовані під час зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення АП 1 № 059381 від 21.09.2016 року подій не було, а тому працівниками поліції не складалося жодного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом ДТП, не проводилося огляду місця події, що підтверджує відсутність підстав для застосування працівниками п.8 «Інструкції», зокрема проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я.

Про відсутність події ДТП, а отже і підстав до застосування п.8 Інструкції підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, зокрема з пояснень даних в судовому засіданні в суді першої інстанції працівником Лановецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 слідує, що присутній на місці події ОСОБА_4 ствердив, що жодного наїзду на нього не було і він лише перешкоджав руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 За результатами огляду, проведеного лікарем, у ОСОБА_4, будь яких тілесних ушкоджень виявлено не було. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати в Лановецьку лікарню (ЦКРЛ), де він і відмовився від проходження медосвідчення.

Опитаний у судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4, підтвердив, що він перешкоджав ОСОБА_1, який мав намір керувати 20.09.2016 року автомобілем, що поблизу магазину по вул. Грушевського у м.Ланівці. При цьому останній не завдав йому будь-яких ушкоджень.

З пояснень даних в суді першої інстанції свідком ОСОБА_5 убачається, що ОСОБА_1, перебуваючи за кермом автомобіля мав намір рушити з місця та зупинився недалеко біля ніг ОСОБА_4

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п.2.1 Інструкціі, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Судом першої інстанції встановлено, що на місці знаходження, вул.Грушевського м.Ланівці, автомобіля НОМЕР_1, в салоні якого перебував ОСОБА_1, останньому працівниками поліції, не пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, з використанням спеціальних технічних засобів і такі засоби у працівників поліції на той час були відсутні, що суперечить вимогам ч.2 ст.266 КУпАП та п.6 «Інструкції».

Не були залучені на цій стадії фіксації обставин, викладених у протоколі і свідки (поняті), що також є порушенням вимог ч.2 ст.266 КУпАП, та не вказано, які саме у ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного сп'яніння.

Відповідно до пояснень даних в суді першої інстанції інспектором Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 після отримання повідомлення про керування працівником поліції транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, він прибув одразу до лікарні, куди група швидкого реагування вже доставила ОСОБА_1 Тоді ж він виписав ОСОБА_1 направлення на медосвідчення, але той відмовився від проходження медосвідчення. Протокол про здійснення автонаїзду на ОСОБА_4 не складався, так як у ОСОБА_4 пошкоджень не було. Він не пропонував ОСОБА_1 продути в технічний пристрій, через їх відсутність.

З пояснень поліцейського Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 також слідує, що продути технічний засіб ОСОБА_1 він не пропонував, так як у нього такий пристрій був відсутній.

Аналіз вищевказаних пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у сукупності з іншими наявними у справі доказами в тому числі і тими, на які суд послався в оскаржуваній постанові, беззаперечно вказує на недотримання (порушення) працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, а також зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного інспектором Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6, відносно ОСОБА_1 за ч.І ст.130 КУпАП, про відмову ОСОБА_1 продути на місці технічний пристрій не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи. Встановлено, що ОСОБА_1 не пропонувалося це зробити і такий пристрій у працівників поліції був відсутній.

Таким чином, складаючи відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп'яніння, визначеного ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП та п.п.6,7 «Інструкції», де чітко зазначено, що проведення такого огляду проводиться працівником поліції на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і передбачають, що огляд на стан алкогольного чи іншого сп'яніння, у закладах охорони здоров'я, проводиться лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (тобто на місці знаходження чи зупинки водія), або в разі незгоди з його результатами.

При цьому, наявність самого повідомлення в органи поліції по телефону, про здійснення наїзду водієм на особу, не скасовує встановленого законом порядку проходження медичного освідування на стан сп'яніння, оскільки в даному випадку при виїзді на місце виклику працівниками поліції факту вчинення ДТП встановлено не було, що вбачається як з показів свідків, у тому числі які викликали поліцію, так і з пояснень самих працівників поліції.

Крім того, закон пов'язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння встановлену ст.130 КУпАП за керуванням такою особою транспортним засобом, що має бути доведеним.

В даному випадку, з аналізу доказів, наявних в матеріалах справи, факт керування автомобілем ОСОБА_8 не доведено.

Так, з показів свідка ОСОБА_4 вбачається, що у нього та ОСОБА_5 виникла суперечка з ОСОБА_8 і останній мав намір втекти, сівши за кермо автомобіля. Однак, вони перешкоджали руху його автомобіля, оскільки на їх думку ОСОБА_8 знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

Аналогічні покази були дані свідком ОСОБА_5.

Також свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є поліцейським Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області та 20.09.2016 року перебуваючи в складі слідчо-оперативної групи прибув на місце події де виявив ОСОБА_1, який знаходився не за кермом, його автомобіль стояв на другій стороні дороги. Факту керування ним транспортним засобом встановлено не було.

Аналогічні покази були дані свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_3.

Вказаним доказам при винесенні рішення судом першої інстанції не було дано належної оцінки.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені обставини, зокрема порушення порядку проведення огляду на стан сп'яніння та відсутність доказів факту керування ОСОБА_8 транспортним засобом, залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв'язку з чим було постановлено необґрунтоване рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М.М. - задовольнити.

Постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження в даній справі - закрити..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Є. Галіян