П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 03 вересня 2017 рок в 21 год. 50 хв. керував автомобілем «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 14 по вул. Героїв Дніпра в м. Києві в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_2 зазначає, що 08 вересня 2017 року знаходився в своєму припаркованому автомобілі «Шкода», не рухався, коли в цей момент під'їхав автомобіль патрульної поліції. Інспектор поліції запропонував йому пройти огляд на визначення стану сп'яніння, після чого він проїхав з ними до медичного закладу, де пройшов огляд.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, оскільки в ньому не вказані свідки, а в копії протоколу, який йому вручено не вказана частина ст. 130 КУпАП, яка йому інкримінується.

ОСОБА_2 зазначає, що в матеріалах провадження не міститься направлення водія для проходження огляду в медичний заклад, рапорту інспектора поліції чи письмових пояснень свідків.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього направленню на новий судовий розгляд.

В судове засідання 20 грудня 2017 року ОСОБА_2 не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Будь - яких клопотань від нього не надходило.

В попередньому судовому засіданні 11 грудня 2017 року він заявив, що є невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки автомобілем не керував та не перебував в стані наркотичного сп'яніння.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є мотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Оскаржуючи судове рішення, апелянт зазначає, що постанова суду підлягає скасуванню, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам законодавства з тих підстав, що ньому відсутні дані про свідків та відсутня частина ст. 130 КУпАП, яка ставиться йому в провину.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 424002 від 03 вересня 2017 року (а.с. 1), в ньому наявні відомості всі відомості, зокрема частина 1 ст. 130 КУпАП, яка ставиться в провину ОСОБА_2

Що стосується доводів апелянта про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення свідків, то апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції № 006751 від 06 вересня 2017 року, ОСОБА_2 проходив огляд в медичній установі в присутності поліцейського ОСОБА_3, під час якого було встановлено, що ОСОБА_2 перебував в стані наркотичного сп'яніння.

Як в апеляційній скарзі, так і під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_2 стверджував, що за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, належним йому автомобілем «Шкода», він не керував, а сидів в його всередині, при цьому двигун не працював.

Судом оцінюються докази в сукупності та в разі достатності і взаємозв'язку приймається рішення про доведеність вини особи, чи протилежне.

В своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 стверджував, що на час, коли інспектор поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння він водієм не був, оскільки транспортним засобом не керував.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_2 ознайомлений з правами та обов'язками.

В той же час, відповідно до письмових пояснень, написаних ним власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення, він тільки написав про те, що здав аналізи під час огляду. Будь - яких зауважень стосовно того, що він не керував автомобілем, ОСОБА_2 не заявив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та повернути справу на новий розгляд в суд першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 294 КУпАП, за результатами розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та закрити провадження у справі, скасувати постанову та прийняти нову, тобто прийняття рішення, про яке просить апелянт, не передбачено законом.

Враховуючи викладене, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції зроблений правильний висновок про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун