Справа № 196/1264/16-п
№ провадження 3/196/28/2017
ПОСТАНОВА

про закриття справи

13 лютого 2017 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Бойко Ю.О. розглянув матеріал, який надійшов від Управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, фізична особа-підприємець, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) за ст. 41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи,

ВСТАНОВИВ:

До суду від Управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП.

Частиною першою статті 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплату їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 292/4.4-4 від 03.11.2016 року, складеного у відношенні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, витікає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 03.11.2016 року с. Селянівка, Царичанського району Дніпропетровської області, вул. Північна, буд. 38, будучи посадовою особою, відповідальною за додержання законодавства про працю, допустив порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 ЗУ "Про відпустки", якими визначено, що виплата заробітної плати за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надав найманому працівнику ОСОБА_2 щорічну відпустку (наказ від 03.07.2016р. №6) з 04.07.2016р. на 24 календарних дні, але заробітну плату за час щорічної відпустки працівнику було виплачено 15.07.2016р. згідно відомості на виплату грошей №7А від 15.07.2016р.

У ФОП ОСОБА_1 на час перевірки виявлено три укладених безстрокових трудових договорів з найманими працівниками, на виконання робіт: ОСОБА_2, ОСОБА_3 різноробочими та ОСОБА_4 механізатором.

В пунктах 5 укладених трудових договорів з найманими працівниками ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 часи виконання робіт встановлено тільки по 40 годин на тиждень, тобто час початку роботи і закінчення щоденної роботи, надання перерви для відпочинку і харчування не визначені, чим порушені вимоги ст. 57 КЗпП України "Початок і закінчення роботи", ст. 66 КЗпП України "Перерва для відпочинку і харчування". Також в укладених договорах не встановлено надання вихідних днів працівникам, що вказує на порушення вимог ст. 67 КЗпП України про вихідні дні.

Тобто, фактичну тривалість відпрацьованого робочого часу працівників за робочий тиждень, місяць встановити неможливо у зв'язку з недостовірним веденням табелів обліку робочого часу. Таким чином має місце порушення положень ч. 2 ст. 30 ЗУ "Про оплату праці", якими передбачається, що власник зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату у встановленому порядку.

Перевіркою розрахунково-платіжних відомостей, книги наказів ФОП ОСОБА_1 за період січня-жовтня 2016 року встановлено, що фактично заробітна плата найманим працівникам встановлена на рівні мінімальної заробітної плати. Вимогами ст. 95 КЗпП України встановлено, що мінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може проводитись оплата за виконувану працівником місячну, погодинну норму праці (обсяг робіт).

Службовою особою вказується, що враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 укладений трудовий договір з ОСОБА_4 на виконання робіт механізатора, а згідно державного класифікатора професій (ДК 003:2010), професія механізатор є кваліфікованою працею, що потребує певної кваліфікації та яка накладає на працівника матеріальну відповідальність. Тобто, підприємцем при встановленні розміру оплати праці найманому працівнику не враховується складність виконуваної ними роботи та його кваліфікація.

На підставі викладеного зроблено висновок, що при встановленні розміру заробітної плати у трудовому договорі, були порушені вимоги ст. 96 КЗпП України та ст. 6 Закону України "Про оплату праці" щодо диференціації розмірів заробітної плати, які призвели до мінімізації заробітної плати та погіршення становища найманого працівника у порівнянні з діючим законодавством.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані такі документи: копія витягу ОСОБА_2 перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №504/4.4-4 (а.с.3-4), копія відомості про виплату грошей №7А від 15.07.2016 року (а.с.5).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 заявив про необхідність закриття справи, так як за правопорушення, яке ставиться йому у вину, його було вже притягнуто згідно Постанови про накладення штрафу 21.11.2016 року (а.с.14-17). Ним було сплачено штраф у розмірі 1450,00 грн. згідно банківської квитанції ПАТ КБ "Приватбанк" №0.0.670396209.1 від 15.12.1216 року (а.с.18). Крім зазначених вище просив долучити до матеріалів справи такі документи: повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу (а.с.19), матеріали про виявлені порушення вимог законодавства (а.с.20-29), припис про усунення порушень (а.с.30).

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши правову позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши додані до справи документи, встановивши факт повторного притягнення особи до відповідальності за одне і те ж правопорушення, суддя дійшов висновку, що справа підлягає закриттю на підставі пункту 8 статті 247 КУпАП виходячи з приписів статті 61 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41 ч.1, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, ст.ст. 58, 61 Конституції України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі стосовно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити на підставі пункту 8 статті 247 КУпАП у зв'язку наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення .

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суд Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набираєзаконної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5