Справа №583/423/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/125/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 184 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2017 року, якою на

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1

за ч.1 ст.184 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 грн. в прибуток держави,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, оскільки вона належним чином виконує свої батьківські обовязки щодо виховання своєї дитини, а захворіти її донька могла і в школі, однак її як матір ніхто не повідомив про цей факт, натомість до неї прийшли працівники соціальної служби та стали ображати і обвинувачувати в тому, що вона погано займається вихованням своєї дитини. Вважає постанову судді незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Крім того, зазначає, що вона не була повідомлена про дату та час розгляду справи, а копію постанови судді вона отримала лише 17.03.2017, тому просить поновити строк на подання апеляційної скарги.

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.03.2017 ОСОБА_3 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП і на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 грн.

Крім того, постановлено стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді суду першої інстанції малолітня ОСОБА_4 через недогляд матері ОСОБА_3 відвідала Охтирську ЗОШ № 1 хворою з підвищеною температурою.

Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила скасувати постанову судді, а справу відносно неї закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП, повістка, особі яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а згідно п.п.2 і 3 ст.278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як зазначила в своїй апеляційній скарзі та у судовому засіданні ОСОБА_3 вона не була повідомлена про час та місце розгляду відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення ані працівником поліції, який його склав, ані судом, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1) та конвертом із судовою повісткою, де зазначено про її повернення через закінчення терміну зберігання (а.с.11).

Крім того, постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ч.1 ст.285 КУпАП).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч.2 ст.294 КУпАП).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 не була повідомлена про час і місце розгляду справи, при цьому, копію постанови судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.03.2017 вона отримала лише 17.03.2017, а тому, зважаючи на те, що вона не мала можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на цю постанову, то строк на апеляційне оскарження даного рішення судді підлягає поновленню, оскільки він був пропущений ОСОБА_3 з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що постанову суддею було винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки вона належним чином виконує свої батьківські обовязки щодо виховання своєї доньки, то вони є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Так, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови судді, 14.02.2017 малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 через недогляд матері ОСОБА_3 відвідала Охтирську ЗОШ № 1 хворою, з температурою, що було кваліфіковано ст. інспектором з ЮП Охтирського ВП ОСОБА_5 за ч.1 ст.184 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до положень ч.1 ст.184 КУпАП, адміністративна відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють настає виключно за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об'єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб'єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обовязків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обовязків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обовязки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно ч.1 ст.184 КУпАП (зокрема, про обовязки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст.ст.150 і 180 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Зі змісту положень ст.150 СК України вбачається, що батьки повинні піклуватися про здоровя дитини, а саме, якщо дитина захворіла, а батьки не вживають заходів щодо її лікування, то це є порушенням.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, як при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, так при розгляді його в суді першої інстанції була неправильна застосована норма матеріального права (ч.1 ст.184 КУпАП), оскільки не було конкретизовано, у який спосіб ОСОБА_3 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обовязків, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

При цьому, слід зазначити, що у диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП мова йде про неповнолітніх дітей, а не як було зазначено в тексті протоколу про адміністративне правопорушення та у постанові судді суду першої інстанції малолітню дитину, що також потребує посилання на відповідний нормативний акт, оскільки визначення поняття «неповнолітній» і «малолітній» чинне законодавство України трактує по різному (зокрема, ст.1 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», ч.2 ст.6 СК України та ч.1 ст.32 ЦК України.

Крім того, в судовому засіданні при апеляційному розгляді справи було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 вранці не скаржилася своїй матері ОСОБА_3 на поганий стан здоров'я і лише в школі у неї заболіла голова. З приводу недомагання дитина декілька разів зверталася як до вчителів, так і до медичної сестри, але незважаючи на високу температуру у дитини, до матері зателефонувала лише бабуся, яка прийшла провідати онуку в школі, після чого ОСОБА_3 негайно забрала свою доньку і відвезла останню до лікарні.

Вказані обставини підтвердили як особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, так і безпосередньо неповнолітня ОСОБА_4, яка була опитана в суді у присутності своєї матері.

На підставі викладеного, постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає скасуванню на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а справа на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП закриттю.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк подачі апеляційної скарги на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2017 року відносно ОСОБА_3 скасувати через порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норми матеріального права, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.