Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/762/17
Єдиний унікальний № 317/2003/17 Головуючий в 1-й інстанції - Сакоян Д.І.
Категорія - ст. 130 ч. 2 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_2 та її представника адвоката Деревянко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 20 вересня 2017 року, в якій порушується питання про поновлення строку на оскарження,

в с т а н о в и в:

постановою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 20 вересня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянку України, не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 3 роки. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_2, 06.07.2017 року о 02-05 хв. У м. Запоріжжі по вул. Набережна магістраль, біля буд. 25, керувала автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу ALCOTEST DRAGER 0820 та в медичному закладі відмовилась у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 20.09.2017 року, оскільки вона не була присутня під час розгляду справи та отримала копію постанови лише 26.09.2017 року.

По суті апеляційних вимог ОСОБА_2 посилаючись на необґрунтованість, незаконність постанови через істотне порушення вимог матеріального та процесуального права зазначає, що справи судом проведено розгляд справи та постановлено за її відсутності. Неявка апелянта в судове засідання була обумовлена перебуванням її на лікуванні.

Під час постановлення рішення суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, не дослідив та не врахував особу порушника, її майновий стан, пом'якшуючі обставини. Апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували її місце робот, професію, характеристику, сімейний стан тощо, тому постанова є необґрунтованою та формальною.

Також апелянт вважає, що у зв'язку з неповнотою та необ'єктивним розглядом справи, суд першої інстанції постановив рішення за відсутності фактичних доказів правопорушення.

На підставі викладеного апелянт просить поновити строку на апеляційне оскарження постанови від 20.09.2017 року та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 та її адвокат не приймали участі при розгляді справи, а копію постанови було отримано 26.09.2017, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження і тому вказаний строк підлягає поновленню.

Однак слід зазначити, що суддею місцевого суду були вжиті заходи щодо виклику ОСОБА_2 в судове засідання. На її адресу направлялися повістки про виклик в судове засідання, а також повідомлявся її адвокат під розписку. Відтак суд апеляційної інстанції вважає, що суддя місцевого суду приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення до адміністративної відповідальності обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_2

Щодо вимог апеляційної скарги по суті: суд першої інстанції дослідив в повному обсязі матеріали справи та виконав вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП України повно і всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.07.2017 серії БР № 217409, де зафіксовано суть правопорушення (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), поясненнями свідків (а.с.4, 5), диском з відеозаписом, на якому зафіксовані обставини події.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння і відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Доводи щодо порушень інспекторами поліції порядку оформлення матеріалів справи, також є необґрунтованими і повністю спростовуються відеозаписом долученому до матеріалів справи на якому зафіксовано обставини щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Посилання апелянта та її представника, що ОСОБА_2 відмовилась проходити огляд на стан сп'яніння, оскільки була тверезою, є саме підтвердженням її вини у вчинення правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 130 КУпАП, а не доводами на обґрунтування її невинуватості.

Доводи апеляційної скарги, що судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП також є необґрунтованими, оскільки санкція ч.2 ст.130 КУпАП не передбачає альтернативного виду стягнення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із доводами апелянта щодо порушення процесуальних прав ОСОБА_2 при оформленні матеріалів справи.

Вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною та підтверджується матеріалами справи.

Висновки суду про наявність вини в діях ОСОБА_2 обґрунтовані матеріалами справи. Докази зібрані у порядку та на підставі визначеному законом.

Стягнення суд призначив у відповідності із санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 20 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 3 роки - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області Ю.О. Гріпас