Справа № 200/6593/17
Провадження № 3/200/1939/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі

головуючого судді Татарчук Л.О.,

при секретарі Плевако Ю.Д.,

за участю прокурора Карпенка Р.І.,

особи, яка притягується ОСОБА_1

до адміністративної відповідальності

його захисників - адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, протокол про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого директором департаменту гуманітарної політки Дніпровської міської ради, що є депутатом Дніпровської міської ради, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 11.04.2017 року, складеного начальником сектору протидії корупції УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України майором поліції ОСОБА_4, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді депутата ДМР, будучи згідно п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення ч. 1 ст. 28 Закону під час участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішення Дніпровською міською радою самостійно публічно не оголосив під час засідання ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Так, 28.09.2016 року в приміщенні Дніпровської міської ради Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область м.Дніпро пр.Дмитра Яворницького, 75 проходила чотирнадцята сесія сьомого скликання, в якій, згідно відповідного протоколу засідання від 28.09.2016 року, брали участь головуючий сесії - міський голова та 54 зареєстровані депутати, в тому числі і ОСОБА_1

На початку засідання чотирнадцятої сесії Дніпровської міської ради сьомого скликання було прийняте рішення міської ради від 28.09.2016 року № 1/14 «Про порядок денний чотирнадцятої сесії Дніпровської міської ради сьомого скликання», згідно п. 2.3 якого, на розгляд ради винесене питання «Про стимулюючі виплати керівництву міської ради, керівникам, заступникам керівників і працівників виконавчих органів міської ради».

Відповідно до п. 2.3 протоколу засідання чотирнадцятої сесії Дніпровської міської ради сьомого скликання від 28.09.2016 року при розгляді питання «Про стимулюючі виплати керівництву міської ради, керівникам, заступникам керівників і працівників виконавчих органів міської ради» виступили: міський голова ОСОБА_5, заступник міського голови ОСОБА_6, секретар міської ради ОСОБА_7 та депутати міської ради ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Після обговорення, голова та 42 депутати міської ради проголосували «За», що підтверджується відповідним протоколом чотирнадцятої сесії сьомого скликання і відомістю результатів поіменного голосування.

Вказані результати голосування відображено у електронній системи голосування «РАДА-В». Голосування відбулося 28 вересня 2016 року о 11:19:38.

Пленарні засідання є повноваженими за умови участі в ньому більше половини депутатів від загального складу ради, тобто більше 33 депутатів ради (п. 1 ст. 30 Регламенту), тобто на період голосування за питання 2.3 «про стимулюючі виплати...» голос депутата ради ОСОБА_1 не був вирішальним та не міг вплинути на результати голосування.

На підставі голосування, головою ради винесене та підписане рішення Дніпровської міської ради від 28.09.2016 року № 5/14 «Про стимулюючі виплати керівництву міської ради, керівникам, заступникам керівників і працівників виконавчих органів міської ради», згідно якого ОСОБА_1, як директору департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, встановлено стимулюючі виплати з 01.10.2016 року у вигляді надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років та щомісячне преміювання у розмірі до 700 відсотків до посадового окладу, яке передбачало збільшення грошового утримання.

Однак, встановлено що ОСОБА_1 не виконав вимоги передбачені ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме самостійно публічно не оголосив про наявність у нього реального конфлікту інтересів до та під час голосування на сесії ради «Про стимулюючі виплати керівництву міської ради, керівникам, заступникам керівників і працівників виконавчих органів міської ради».

Таким чином, у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між його особистим приватним майновим інтересом бажання поліпшити своє матеріальне становище шляхом збільшення кінцевого розміру отриманого доходу, у вигляді голосування за збільшення розміру премій та його представницькими повноваженнями, як депутата ради, який уповноважений представляти відповідну територіальну громаду шляхом участі на сесіях ради, однак використав вказані повноваження для збільшення собі розміру премії, як директору департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради, а саме публічно не оголосив під час засідання Дніпровської міської ради по питанню збільшення розміру премії собі особисто, про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Наявність реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 підтверджується:

1. Приватним інтересом зумовленим можливістю:

- фінансового забезпечення своєї служби за рахунок коштів місцевого бюджету (відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»);

-збільшення собі розміру премії, а саме до 700 відсотків посадового окладу, тобто фактична сума нарахування та виплати в подальшому заробітної плати після прийняття вказаного рішення значно збільшилася, що покращило матеріальне становище ОСОБА_1

Вищенаведене свідчить, що депутат Дніпровської міської ради Дніпропетровської області VII скликання ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме під час участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішення Дніпровською міською радою сьомого скликання від 28.09.2016 року № 5/14 «Про стимулюючі виплати керівництву міської ради, керівникам, заступникам керівників і працівників виконавчих органів міської ради», в тому числі і собі, як директору департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради, самостійно публічно не оголосив під час засідання ради по вказаному питанню про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні даного корупційного правопорушення не визнав та вказав, що в його діях відсутній склад правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

З кінця травня 2016 року він працює директором департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради, приймав присягу та є державним службовцем. Також, складав присягу як депутат.

Пояснив, що рішення «Про стимулюючі виплати керівництву міської ради, керівникам, заступникам керівників і працівників виконавчих органів міської ради», спочатку розглядалось в комісіях, а потім було винесено на сесії Дніпровської міської ради й вважає, що таке рішення є правильним й в даному випадку відсутній конфлікт інтересів. Він особисто підтримав дане рішення, оскільки велика кількість робітників отримали би достатню оплату, було винесено загальне рішення про встановлення граничних розмірів премій, а не конкретно по особам.

