Справа № 461/4636/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/783/1276/17 Доповідач: Макойда З. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Львів

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Макойда З.М., з участю представника Львівської митниці ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Львівської митниці ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

цією постановою звільнено ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 МК України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.483 МК України, щодо нього закрито.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №2337/20900/17 від 05 червня 2017 року транспортний засіб марки «Opel Vectra», р.н. WN11172, VIN:W0L0JBF, 2001 року випуску, з бензиновим двигуном обємом 2198 см.куб., 108,0 кВт. з ключем запалення до нього; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії DR/BAН № 1938348; «UPOWAZNIENIE» від 31.05.2017 №5348/2017, засвідчену нотаріусом Pawel Kalita та завірений переклад з польської мови», здійснений присяжним перекладачем української та російської мов Anna Bogusz на 1 арк. - повернуто ОСОБА_3.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник Львівської митниці ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2017 року та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення передбачене даною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці вилученого протоколом про порушення митних правил № 2337/20900/17. Мотивує це тим, що висновок суду першої інстанції є помилковим та необґрунтованим, а сама постанова судді незаконна. Зазначає, що постанова судді не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

На розгляд справи правопорушник ОСОБА_3 не зявися, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду матеріалів в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, виступ представника Львівської митниці ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу представника Львівської митниці ОСОБА_2, перевіривши матеріали адміністративної справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга представника Львівської митниці ОСОБА_2 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст.458 МК України, визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.2 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту даної статті, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів.

З протоколу про порушення митних правил №2337/20900/17 від 05 червня 2017 року вбачається, що підставою складення такого була письмова відповідь, надіслана електронною поштою, від нотаріуса Pawel Bialachowski, який повідомив, що вищевказаний документ містить ознаки підробки та в їхній канцелярії не видавався.

Однак, з матеріалів справи, а саме письмових пояснень ОСОБА_3, вбачається, що останній був присутнім під час видачі йому доручення нотаріусом Pawel Bialachowski, відтак, немає жодних підстав вважати, що доручення від 31 травня 2017 року підроблене ОСОБА_3

Крім того, вважаю, що суддею першої інстанції вірно взято до уваги той факт, що ОСОБА_3 при проходженні митного контролю подав митному органу усі наявні в нього документи, в тому числі і довіреність на автомобіль марки «Opel Vectra», р.н. WN11172, VIN: VIN:W0L0JBF, який не містить жодних ознак підробки чи внесення неправдивих відомостей, тобто такий не викликає жодного сумніву.

Статтею 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють, безпосередньо третій особі.

Згідно ст.245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. У свою чергу ч.4 ст.250 ЦК України передбачено відповідальність представника перед особою, яка видавала довіреність.

Суддя першої інстанції вірно зазначає, що органом доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення Wojewodzka Krystyna та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству ОСОБА_4. При цьому, оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь представника при цьому є необовязкова.

Також суддею першої інстанції вірно зазначено, що у матеріалах справи відсутній документ компетентного органу ОСОБА_4 або України, який би встановив, що вказане вище доручення є підробленим, а відтак, хто є винним у цій підробці.

З наведеного випливає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що документи, подані ОСОБА_3 до митного оформлення містять неправдиві дані, тобто відомості зазначені у них належним чином не перевірені та не спростовані, а тому в його діях відсутні будь-які ознаки вчинення умисного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України для притягнення до відповідальності ст. 352 МК України (ст.483 МК України 2012 року) необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06. 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» (із змінами, внесеними згідно із Постановою ПВСУ №8 від 30.05.2008 року).

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вважаю, що зясувавши фактичні обставини справи, враховуючи вищенаведене, суддя першої інстанції прийшов до вірного висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад порушення митних правил, передбачений ч.2 ст.483 МК України, оскільки останнім, як підставу для переміщення через митний кордон України товару було подано усі наявні документи, які не містять недостовірних відомостей у них, оскільки цей факт в ході розгляду справи не встановлений, тобто останній дотримався, встановленого порядку переміщення товарів через митний кордон України, крім того, дії ОСОБА_3 при проходженні митного контролю свідчать про відсутність в нього умислу на порушення митних правил, а тому суддя першої інстанції прийшов до вірного переконання про звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил та закриття провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ОСОБА_2 залишити без задовольнення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2017 року, якою звільнено ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 МК України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.483 МК України, щодо нього закрито без змін.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_5