АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5820/16-п Номер провадження 33/786/31/17Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Гонтар А.А. за участі:

секретаря судового засідання - Жури Н.Л.

захисника - Моторного Ю.С.

апелянта - ОСОБА_3

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Полтава, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого ТОВ «Нова Пошта»

на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 23.11.2016 року

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Згідно із постановою, ОСОБА_3, 23.11.2016 року близько 08.55 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в м. Олександрія Кіровоградської області по вул.. 6-го Грудня 11, керував автомобілем НОМЕР_1. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КП Олександрійський наркологічний диспансер за адресою м. Олександрія, пров. Банний 4.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_3 вбачається, що він не згоден з постановою судді, просить її скасувати, а провадження у справі закрити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він сам в чужому місті під'їхав до працівників поліції щоб спитати дорогу до лікарняного закладу в якому зможуть надати медичну допомогу його батьку, якому стало зле під час керування транспортним засобом. Не заперечує, що напередодні вживав алкогольні напої, однак пояснює це тим, що його батько не вживав спиртного та мав керувати автомобілем.

Натомість, працівники поліції замість допомоги доставили ОСОБА_3 до наркологічного диспансеру де, з порушенням встановленого чинним законодавством порядку, було проведено його огляд на стан алкогольного сп'яніння. Також апелянт наголошує на тому, що накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами якими він керує більше 30 років потягне за собою втрату ним місця роботи та можливості утримування ним, як єдиним годувальником, свою сім'ю. Просить звільнити його від адміністративної відповідальності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова -скасуванню із закриттям провадження по справі, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так, під час апеляційного перегляду ретельним чином перевірені та не знайшли свого підтвердження доводи апелянта щодо порушення порядку огляду його на стан сп'яніння та внаслідок цього безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності.

Зокрема, ці доводи спростовані шляхом допиту лікаря-нарколога ОСОБА_4 та дослідження витребуваних апеляційним судом документів, як щодо кваліфікації лікаря, порядку та методів проведеного нею обстеження ОСОБА_3 на стан сп'яніння, так і щодо відповідності використання лікарем під час медичного огляду сертифікованого технічного засобу.

Таким чином, висновки судді щодо наявності в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , які ґрунтуються на наведених в постанові судді доказах (протокол про адміністративне правопорушення, висновок медичного огляду, пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_3Г.) разом із дослідженими під час апеляційного розгляду письмовими доказами (а.с.1,2,40-43)- є правильними.

Також правильними вважаю висновки судді щодо відсутності доказів дій ОСОБА_3 в стані крайньої необхідності.

В той же час, вважаю слушними доводи апелянта щодо можливості звільнення його від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю діяння.

Так, свідок ОСОБА_5 пояснив в апеляційній інстанції про те, що він попросив свого сина ОСОБА_3 поїхати з ним на батьківщину провідати близьких та могили рідних. При цьому, будучи в минулому професійним водієм, сам керував транспортним засобом ОСОБА_3. Він не заперечував, коли син з родичами ввечері вживав спиртне оскільки з ранку знову сам хотів керувати автомобілем. Коли повертались додому, ОСОБА_5 стало зле. Син пересадив його на пасажирське сидіння, а сам побачивши неподалік поліцейських сів за кермо та попрямував до них, щоб з'ясувати де можна отримати медичну допомогу. Бачив, що син кудись поїхав з поліцейськими, довго чекав. За цей час йому стало краще. Коли син повернувся, потреби в медичній допомозі вже не було. Вони ще деякий час відпочили, потім ОСОБА_5 знову сів за кермо і вони потихеньку поїхали додому.

Такі показання узгоджуються з показаннями ОСОБА_3, який визнає свою вину в керуванні транспортним засобом в стані сп'яніння, стверджує, що працівники поліції його не зупиняли та жалкує про те, що ту невелику відстань до поліцейських він проїхав, а не пройшов. Пояснив це хвилюванням за стан здоров'я свого батька, якому стало зле в незнайомому місті. Крім того стверджує, що звечора він небагато вжив спиртного та вранці вважав себе тверезим. Також стверджує, що готовий сплатити передбачений Законом штраф, але позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його можливості працювати та утримувати свою сім'ю. Надав медичну документацію щодо стану здоров'я своєї дружини, яка наразі оформлює групу інвалідності та потребує значних коштів на лікування. Просить врахувати свою бездоганну характеристику з офіційного місця роботи та проживання, а також його активну громадську роботу та думку членів садового масиву «Сади Мічуріна» головою правління якого він являється (а.с.13-20).

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

В той же час, згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинний КУпАП позбавляє можливості при накладенні стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в повній мірі дотримуватися вимог статей 33-35 КУпАП щодо правил накладення адміністративного стягнення. Санкцією цієї статті також не передбачена можливість накладення стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи та особи правопорушника вважаю, що вчинене ОСОБА_3 правопорушення є малозначним, а тому можливо звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням якого буде достатньо для запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись статтями 22,294 КУпАП суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 23.11.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити і обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А.А.ГОНТАР