АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/727/17 Справа № 712/9808/17 Головуючий по 1 інстанції Рябуха Ю. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Биба Ю. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Білоглазенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого водієм в ПП «ОСОБА_5»,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.10.2017 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Крім того, прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 320 грн.

З постанови місцевого суду вбачається, що ОСОБА_3 10.07.2017 о 06 год. 20 хв. на 10 км автодороги Маріуполь-Ялта-Урзуф керував автомобілем MAN-8 н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголя із рота, тремтіння рук). Від продуття DRAGER та проходження медичного огляду в медичному закладі, в установленому законом порядку на стан спяніння, відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.10.2017 та просить закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Апеляційна скарга умотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною через неповне з'ясування судом всіх фактичних обставин справи та її невідповідність загальним вимогам для судових рішень з точки зору її обгрунтованості.

Зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист та розглянуто справу за його відсутності без належного сповіщення про час, дату та місце судового засідання, чим позбавлено можливості дати пояснення щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказує, що судом першої інстанції проігноровано вимоги ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП та роз'яснення, що місяться в постанові Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та не здійснено посилання в судовому рішенні на докази, якими обгрунтовано його винуватість у вчиненому і відсутній їх аналіз.

Стверджує, що свідки, зазначені в протоколі, на час його складання і засвідчення факту відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, перебували на значній відстані, не чули його відмови і не можуть об'єктивно стверджувати про наявність у нього проявів стану алкогольного сп'яніння. Вказані свідки в судове засідання судом першої інстанції не викликались і не допитувались, крім того, не викликався для допиту свідок ОСОБА_5 - безпосередній очевидець подій по факту складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначене, на думку апелянта, також свідчить про незаконність винесеного по справі рішення та відсутність належних доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на те, що зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення його пояснення щодо обставин вчиненого, було відсутнє на момент його підписання, а він підписав протокол в тому місці, який йому вказав працівник поліції ОСОБА_6

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Білоглазенко Л.П., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Так, висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Допитаний судом апеляційної інстанції ОСОБА_3 заперечив наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що будь-яких неправомірних дій він не вчиняв.

Судом апеляційної інстанції за клопотанням сторони захисту вживались заходи для витребування відеозапису по факту складання працівниками поліції щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, шляхом неодноразового направлення в ГУНП в Донецькій області відповідних запитів, однак відповіді не отримано.

Разом з цим, не зважаючи на наведене та позицію ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським РР ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліціїї ОСОБА_6, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 015356 від 10.07.2017 з якого вбачається, що ОСОБА_3 10.07.2017 близько 06 год. 20 хв. на 10 км а/д Маріуполь-Ялта-Урзуф, керував автомобілем MAN - 8 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками акогольного сп'яніння (різкий запах алкоголя з порожнини рота, тремтіння рук), від продуття DRAGER та проходження медичного огляду в медичному закладі в установленому законом порядку на стан сп'яніння відмовився, в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 10.07.2017, відібраних поліцейським роти реагування ГУНП в Донецькій області, про те, що 10.07.2017 о 06 год. 30 хв. на пропозиію працівника поліції продути алкотестер «Драгер», чи прослідувати в медичний заклад для визначення ступеня алкогольного сп'яніння, ОСОБА_3 відмовився в присутності свідків, пояснивши, що він 09.07.2017 о 23 год. вживав пиво та водку, а в подальшому керував транспортним засобом;

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а невизнання останнім в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції своєї вини у вчиненні правопорушення за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, судом розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

Посилання ОСОБА_3 про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП в тій частині, що свідки, зазначені в протоколі, на час його складання і засвідчення факту відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, перебували на значній відстані, не чули його відмови і не можуть стверджувати про наявність у нього проявів стану алкогольного сп'яніння, об'єктивно не підтверджені та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

При цьому, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не оспорював вказані обставини і не подавав зауважень щодо змісту протоколу, зокрема про те, що свідки події не можуть стверджувати про його відмову від проходження відповідного огляду, в тому числі, і в медичній установі. Крім того, ОСОБА_3, на момент складання щодо нього протоколу, не зазначав про наявність свідка події -ОСОБА_5

Інші доводи ОСОБА_3 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, крім того, спростовуються поясненнями останнього, наведеними в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що він вживав пиво 09.07.2017, а 10.07.2017 керував транспортним засобом, від продуття DRAGER та проходження медичного огляду в медичному закладі на стан сп'яніння, відмовився в присутності свідків.

Щодо відсутності вказаних пояснень в протоколі на момент його підписання ОСОБА_3, то вказане, не узгоджується з матеріалам адміністративної справи та будь-якими об'єктивними данними не спростовано.

З приводу посилань ОСОБА_3 на порушення його права на захист та розгляд адміністративної справи за його відсутності, то вони є доречними, однак, в даному випадку, не слугують підставами для скасування постанови від 09.10.2017. При цьому, враховується, що судом першої інстанції, як це вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3 належним чином повідомлявся про день, час та місце судового засідання по факту складання щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлення про яке направлялось по місцю проживання останнього, однак повернулося до суду без вручення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Звертаю увагу, що судом апеляційної інстанції фактично поновлено в правах ОСОБА_3 шляхом проведення апеляційного розгляду за його участю та заслуховування пояснень по факту складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рок, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.10.2017 щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_3 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба