АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Ванджурака Р.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 03.01.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 03.01.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_3 27.11.2016 року о 01 годині 00 хвилин, по вул. Оболонській, 47 в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням адвокат Ванджурак Р.В. подав в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи апеляційну скаргу, адвокат Ванджурак Р.В. зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не відмовлявся, а наполягав на проведенні огляду у лікаря. Приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку письмовим поясненням свідків, які містяться в матеріалах справи, належним чином не взяв до уваги пояснення ОСОБА_4, не витребував відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, та його захисника Ванджурака Р.В., які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 038029 від 27.11.2016 року, ОСОБА_3 27.11.2016 року о 01 годині 00 хвилин, по вул. Оболонській, 47 в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Також із змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від ознайомлення з протоколом, підписання протоколу та надання пояснення по суті правопорушення. Про свою згоду пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_3 не заявляв та не спростовував у будь-який інший спосіб зміст протоколу щодо його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" або в закладах охорони здоров'я. (а.с. 3).

В судовому засіданні апеляційного суду м. Києва свідок ОСОБА_6 підтвердив факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" або в закладах охорони здоров'я за обставин, вказаних в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

За клопотанням ОСОБА_3 та його захисника ВанджуракаР.В. апеляційним судом було витребувано відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення.

Зміст вказаних відеозаписів доводить факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" або в закладах охорони здоров'я.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7, опитаного апеляційним судом за клопотанням ОСОБА_3, про те, що працівники поліції не виконали вимогу ОСОБА_3 про проходження огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з відеозапису нагрудних відеокамер працівників поліції ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду, зазначаючи, що згоден пройти такий огляд лише за участю захисника. Проте норми КупАП не передбачають обов'язкову участь захисника у проведенні огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" або в закладах охорони здоров'я та не зобов'язують працівників поліції забезпечити участь захисника у вчиненні таких дій.

Разом з тим, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов'язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Водій ОСОБА_3 вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України не виконав та відмовився на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином доводи апеляційної скарги адвоката ВанджуракаР.В. про те, що працівники поліції не надали ОСОБА_3 можливості пройти огляд на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я, спростовуються даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків, відеозаписах з нагрудних відеокамер працівників поліції.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги адвоката Ванджурака Р.В. про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ванджурака Р.В. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 03.01.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя