Справа № 366/749/17
Провадження №3/366/493/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В с т а н о в и в:

14 березня 2017 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали від Іванківського відділення поліції Вишгородського відділу поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2017 року близько 04 год. 55хв. в смт. Іванків по вул. Ярова громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, нечітка хода, нерозбірлива мова, від продуття приладу Драгер Алкотест та проходження огляду в медичному закладі відмовився в присутності свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 22.02.2017 року він автомобілем не керував, а тільки стояв поряд та курив цигарки. Автомобіль стояв з вимкненим двигуном та фарами. В цей час повз проїжджав патрульний автомобіль, працівники поліції зупинилися та запитали документи, однак, ОСОБА_1 пояснив, що документи лишив вдома, за кермом автомобіля він не сидів, тому відмовився від продуття приладу Драгер Алкотест.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що 22.02.2017 року він, разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 стояли по вул. Ярова в смт. Іванків біля автомобіля ОСОБА_1 та чекали доки приїде тверезий водій та сяде за кермо щоб відвезти їх по домівках, оскільки вони того дня вживали алкоголь. В цей час підїхали працівники поліції, запитали документи та запропонували ОСОБА_1 продути прилад Драгер Алкотест для встановлення стану алкогольного спяніння. ОСОБА_1 автомобілем не керував, тому він відмовився проходити тест. Працівники поліції викликали двох свідків, які приїхали тільки тоді коли складали протокол. Через деякий час приїхав знайомий, сів за кермо і вони поїхали.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що він з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22.02.2017 року дійсно вживали алкогольні напої. Тому коли прийшов час їхати вони викликали знайомого, який би сів за кермо та відвіз їх. В той час коли вони стояли по вул. Ярова біля автомобіля ОСОБА_1 та чекали підїхали працівники поліції та запитали чий автомобіль, потім запропонували ОСОБА_1 продути прилад Драгер Алкотест для встановлення стану алкогольного спяніння, він відмовився проходити тест оскільки автомобілем не керував. Доки один з працівників поліції складав протокол, інший викликав двох свідків, які через деякий час приїхали.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, оцінивши докази та зясувавши обставини справи,вважає що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Передбаченого ч. 1 т. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особа, що склала адміністративний протокол зобов'язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях правопорушника складу правопорушення.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Також, суд враховує пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в яких зазначено, що ОСОБА_1 22.02.2017 року близько 05 год. 00 хв. автомобілем не керував, як зазначено в протоколі, а був біля нього коли він стояв з вимкненим мотором та фарами на узбіччі дороги. Тобто, працівники поліції не зупиняли його, а тільки підїхали, коли той стояв біля автомобіля. Це ж підтверджується і показами свідків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На основі вищевикладеного, керуючись статтями 130, 245-249, 251, 252, 278-280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя А.А. Корчков