Справа № 307/969/17 Провадження № 3/307/396/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, уродженцем та мешканцем с. Калини, вул. Шевченка 19, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що 03.04.2017 р., о 08.55 год., по вул. Армійській у м. Тячів, ОСОБА_1, на транспортному засобі марки «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_1, надавав послуги з перевезення пасажирів (12 чоловік), по маршруту смт. Буштино м. Тячів, без ліцензії, яка передбачена п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що не займається господарською діяльністю у вигляді перевезення пасажирів. 03.04.2017 р. він їхав у напрямку м. Тячів та по дорозі зупинився декільком особам, яких хотів підвезти. Кошти за перевезення від них не отримував.

Вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП виходячи з наступного.

Статтею 164 ч. 1 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З приписів ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Працівником Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 України - здійснення господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження господарської діяльності перевезення пасажирів, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Частинами 1, 2 ст. 3 та ст. 42 ГК України передбачено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно п. 14.1.36. ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством. Створення (заснування) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, а також володіння корпоративними правами не є підприємницькою діяльністю, крім випадків, передбачених законодавством.

Пунктом 1 частини ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що безліцензійна діяльність - провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії на його провадження, у тому числі провадження ліцензіатом частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, іншої, ніж та, на яку йому надано ліцензію.

Як убачається з вищенаведених нормативно-правових актів, характерною ознакою підприємницької - господарської діяльності є надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 отримав кошти за перевезення пасажирів, що мало місце 03.04.2017 р.

ОСОБА_2 цю обставину заперечує, будь-яких доказів, які б спростовували його твердження, особою, що склала протокол, не надано і не названо.

Приєднані до справи фототаблиці, на яких зображені пасажири автомобіля ОСОБА_2, не підтверджують факту отримання ним грошей, а тієї обставини, що він перевозив пасажирів ОСОБА_2 не заперечує і не заперечував, зазначивши у своєму поясненні працівникам відділу Укртрансбезпеки: «Віз 12 пасажирів з Буштина у м. Тячів, підібрав на дорозі».

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому провадження по справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 245, 247 п. 1, 251, 280, 283 КУпАП, ч.ч. 1, 2 ст. 3 та ст. 42 ГК України, п. 14.1.36. ст. 14 ПК України

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_3