Справа № 359/1666/17
Провадження № 3/359/1338/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.02.2017 року серія БР № 122385, 18.02.2017 року о 3 год. 15 хв. на 77 км а/д м. Київ м. Ковель в напрямку Києва, водій автомобіля НОМЕР_1 керував з ознаками алкогольного спяніння, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння кінцівок. Від огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не зявився. Клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження в справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Згідно ст. ст. 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, імя та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності).

В порушення даних вимог законодавства, у протоколі про адміністративне правопорушення БР № 122385 від 18 лютого 2017 р., не зазначені в повній мірі відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме у графі «особу встановлено» - відсутні дані документу (дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла), на підставі якого було встановлено особу, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення. При цьому зазначено, особу встановлено за наявними базами. Також зазначено, що ОСОБА_1 є громадянином України.

Так, у ст. 13 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначено перелік документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також перелік документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус. Зі змісту даної норми випливає, що встановлення особи за наявними базами без предявлення паспорта громадянина України не передбачено діючим законодавством.

Це свідчить про те, що інспектором УПП м. Києва, роти № 4 батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 122385 від 18 лютого 2017 р. була неналежним чином встановлена особа відносно якої було складено даний протокол.

В порушення вимог законодавства, у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які відомості стосовно свідків, і в матеріалах справи немає жодних письмових пояснень свідків, які б підтвердили той факт, що ОСОБА_1 відмовився в їх присутності саме від надання пояснень з приводу складеного протоколу.

Із вказаних вище підстав 09.03.2017 року матеріали даної адміністративної справи були направлені на доопрацювання до Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НП України.

06.04.2017 року матеріали справи відносно ОСОБА_1 повернулися до суду після доопрацювання.

З пояснень інспектора УПП м. Києва ОСОБА_2, які останній надав під час доопрацювання матеріалів даної справи, вбачається, що ним був зупинений водій з ознаками алкогольного спяніння, який назвався ОСОБА_1, посвідчення водія при ньому не було. Особу водія було перевірено по базі АРМОР і дані співпали, у звязку з чим на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Також зазначено, що на водія було складено постанову за ст. 126 ч. 1 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія, що свідки були вказані в протоколі і надали свої пояснення, а також, що особу дуло ознайомлено з датою та місцем проведення розгляду справи, про що водій засвідчив своїм підписом.

Вивченням адміністративної справи встановлено, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.03.2017 року належним чином не виконана, недоліки зазначені в ній не усунуті.

В матеріалах справи наявні оригінал та копія протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 122385 від 18.02.2017 року, які суттєво відрізняються один від одного.

Так, в копії протоколу відсутні свідки правопорушення та їх підписи, які зазначені в його оригіналі.

Інспектором в поясненнях вказано, що водія повідомлено про дату та місце розгляду справи, однак це не відповідає дійсності, оскільки ні оригінал протоколу ні його копія не містять дати та часу розгляду справи, а самі матеріали справи будь-яких інших відомостей про належне повідомлення особи правопорушника. Копія протоколу правопорушнику не вручена, доказів відмови останнього від її отримання не має.

В протоколі також відсутні відомості щодо отримання особою посвідчення водія на право керування транспортними засобами та їх вилучення під час складання протоколу.

З пояснень інспектора вбачається, що відносно водія ОСОБА_1 було винесено постанову за ст. 126 ч. 1 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія, однак в матеріалах справи відсутня копія вказаної постанови.

З цього приводу, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, не містить всіх визначених цією статтею даних, а тому не може вважатись достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того в матеріалах справи відсутні дані щодо відсторонення особи від транспортного засобу чи передачу на відповідальне зберігання іншій особі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Між тим, матеріали справи не містять будь - яких даних, які б свідчили про вчинення поліцейським указаних дій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно з ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Наведене вище у своїй сукупності викликає сумнів у доведеності факту керування ОСОБА_1транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що трактується на користь останнього.

У зв'язку із викладеним суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність подій і складу адміністративного правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

На підставі наведеного, керуючись ст. 130 ч. 1 та п.1 ст. 247 КУпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________ .

Суддя : С.М. Вознюк