Справа № 645/282/17
Провадження № 3/645/294/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 10, кв. 18,

В с т а н о в и в:

16 січня 2017 року ОСОБА_1, приблизно о 23 год. 20 хв., в м. Харків, рухаючись на транспортному засобі ОСОБА_2, держаний номер НОМЕР_1, по пр. Петра Григоренка, 11, керував зазначеним ТЗ з ознаками алкогольного спяніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Зазначеними діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав, та пояснив, що 16 січня 2017 року рухався по вул.. Петра Григоренко та повернув на вул.. Танкопія, де повернув до гаражів. В цей час його зупинили робітники поліції, мотивуючи тим, що у нього не горіли фари ближнього світла. Коли його зупинили, у нього забрали документи та вимагали пройти огляд на стан спяніння. Оскільки ОСОБА_1 не погодився з правомірністю причиною зупинки, він відмовився від проходження огляду на стан спяніння та викликав поліцію, щоб констатувати факт порушення робітниками поліції його прав. Але, по приїзду іншої патрульної поліції ніяких заяв писати не став, оскільки йому пояснили, що час вже втрачено. Також зазначив, що після 16 січня 2017 року він не писав скарги на робітників поліції стосовно незаконних дій щодо нього, оскільки чекав коли протокол прийде до суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що він перебував у машині під керуванням ОСОБА_1 16 січня 2017 року, коли останнього зупинили робітники поліції. Свідок зазначив, що в той день він не вважав, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння. Він також повністю підтримав пояснення ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що він працює інспектором роти № 8 Батальйону № 2 УПП у м. Харкові, та саме він 16 січня 2017 року складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Свідок зазначив, що причиною зупинки ОСОБА_1 стало непрацююче освітлення щадних габаритів автомобіля, але відразу на вимогу зупинки ОСОБА_1 не відреагував, та був зупинений тільки вже у гаражах біля вул.. Танкопія у м. Харкові. Коли свідок почав спілкуватись з ОСОБА_1 він почув запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1, та останньому було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці або поїхати до медичного закладу, на що останній категоричної формі відмовився, та після чого ще почав пити пиво. Після чого був складений протокол.

Суд за таких обставин, заслухавши ОСОБА_1, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 266054 від 16.01.2017 року, письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складені уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП із зазначенням в них прізвищ, адрес та підписів свідків.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 130 КУПАП передбачає відповідальність за - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не виконав зазначені вимоги Правил, його вина доведена у повному обсязі, права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судом не порушені.

Пояснення ОСОБА_1 про той факт, що він відмовився від проходження огляду на стан спяніння внаслідок незаконних дій робітників поліції не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи та сприймається судом як спроба уникнути останнім відповідальності. Також, ОСОБА_1 на підтвердження своєї позиції не надано суду скарг на неправомірні дії робітників поліції. Також твердження ОСОБА_1, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому останній не зазначив свою згоду на проходження та не пройшов самостійно огляд на стан спяніння.

Суд, враховуючи підвищену небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП .

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент вчинення правопорушення складало 320 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 30, 34, 35, 252, 268, 283, 284, ч. 2 ст. 130 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_2) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_3), на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 (нуль) коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня її вручення особі, щодо якої винесено постанову.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суддя