Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №318/1577/17 Головуючий в 1 інст. Комишня Н.І.
Провадження №33/778/876/17 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В.,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 з апеляційною скаргою останнього на постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення за ст.122-4 КУпАП - у вигляді штрафу в сумі 255 грн.; за ч.1 ст.130 КУпАП - у вигляді штрафу в сумі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, остаточно накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою суду, відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №049688, в якому зазначено, що ОСОБА_2 08 червня 2017 року о 04 годині 20 хвилин, на а/д ТО805 «Кам'янка-Дніпровська - В.Білозерка - Веселе» 13 км+500 м, керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2, до якої був причетний.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №049687, ОСОБА_2 08 червня 2017 року о 04 годині 20 хвилин, на а/д ТО805 «Кам'янка-Дніпровська - В.Білозерка - Веселе» 13 км+500 м, керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні зазначив, що у судовому засіданні під час розгляду вказаної справи він участь не брав, а копію постанови суду отримав лише 03 листопада 2017 року.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на неповноту та однобічність розгляду справи судом. На думку апелянта, суд не з'ясував всіх обставин, що мають значення для прийняття правильного рішення, не надав належної правової оцінки всім наявним у справі доказам. Також вказує на недоліки протоколів про адміністративне правопорушення, які були враховані попереднім складом суду, через що матеріали поверталися на доопрацювання, але так і не були усунені. Крім того, зазначає, що інспектором поліції було допущено порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп'яніння від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння від 07 листопада 2015 року №1395, оскільки акт огляду на стан сп'яніння працівниками поліції не складався. Також апелянт зазначив, що він спиртних напоїв не вживав, не відмовлявся від проведення огляду на стан сп'яніння на місті зупинки, а оговорив себе під тиском працівників поліції.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином неодноразово, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ним вказаних адміністративних правопорушень підтверджується відомостями, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення серії БР №049687 від 08 червня 2017 року та серії БР №049688 від 08 червня 2017 року зі змістом яких ОСОБА_2 ознайомився, їх копію отримав, йому роз'ясненні права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що засвідчив своїми особистими підписами; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 червня 2017 року, відомостями, зафіксованими у схемі ДТП, фототаблиці, тощо.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №049687 від 08 червня 2017 року ОСОБА_2 власноруч зазначив, що випив 1 літр пива алкогольного, після чого керував автомобілем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що працівники поліції, погрожуючи, змусили його написати в протоколі про адміністративне правопорушення, що він вживав алкогольні напої. Також, апелянт вказує на те, що працівники поліції в грубій формі помістили його до машини та повезли до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Проте, ці доводи нічим не підтверджуються, ОСОБА_2 дії працівників поліції не оскаржував. Тому, до вищезазначених доводів апелянта суд апеляційної інстанції ставиться критично.

Істотних порушень при складенні протоколів про адміністративні правопорушення з боку працівників поліції не вбачається, як і порушення процесуальних прав ОСОБА_2 при оформлені протоколів та інших матеріалів справи.

В т.ч. не спростовують висновків суду першої інстанції і твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що в протоколі не зазначені будь-які свідки, з огляду на наступне.

Законодавство України про адміністративні правопорушення та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року Міністерства внутрішніх справ не містять положень про обов'язкову участь свідків під час проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я.

Крім того, ОСОБА_2 був ознайомлений з результатами медичного огляду, про що поставив свій підпис у Висновку щодо результатів медичного огляду. Цей висновок він не оскаржував у встановленому законом порядку та будь-яких зауважень до нього не надав.

У Висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 зазначено, що останній направлений на огляд 08 червня 2017 року о 07 годині 50 хвилин.

Після проходження огляду та встановлення у ОСОБА_2 алкогольного сп'яніння був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що не суперечить вимогам чинного законодавства про адміністративні правопорушення.

Те, що огляд ОСОБА_2 проводився не на місці зупинки транспортного засобу, а в медичній установі, не спростовує факту керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, та викликано об'єктивними обставинами.

Даних про те, що огляд проводився за допомогою несправного чи неякісного технічного засобу, в матеріалах справи немає.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, підтверджується, окрім зазначених вище доказів і поясненнями самого ОСОБА_2 від 08 червня 2017 року, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №049688 від 08 червня 2017 року, у яких останній вказав на те, що 08 червня 2017 року близько о 04 годині 20 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода за його участю. Місце ДТП він залишив, так як йому необхідно було торгувати овочами на ринку.

Будь-яких зауважень до складених протоколів у ОСОБА_2 не було.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за вчинені правопорушення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та врахував характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, та наклав стягнення у межах, передбачених законом.

Всі свої висновки суд першої інстанції належним чином вмотивував, надавши відповідь на всі доводи ОСОБА_2, викладені ним у письмових запереченнях.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням викладеного, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.В. Дадашева