АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/524/2017 Постанова винесена суддею Шумейко О.І.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк

3 роки.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою, 23 листопада 2016 року близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_4 керував автомобілем марки «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Героїв Дніпра, 20 в м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову судді Оболонського районного суду від 13 січня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Як зазначає апелянт, висновок суду про те, що його вина у вчиненому правопорушенні доведена зібраними по справі доказами, не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на доказах. Суд, розглядаючи справу, значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, фактично не дослідив жодного доказу, не допитав свідків події і працівників патрульної служби, та маючи клопотання про відкладення розгляду справи, в порушення норм процесуального права, передбачених ст. 268 КУпАП, прийняв остаточне рішення по справі без його участі, чим позбавив можливості здійснити захист своїх прав.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а інші письмові докази суперечать змісту протоколу. Так, протокол містить ряд невідповідностей та дописок, зокрема, після слів Героїв Дніпра дописано цифру 20, а в розділі «відповідальність» - частину статті за якою він притягується до відповідальності, при цьому у формулюванні вчинення правопорушення відсутні дані транспортного засобу, яким він керував під час вчинення правопорушення, а тому, за твердженням апелянта, цей протокол є недопустимим доказом у справі. Проте суд уваги на це не звернув і за відсутністю належних доказів вчинення ним правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфікував його дії за ознаками повторності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, зазначає, що огляд на стан сп'яніння був здійснений в порушення вимог

ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, оскільки ознаки начебто наркотичного сп'яніння визначалися самими поліцейськими, без залучення свідків. В той же час свідки не були очевидцями всіх подій, не вказували про стан сп'яніння, не бачили його автомобіля, а працівники поліції фактично сфальсифікували протокол, оскільки після його складання були відібрані пояснення свідків, тобто докази його винуватості були штучно створені.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_3, допитавши інспектора патрульної поліції ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, у тому числі, про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте ці вимоги закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, розгляді справи в суді та винесенні постанови суддею дотримані не були.

Так, за змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як убачається з матеріалів справи, 23 листопада 2016 року о 04 годині 45 хвилин інспектором роти 5 батальйону 1 УПП в м. Києві ДПП складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 № 925444 відносно ОСОБА_4 за ст. 130 КУпАП, згідно якого 23 листопада 2016 року о 04 год. 30 хв. ОСОБА_4 в

м. Києві по вул. Г. Дніпра, 20, керуючи автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2

ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Зазначений протокол, в якому наявні дописки та виправлення, що підтверджується копією врученого ОСОБА_4 протоколу, та в якому фактичні обставини правопорушення викладені неповно, а тому і не узгоджуються з диспозицією саме ч. 2 ст. 130 КУпАП, хоча і був підписаний ОСОБА_4, проте в матеріалах справи відсутні його пояснення по суті скоєного правопорушення, як і дані про відмову в їх наданні.

На обґрунтування кваліфікації дій ОСОБА_4 за ознакою повторності, тобто за ч. 2 ст. 130 КУпАП, про що взагалі не вказано у викладеній в протоколі суті правопорушення, до протоколу долучена інформація, що 31 серпня 2016 року щодо ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і 08 листопада 2016 року постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 12 місяців.

Крім того, до протоколу долучені письмові пояснення двох свідків, за змістом яких свідків залучили до фіксування факту відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп'яніння о 5 годині 23 листопада 2016 року, тобто після вказаного в протоколі часу вчинення адміністративного правопорушення та складання відповідного протоколу (а.с.2-3).

Не дивлячись на такі недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, наявні суперечності в матеріалах справи та за відсутності будь-яких письмових пояснень ОСОБА_4 щодо фактичних обставин провадження, суддя місцевого суду, без участі ОСОБА_4, пославшись на дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, інформацію щодо притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без будь-якого аналізу цих документів, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, при цьому виклав у постанові фактичні обставини правопорушення без урахування змісту закону, за яким він визнав його винуватим.

До того ж суддя місцевого суду, пославшись у постанові про надходження на адресу суду клопотання від ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи, фактично його не вирішив, що свідчить про недотримання й вимог ст. 268 КУпАП.

За таких обставин, оскільки суддею місцевого суду при підготовці до розгляду справи не були виконані вимоги ст. 278 КУпАП, а під час її розгляду - не дотримані положення ст.ст. 245, 252, 268, 280 КУпАП, судове рішення, постановлене щодо ОСОБА_4 13 січня 2017 року, підлягає скасуванню.

Враховуючи, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення були допущені зазначені вище недоліки, зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та неможливо перевірити пояснення ОСОБА_4 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з огляду на неявку в судове засідання свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, яким неодноразово направлялися судові виклики, суддя апеляційного суду на даний час не має змоги і прийняти остаточне рішення в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 А відтак матеріали справи з протоколом про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2016 року щодо ОСОБА_4 підлягають поверненню до Управління патрульної поліції в м. Києві для виконання вимог ст. 256 КУпАП та додаткової перевірки, тобто усунення вищевикладених недоліків.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки та стягнуто судовий збір - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_4 повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві для виконання вимог ст. 256 КУпАП та проведення додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста О.П.Павленко