Дата документу 18.04.2017
ЄУ № 420/494/17
Провадження №3/420/157/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року смт. Новопсков

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Потапенко Р.Р., розглянувши матеріал, який надійшов з сектору превенції Новопсковського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, якому розяснено його права, відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №960889 від 14.01.2017, 14.01.2014 об 11 год. 30 хв. на автомобільній дорозі Т-13-07 89 км передав керування автомобілем ВАЗ-21104, номерний знак НОМЕР_1, громадянину ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що того дня за кермом не перебував та керування автомобілем громадянину ОСОБА_2 не передавав. Вони зі знайомими відпочивали, але він раніше за всіх пішов спати в машину, коли зупинили працівники поліції він спав на задньому сидінні, дозвіл на керування автомобілем він нікому не надавав.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні просив закрити адміністративний матеріал, у звязку з відсутністю в діях особи, стосовно якої склали протокол складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що того дня він був разом з ОСОБА_1 Вони зі знайомими сиділи відпочивали, ОСОБА_1 раніше за всіх пішов спати в машину. Згодом, ОСОБА_2 став прохати взяти автомобіль, щоб покататися. ОСОБА_5 відмовляв його, бо авто не є його власністю, але ОСОБА_2 запевнив його, що буде все добре. Коли їх зупинити працівники поліції, то ОСОБА_1 спав на задньому сидінні автомобіля та не знав хто знаходиться за кермом. ОСОБА_1 дозвіл на керування транспортним засобом ОСОБА_2 не надавав. Під час складання протоколу поняті не були присутні.

Вислухавши ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Хоча законодавчо поняття керування транспортним засобом і не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, повязаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами та передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння. Частиною 2 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно п.2.9 «г» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП.

Факт того, що ОСОБА_1 передав керування автомобілем ОСОБА_2, котрий перебував в стані алкогольного спяніння не доведений і наведене спростовується наступним.

Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на той факт, що ОСОБА_1 передав керування автомобілем ОСОБА_2 спростовується поясненнями даними свідком ОСОБА_5 в судовому засіданні, які узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 Також, жодних доказів того, що громадянин ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння, до матеріалів адміністративного правопорушення та до суду не надано.

Обєктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Отже, лише при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак спяніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Обовязок проходження особами огляду на стан спяніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками спяніння.

В обґрунтування вини ОСОБА_1, в тому що 14.01.2017 він передав керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного спяніння, суду не надано належних доказів.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного спяніння.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду не доведено, що ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного спяніння. Обвинувачення ОСОБА_1 не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, які не свідчать про те, що саме ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного спяніння, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 не надавав дозволу на керування транспортним засобом та не встановлено, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 2 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Новопсковський районний суд Луганської області.

Суддя: