Справа № 711/2852/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління національної поліції в м. Черкаси про притягнення громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

28.03.2017 о 12 год. 45 хв. в м. Черкаси по пр. Хіміків 64, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в ЧОНД, висновок № 311. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Повідомив, що дійсно його зупинили працівники поліції, повідомили, що у нього горить фонар заднього ходу, а коли він вийшов із автомобіля, йому повідомили про наявність ознак спяніння, він погодився поїхати до нарколога. Там здав аналіз біологічного середовища сечу. У висновку вказано, що у нього стан наркотичного спяніння. Він наркотиків не вживав, у цьому вину не визнає. Також повідомив, що вживав спортивні таблетки «Чорна мамба».

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п.1ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зіст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно дост.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння № 311 від 28.03.2017, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного спяніння. Вважаю, що медичний висновок проведений належним чином в медичному закладі є достовірнішим доказом по справі

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особою в стані наркотичного спяніння.

Помякшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин не вбачається.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини, відсутності обставини, що помякшують чи обтяжують його відповідальність, його віку вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією статті та не відноситься до альтернативного покарання і є обовязковим.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130 ст.ст.36, 40-1, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в сумі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя: ОСОБА_2