П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2017 Справа №607/15443/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором ТзОВ «Тернопільський папір»,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Управлінням держпраці у Тернопільській області направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 19-16-57/283 від 21.11.2017 р., - ОСОБА_1, виконуючи повноваження директора ТзОВ «Тернопільський папір» в період з березня по листопад 2017 року вчинила адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 КУпАП, а саме: наказом директора ТОВ «Тернопільський папір» від 09.03.2017 року № 0903-2, затверджені Правила внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Тернопільський папір», однак в порушення вимог статті 29 Кодексу законів про працю України, під час проведення інспекційного відвідування товариством не надано документів, які б підтверджували ознайомлення всіх працівників товариства з вищевказаними Правилами; в порушення вимог частини першої та другої статті 115 Кодексу законів про працю України та частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці», виплату заробітної плати працівникам товариства за жовтень 2017 року здійснено з порушенням встановлених строків її виплати, а саме 09.11.2017 року; статтею 102-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Згідно протоколу (рішення) зборів засновників Товариства № 1/2017 від 27.02.2017 року, призначено директором Товариства ОСОБА_1 (засновника Товариства) з моменту державної реєстрації Товариства. Згідно наказу від 07.03.2017 року № 01-к, ОСОБА_1 приступила до виконання функціональних обовязків директора за сумісництвом та без винагороди з 07.03.2017 року, проте Статутом Товариства не передбачено виконання обовязків Директора Товариства засновником ні безоплатній основі. Штатні розписи Товариства, введені в дію з 09.03.2017 року, передбачають посаду «директор» з посадовим окладом 3400 грн.; згідно розрахунково-платіжних відомостей за період з березня по жовтень 2017 року, заробітна плата директору Товариства ОСОБА_1 не нараховувалась і не виплачувалась, що є порушенням вимог статті 102 частини першої статті 115 Кодексу законів про працю України та частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці». При цьому, відповідно до наданих копій документів, упродовж вищевказаного періоду ОСОБА_1 виконувались посадові обовязки директора Товариства, зокрема приймалися рішення та видавалися накази з питань діяльності Товариства, а саме, з питань прийняття працівників на роботу, звільнення з роботи, надання відпусток, затвердження штатних розписів Товариства, ведення обліку використання робочого часу працівниками, виплати заробітної плати, перебування у відрядженнях тощо.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст розяснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винною себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала повністю та щиро розкаялася.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1, виконуючи повноваження директора ТзОВ «Тернопільський папір» в період з березня по листопад 2017 року вчинила адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 КУпАП, а саме: наказом директора ТОВ «Тернопільський папір» від 09.03.2017 року № 0903-2, затверджені Правила внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Тернопільський папір», однак в порушення вимог статті 29 Кодексу законів про працю України, під час проведення інспекційного відвідування товариством не надано документів, які б підтверджували ознайомлення всіх працівників товариства з вищевказаними Правилами; в порушення вимог частини першої та другої статті 115 Кодексу законів про працю України та частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці», виплату заробітної плати працівникам товариства за жовтень 2017 року здійснено з порушенням встановлених строків її виплати, а саме 09.11.2017 року; статтею 102-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Згідно протоколу (рішення) зборів засновників Товариства № 1/2017 від 27.02.2017 року, призначено директором Товариства ОСОБА_1 (засновника Товариства) з моменту державної реєстрації Товариства. Згідно наказу від 07.03.2017 року № 01-к, ОСОБА_1 приступила до виконання функціональних обовязків директора за сумісництвом та без винагороди з 07.03.2017 року, проте Статутом Товариства не передбачено виконання обовязків Директора Товариства засновником ні безоплатній основі. Штатні розписи Товариства, введені в дію з 09.03.2017 року, передбачають посаду «директор» з посадовим окладом 3400 грн.; згідно розрахунково-платіжних відомостей за період з березня по жовтень 2017 року, заробітна плата директору Товариства ОСОБА_1 не нараховувалась і не виплачувалась, що є порушенням вимог статті 102 частини першої статті 115 Кодексу законів про працю України та частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці». При цьому, відповідно до наданих копій документів, упродовж вищевказаного періоду ОСОБА_1 виконувались посадові обовязки директора Товариства, зокрема приймалися рішення та видавалися накази з питань діяльності Товариства, а саме, з питань прийняття працівників на роботу, звільнення з роботи, надання відпусток, затвердження штатних розписів Товариства, ведення обліку використання робочого часу працівниками, виплати заробітної плати, перебування у відрядженнях тощо.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 19-16-57/283 від 21.11.2017 р. та Витягом з акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 19-16-57/515 ТзОВ «Тернопільський папір».

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто, порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, яка помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення це щире розкаяння винної, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою вона притягується до відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 40-1, 41, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (пятсот десять) гривень в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень в доход держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_2