Дата документу 28.03.2017 Справа № 554/1849/17
Справа № 554/1849/17
Провадження № 3/554/860/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 березня 2017 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, директора ТОВ «Крокуль-Плюс», одруженого, ідентифікаційний код НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

Порушник ОСОБА_1, будучи директором ТОВ «Крокуль-Плюс, допустив порушення вимог ч. ч. 1, 2 ст. 84, ч.ч. 1, 2 ст. 115, ч. 1 ст. 116 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП) щодо підстав та терміну надання відпустки без збереження заробітної плати; виплати всіх належних сум працівникам в день звільнення; строків виплати заробітної плати.

Так, наказом №30 від 1 листопада 2016 року згідно довідки №1279 від 16 ОСОБА_2 2016 року, по догляду за інвалідом І гр. психічного розладу, ОСОБА_3 надано відпустку без збереження заробітної плати з 01-04; 07-11; 14-18; 21-25; 28-30 листопада 2016 року. Наказом №32 від 1 грудня 2016 року згідно довідки №1279 від 16 серпня 2016 року, по догляду за інвалідом І гр. психічного розладу, ОСОБА_3 надано відпустку без збереження заробітної плати з 01-02; 05-09; 12-16; 19-23; 26-30 грудня2016 року. Наказом №3 від згідно довідки №1279 від 16серпня 2016 року, по догляду за інвалідом І гр. психічного розладу, ОСОБА_3 надано відпустку без збереження заробітної плати з 03-06; 10-13; 16-20; 23-27; 30-31 січня 2017 року, що є порушенням вимог щодо підстав та терміну надання відпустки без збереження заробітної плати.

Наказом №6 від 30 грудня 2016 року звільнено працівницю експериментального цеху ОСОБА_4 за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України з 30 грудня 2016 року. У табелі обліку використання робочого часу у день звільнення (30.12.2016 р.) значиться позначка «8» год. Проте суму належну від підприємства виплачено 5 січня 2017 року (видатковий касовий ордер №3 від 05.01.2017 р.) у сумі 420,00 грн. та 19.01.2017 р. (видатковий касовий ордер №4 від 19.01.2017 р. у сумі 393,54 грн.

Наказом №2 від 20 січня 2017 року звільнено працівницю експериментального цеху ОСОБА_2 за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України з 20січня 2017 року. У табелі обліку використання робочого часу у день звільнення (20.01.2017 р.) значиться позначка «8» год. Проте суму належну від підприємства виплачено 13 лютого 2017 року (видатковий касовий ордер №8 від 13.02.2017 р.), що є порушенням вимог щодо виплати всіх належних сум працівникам в день звільнення.

Виплату заробітної плати за листопад 2016 року було проведено 6 грудня 2016 року (згідно видаткового касового ордеру від 06.12.2016 № 51). Документи щодо виплати заробітної плати за першу половину листопада 2016 р. не надано, що є порушенням вимог щодо строків виплати заробітної плати.

В судове засідання порушник, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи не явився, заяви про розгляд справи без його участі не подав, в звязку з чим суд визнав причину його неявки неповажною та розглянув справу за його відсутності.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд, враховує Акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 16-01-257/212 (а. с. 4-9) та сам протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а. с. 1-3), які були досліджені в суді.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що ОСОБА_1, порушивши вимоги законодавства щодо підстав та терміну надання відпустки без збереження заробітної плати; виплати всіх належних сум працівникам в день звільнення; строків виплати заробітної плати, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення порушника до адміністративної відповідальності суд враховує характеристику його особи, те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відсутність тяжких наслідків та матеріальних збитків від вчиненого, його щире каяття і приходить до висновку про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення та можливість звільнення порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись його усним зауваженням.

Керуючись статтями 22, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, обмежившись усним зауваженням відповідно до ст. 22 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено або потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко