Справа № 461/2131/17 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/783/539/17 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року. Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці ДФС Хоми Т.Б., захисника ОСОБА_3, розглянувши у м.Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України

встановив:

Цією постановою ОСОБА_4 визнаний винний у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 186381,98 гривень з конфіскацією предметів порушення митних правил, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0447/209000015/17 від 10.02.2017 року, а саме: автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, 2003 р.в., сірого кольору, об'єм двигуна 1896,00 см.куб., ключ запалення до нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території РП НОМЕР_3. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 15949,04 грн. за зберігання предметів правопорушення на складі митниці; 320 гривень - судового збору.

Згідно з постановою 21.01.2017 року близько 19:38 год., в зону митного контролю м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС в напрямку в'їзд в Україну смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, під керуванням громадянина України ОСОБА_4. Під час здійснення митних формальностей ОСОБА_4 подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України паспорт НОМЕР_4, виданий 09.06.2011 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП НОМЕР_5, згідно якого власником автомобіля є ОСОБА_6, адреса АДРЕСА_1, а також надав доручення (ptlnomocnictwo) від 13.01.2017 року, засвідчене нотаріусом Marta Przybylowska, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, як документ що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля громадянином України ОСОБА_4.

В ході здійснення митного оформлення виникла підозра щодо підробки доручення на користування автомобілем від 13.01.2017 року, тому було прийнято рішення здійснити перевірку автентичності документів, поданих ОСОБА_4, як підставу для переміщення транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, через митний кордон України. На письмовий запит Львівської митниці ДФС від 23.01.2017 року № 1772/13-70-20/10/38 до нотаріуса «Marta Przybylowska», отримано відповідь, згідно якої дане доручення канцелярією нотаріальної кантори не видавалось, нотаріусом Marta Przybylowskaі не підписувалось, а отже є підроблене.

Захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити та зобов'язати Львівську митницю ДФС повернути вилучений автомобіль.

На підтримку своїх апеляційних вимог захисник ОСОБА_3 зазначає, що вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства. Зокрема, судом не взято до уваги того, що довіреність на транспортний засіб ОСОБА_4 була видана без його участі, жодного умислу на вчинення ОСОБА_4 порушення митних правил не було, тобто жодного приховування товарів в розумінні ч.1 ст.483 МК України ним не вчинялось, обставини справи як митним органом, так і судом не було повно досліджені, висновки останніх ґрунтуються лише на припущеннях.

Заслухавши пояснення апелянта в підтримку поданої апеляційної скарги, представника митниці, який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/2131/17 та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у порушенні ч. 1 ст. 483 МК України є передчасним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних доказів у справі, внаслідок чого неможливо зробити однозначний висновок про його винуватість у порушенні вказаних митних правил.

Так, в порушення вимог ст.278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про митне правопорушення, унаслідок чого прийняв до розгляду справу за відсутності усіх необхідних для її правильного вирішення відомостей.

Суддя, розглянувши справу, у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_4. При цьому, достовірно не встановив і не міг встановити хто є власником транспортного засобу, чи зареєстрований він у встановленому порядку у Республіці Польща, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувався цим транспортним засобом ОСОБА_4.

В матеріалах справи знаходиться доручення на користування автомобілеммарки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, 1998 року випуску, яке видане довірителем ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_4 та підпис довірителя завірений нотаріусом ОСОБА_7.

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст.245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч.4 ст.250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність

Орган доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_4 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству Республіці Польща.

Оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь ОСОБА_4 при цьому є необов'язкова.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи є повідомлення Львівської митниці ДФС №025/17 від 10.02.2017 року Мостиському ВП ГУНП у Львівської області про протиправне діяння, яке містить ознаки злочину. Дані про внесення відомостей до ЄРДР за цією заявою відсутні.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою судом першої інстанції, а тому притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення митного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України є передчасним та суперечить вимогам ч.3 ст.467 МК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.483 МК України належним чином не встановлена, оскільки відсутні переконливі докази цього.

Отже, постанову суддіГалицького районного суду м.Львова від 06 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МУ України слід скасувати у зв'язку з необ'єктивністю та неповнотою провадження у справі, а також необ'єктивністю її розгляду.

Таким чином, як висновок митного органу, так і суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 вчинив дії спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, є передчасним. А тому матеріали справи слід направити митному органу для повного та об'єктивного з'ясування всіх невстановлених належним чином обставин справи.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задоволити частково.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України скасувати.

Матеріали протоколу про порушення митних правил № 0447/209000015/17 від 10.02.2017 року складеного відносно ОСОБА_4 направити через Галицький районний суд м. Львова до Львівської митниці ДФС для належного доопрацювання.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Березюк О.Г.