Провадження № 33/780/1095/17 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 147 28.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - адвоката Самойлова Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року,

Коваля Миколу Макаровича, 11 листопада 1937 року народження, проживаючого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Михайлівка Рубежівка, вул. Леніна, 7,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн.00 коп.

Згідно з постановою суду, 15.10.2017 року приблизно о 02 год. 14 хв. на автодорозі Т 1001, в Київській області 8 км., в сторону м. Києва, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що відповідно до територіального обслуговування, працівники патрульної поліції м. Києва обслуговують територію м. Києва та автомагістралі державного значення, і в окремих випадках за розпорядженням начальників районних управлінь при окремому розпорядженні, та ні в якому разі поліція м. Києва не обслуговує територію Київської області, оскільки територія обслуговування Київської області підпадає під юрисдикцію та обслуговування правників патрульної поліції Київської області, а саме Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, тому вважає, що в діях працівників поліції, якими він був зупинений, вбачаються ознаки незаконності перебування на території, яку вони не обслуговують.

Також звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено від якого саме огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння водій відмовився, та не вказано, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві, тобто формулювання правопорушення не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП.

Зазначає, що процедуру освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру драгер він проходив, який не показав ніяких результатів, також в матеріалах адміністративного провадження відсутнє його направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в заклад охорони здоров'я, крім того, на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення його не відстороняли від керування транспортним засобом, що в своїй сукупності вказує на порушену процедуру його освідування на стан алкогольного сп'яніння та неналежне оформлення працівниками поліції матеріалів справи.

Просить, крім іншого, звернути увагу на відсутність в наданій йому копії протоколу про адміністративне правопорушення підписів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що ставить під сумнів достовірність їхньої присутності на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Самойлова Д.Є., які просили задовольнити апеляційну скаргу, інспектора Управління патрульної поліції ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_3, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завдання провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Як убачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 428784 від 15.10.2017 року (а.с.1), в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, він підписаний свідками та ОСОБА_1 без будь-яких застережень;

-поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 15.10.2017 року (а.с.2), з яких вбачається, що вони були присутні при тому, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на визначення стану сп'яніння, спочатку за допомогою приладу алкотестера «Драгер», а потім і у медичному закладі, однак останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку;

В суді апеляційної інстанції надав свої пояснення інспектор Управління патрульної поліції ОСОБА_5 яким був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до яких, автомобіль ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції біля заправки КЛО, через те, що при зміні напрямку руху водій не ввімкнув покажчик повороту, підійшовши до автомобіля патрульні помітили ознаки алкогольного сп'яніння у особи, що керувала транспортним засобом, як виявилось пізніше це був ОСОБА_1, з метою огляду водія на стан алкогольного сп'яніння працівниками поліції було зупинено автомобіль, в якому перебувало двоє осіб, та запропоновано бути свідками при освідуванні водія на проходження стану алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку, після того, як свідки погодились, в їх присутності, ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», однак, водій відмовився від проходження, після чого йому було запропоновано пройти освідування в медичному закладі, що ОСОБА_1 також заперечив, на підставі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, який підписали свідки.

Ці пояснення повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_3, який в апеляційній інстанції пояснив, що 15.10.2017 року приблизно о 02 год. 14 хв. його автомобіль було зупинено працівниками поліції та запропоновано бути свідком при відмові від освідування водія, який керував транспортним засобом «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1, на що, він та пасажирка ОСОБА_4 погодились та в їх присутності працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на визначення стану сп'яніння, спочатку за допомогою приладу алкотестера «Драгер», а потім і у медичному закладі, однак останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку.

Показання ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_3 повністю підтверджуються матеріалами адміністративного провадження, брати під сумнів які у суду немає підстав, тому вважаю, що доводи ОСОБА_1 про те, що він в стані алкогольного сп'яніння не перебував та з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» дув в мундштук, який показав нульові результати, є необґрунтованими та спрямованими на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про упередженість свідка ОСОБА_3 є - малопереконливими, оскільки будь-яких даних про зацікавленість ОСОБА_3 по даній справі матеріали адміністративного провадження не містять, з яких вбачається, що він був зупинений працівниками поліції для освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, раніше ОСОБА_1 не знав, будь-яких відносин з ним не підтримував.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на невідповідність вимогам закону протоколу про адміністративне правопорушення через те, що в копії, наданій ОСОБА_1, відсутні підписи свідків, є необґрунтованими.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 повідомив, що заздалегідь попередив працівників поліції не вписувати в копію протоколу його персональні дані, через побоювання тиску на нього зі сторони особи, на яку він був складений.

Крім того, як вбачається з оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому викладені конкретні обставини справи, вказані прізвища свідків, їх персональні дані, та він підписаний свідками і ОСОБА_1, що вказує на його відповідність та допустимість, як належного доказу в даному адміністративному провадженні та ставить під сумнів доводи апелянта про невідповідність його вимогам ст.266 КУпАП.

Інших достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить, не надав їх і ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді є законною та обгрунтованою, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколюк О.В.