Номер провадження 3/243/2394/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» грудня 2017 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Хаустова Т.А., розглянувши матеріали, які поступили від Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

25 листопада 2017 року о 18 годині 10 хвилин в м. Словянськ по вул. Добровольського біля буд. № 7-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, провадилась відеозйомка на камеру АН 00061, вчинивши дане правопорушення вдруге протягом року, ОСОБА_3 Словянського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2017 року, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється на адресу ОСОБА_4 ним не отримується (а.с.11).

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 24 ОСОБА_3 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року : «Звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Як вбачається з диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідальність по ній настає 1) повторне протягом року керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України),

2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України),

3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Таким чином для кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 130 КУпАП необхідно встановити, що особа:

- повторно протягом року керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан;

- або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вищевказаних норм законодавства та диспозиції інкримінованої ОСОБА_1 статті КУпАП, доводить суду, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 130 КУпАП і кожна ця обставина як окрема так і у сукупності з іншими є по суті складовою адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Тобто якщо водій транспортного засобу ухиляється від огляду на стан спяніння, який йому було запропоновано пройти з дотриманням всіх діючих вимог, відповідні його дії та ознаки сп'яніння зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, то це вже є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також, згідно пункту 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що є підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 252 КУпАП Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_3 Словянського міськрайонного суду Донецької області по справі № 243/7416/17 від 11 вересня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, протягом 2017 року, а саме 11 вересня 2017 року, було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та стягнуто з ОСОБА_1 штраф на користь держави у сумі 10200,00 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с.15-16).

Провина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи а саме: Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 094098 від 25 листопада 2017 року, з якого вбачається, що 25 листопада 2017 року о 18 годині 10 хвилин в м. Словянськ по вул. Добровольського біля буд. № 7-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, провадилась відеозйомка на камеру АН 00061, вчинивши дане правопорушення вдруге протягом року, ОСОБА_3 Словянського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2017 року, чим порушив п. 2.5 ПДР України (а.с.3), та іншими матеріалами справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, повторно протягом року.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі, обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Судом також у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується ступінь вини і матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує обставини, що помякшують відповідальність та обирає стягнення в межах санкції, встановленої в межах стягнення, передбаченого ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, оскільки відповідно до ОСОБА_3 Словянського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2017 року до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шість сот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 35, 40-1, 130, 283, 284, 286 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 гривень (двадцять тисяч чотириста гривень) 00 коп., на р/р № 0001 в банку ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код платежу 21081300, , одержувач платежу Донецьке УК, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір на користь держави у сумі 320,00 гривень на доходний рахунок 0001 Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019, , одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Запорізької області через Словянський міськрайонний суд.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5