Також, вказав, що для складання даного протоколу про адміністративне правопорушення його ніхто не викликав, права та обовязки відповідно до ст.268 КУпАП його не розяснювалися, копії паспорту та свого ІПН він не надавав, майора поліції ОСОБА_4 не знає та не бачив. Однак, зазначив, що спроба вручити йому протокол була.

Захисники адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили суд закрити провадженні по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Прокурор Карпенко Р.І. підтримав обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та просив суд визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП й призначити стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, захисників, перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП, з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня наявність реального конфлікту інтересів та умисел на скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, відсутні відомості та докази, які б достовірно свідчили про наявність у нього особистих інтересів чи обставин, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання своїх посадових обов»язків, а тому вказує на те, що ОСОБА_1 не вчиняв дій, які містять ознаки адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до цієї статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» , реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Тобто, згідно діючого законодавства, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Водночас, об'єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватних (особистих) інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Також, субєктивна сторона правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КУпАП характеризується тим, що воно вчиняється умисно, особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Частиною 1 статті 59-1 (конфлікт інтересів) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це, тобто про конфлікт інтересів, під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні дані які б з достовірністю свідчили про обєктивні та субєктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявності суперечностей між приватним інтересами ОСОБА_1 та його представницькими повноваженнями як депутата Дніпровської міської ради які вплинули на об»єктивність та неупередженість прийняття рішення 5/14 від 28.09.2016 року під час виконання ним вказаних повноважень, відсутні відомості, які б вказували в чому конкретно полягав цей конфлікт інтересів і в чому це виразилося.

Так, як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, станом на 28.09.2016 року ОСОБА_1 є депутатом сьомого скликання Дніпровської міської ради та займав посаду директора департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради.

28 вересня 2016 року в приміщенні Дніпровської міської ради проводилася 14 сесія сьомого скликання, в якій, згідно наданого протоколу засідання, брали участь головуючий сесії міський голова та 54 зареєстровані депутати, в тому числі і ОСОБА_1

На порядок денний цієї сесії за №1/14, у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", виносився ряд питань, в тому числі «Про стимулюючі виплати керівництву міської ради, керівникам, заступникам керівників і працівників органів міської ради» .

Наявний в матеріалах справи протокол засідання сесії від 28.09.2016 року свідчить про те , що усім депутатам, присутнім на сесії, перед початком голосування було оголошено питання, яке було поставлено на голосування щодо надання міському голові, секретарю міської ради, заступникам міського голови з питань діяльності виконавчих органів, керівникам, заступникам керівників і працівникам виконавчих органів міської ради - стимулюючої виплати з 01.10.2016 року у виді надбавки за високі досягнення у праці або за виконанням особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та надбавки за вислугу років та щомісячне преміювання.

Із наведеного вбачається, що питання «Про стимулюючі виплати керівництву міської ради, керівникам, заступникам керівників і працівників органів міської ради» виносилось на засідання Дніпровської міської ради 28 вересня 2016 року у відповідності з пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", було загальновідомим, всі депутати, що приймали участь у розгляді питань порядку денного, були обізнані про винесене на порядок денний сесії питання про стимулюючі виплати керівництву міської ради, керівникам, заступникам керівників і працівників органів міської ради, однак добровільно, без будь якого тиску та примусу, проголосували за вказане рішення переважною більшістю голосів.

Об»єктивних даних, які б достовірно свідчили про спонукання ОСОБА_1 інших депутатів до голосування за рішення 5/14 від 28.09.2016 року на його особисту користь, в матеріалах відсутнє.

Також, дане рішення не встановлювало безпосередню премію ОСОБА_1, а стосувалось взагалі стимулюючих виплат, загального граничного розміру премій.

Крім того, ОСОБА_1, отримавши правовий статус депутата міської ради, відповідно до ч.6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» мав право голосу з усіх питань, які розглядались на сесії.

При цьому голосування депутата є його обов»язком, тобто участь у такому голосуванні є здійсненням депутатом його представницьких повноважень, їх реалізацією, а не здійсненням його приватного інтересу.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 як депутат міської ради, приймаючи участь в даному голосуванні, в силу своїх повноважень самостійно не приймав будь-яких рішень, а приймав такі рішення у складі колегіального органу на сесії Дніпровської міської ради із дотриманні передбаченої законом процедури, тим самим здійснював свої представницькі функції як депутата відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і в межах своїх повноважень.

При цьому, у даній справі не доведено, що колегіальне рішення, яке було прийняте на засіданні сесії, в тому числі і рішення Дніпровської міської ради від 28.09.2016 року №5/14, в голосування якого брав участь ОСОБА_1 є незаконним, та у зв»язку з його прийняттям у ОСОБА_1 був реальний конфлікт інтересів, поняття якого визначено в статі 1 Закону України «Про запобігання корупції», що тим самим свідчить про відсутність об»єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1.

Крім того, наданими до суду матеріалами не встановлено того, що неповідомлення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів вчинене ним умисно, коли він усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків.

Отже, відсутня субєктивна сторона даного правопорушення.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутня наявність реального конфлікту інтересів, суд вважає,. що останній не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Також, в матеріалах справи відсутні достовірні відомості та докази, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 особистих інтересів чи обставин, особистого корисливого інтересу, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання ним своїх посадових обов»язків,

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП, а тому провадження по справі необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» , ч.1 ст. 172-7 КУпАП, п. 1 ст. 247, 283-284, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Татарчук Л.О