Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/990/17
Провадження №: 3/332/379/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Безлер Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

-за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2017 року о 18-30 годині ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м.Запоріжжя, вул.Гончара,68/2, вчинив насильство в сімї психологічного характеру, що не завдало фізичного болю та не спричинило тілесних ушкоджень, а саме погрожував та ображав гр.ОСОБА_2 Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного у протоколі адміністративного правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд призначити йому адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 1 добу.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї, за що встановлено відповідальність у вигляді громадських робіт на строк від тридцяти до сорока годин або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказам по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АА №709986 від 21.02.2017 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог положень ч.1 ст.256 КУпАП про адміністративне правопорушення, містить обовязкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №709986 від 21.02.2017 року (а.с.1); рапортом чергового ВП від 21.02.2017 року (а.с.2), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.02.2017 року (а.с.5), поясненнями гр.ОСОБА_2 (а.с.6), поясненнями ОСОБА_3 (а.с.7), поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 8).

При цьому обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно із положеннями ст.23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є пенсіонером, ступінь його вини та майновий стан, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 1 добу.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню до ОСОБА_1 адміністративного арешту, передбачених ч.2 ст.32 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено.

Вирішуючи питання негайного виконання постанови суду про застосування адміністративного арешту, суд відповідно до вимог ст.326 КУпАП враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року (Заява №17888/12).

Зокрема у вказаній справі Європейський суд з прав людини дійшов висновку про необхідність забезпечення особі права на ефективний перегляд апеляційною інстанцією стягнення у вигляді адміністративного арешту.

Враховуючи викладене, підстави для звернення постанови суду до негайного виконання відсутні.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 173-2, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 1 (одну) добу.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави понесені судові витрати у сумі 320 грн (триста двадцять гривень) 00 копійок (Банк ГУДКСУ в Запорізькій області р/р 0004, МФО 813015, ЄДРПОУ отримувача 38025372, одержувач : УДКСУ в Заводському районі м. Запоріжжя, код бюджетної класифікації: 22030101 - "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя Л.В. Безлер