Справа № 346/5213/17
Провадження № 33/779/532/2017
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Димашок В. П.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою (далі АС) на постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 13 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 не працюючий, громадянин України,?

визнаний винуватим за ст.185, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст.185 КУпАП у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) грн.;

- за ч.1ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік;

На підставі ст.36 КУпАП визначено ОСОБА_2 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

З постанови судді вбачається, що 09 листопада 2017 року о 22 год. 30 хв. в м. Коломия по вул. Л. Українки ОСОБА_2 в громадському місці перебував в п'яному виді, голосно кричав, шарпав за формений одяг. Висловлювався нецензурною лайкою, чим своїми діями вчинив злісну непокору законній вимозі працівникам поліції, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП;

Крім цього, ОСОБА_2 09 листопада 2017 року о 22 год. 55 хв. в м. Коломия по вул. Котляревського, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в лікарні відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй АС з доповненнями ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Просить постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 13 листопада 2017 року щодо нього скасувати, закривши провадження за відсутності події та складу адміністративних правопорушень.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було роз'яснено його права передбачені ст.268 КУпАП.

До початку судового засідання від ОСОБА_2 поступило доповнення до апеляційної скарги, в яких він просить долучити їх до апеляційної скарги та допитати по справі свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, які апеляційним судом прийняті, а клопотання викладені у них, задоволено.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень і пояснив, що дійсно 09 листопада 2017 року близько 22 год. 30 хв., він разом зі своїми товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стояли і курили в дворі його будинку по АДРЕСА_1. Пізніше, він разом із товаришами сів в свою машину, завів її, щоб розігріти та загнати її в гараж. В цей час на територію його господарства (у двір) до них підійшли патрульні поліції, та вказали на різкий запах алкоголю з машини, і почали стверджувати, що він вживав алкогольні напої. Коли вказані товариші почали стверджувати поліцейським, що тільки вони вживали алкогольні напої, оскільки були в гостях, їх слова поліцейські до уваги не брали, та викликали ще один наряд поліції, після чого наділи на нього кайданки та посадили в машину, і направились в центральну лікарню. Приїхавши в лікарню, він почав вимагати сертифікат придатності алкотестера, на що йому відмовили, після чого він відмовився від проходження тесту. Ніякого опору працівникам поліції не чинив, в їх адрес нецензурною лайкою не виражався. Вважає, що працівниками поліції було грубо порушено його спокій і ними щодо нього було вчинено незаконне його затримання.

Крім цього, в засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 вказав, що в судді першої інстанції говорив, що є не винуватим у вчинених правопорушеннях, натомість в постанові судді вказано, що він визнав свою вину повністю та розкаюється. Також в постанові суду не зазначено, що він просив суддю про перенесення розгляду справи, у зв'язку з тим, що не встиг укласти договір про надання йому правової допомоги, на що суддя відмовив, тим самим порушив його право на захист.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, просить провадження у справі закрити.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 повністю підтвердила пояснення ОСОБА_2 Крім цього, зазначила, що 9 листопада 2017 року вечором ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, та взагалі не вживав алкогольні напої, а працівники поліції без будь-якого виклику вдерлись в її господарство, без причин звинутили її чоловіка у пянстстві, наділи на нього кайданки, поводились з ним грубо та відвезли його в медичний заклад.

В засіданні апеляційного суду свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що 9 листопада 2017 року вечором вони перебували в гостях у ОСОБА_2 і останній дійсно не перебував в стані алкогольного сп'яніння та не керував транспортним засобом, і не вчиняв злісної непокори працівникам поліції, не шарпав їх за формений одяг та не висловлювався в їх адрес нецензурною лайкою, ніякої непокори їм не вчиняв.

Однак на нього було надіто кайданки, а згодом складено протокол про адміністративне правопорушення нібито за керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Свідки та ОСОБА_2, в судовому засіданні апеляційного суду вказали, що протокол щодо останнього складався біля лікарні, а не на АДРЕСА_1, як вказано в протоколі серії БД №393109 від 09.11.2017 року.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, який просить скасувати постанову, а провадження закрити; пояснення сідків ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та додані документи, вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, положенням ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Щодо покликань ОСОБА_2 в АС про те, що він заявляв клопотання в суді першої інстанції про бажання мати захисника, то вони є слушними. В постанові судді не відображено, що ОСОБА_2 роз'яснювались його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Стосовно покликання ОСОБА_2 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи та показаннями свідків під час апеляційного розгляду.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративнихо правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП та накладенні стягнення на ОСОБА_2, суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.

З оскаржуваної постанови судді не вбачається, що він дійсно досліджував наявні в матеріалах справи докази і надав їм належну правову оцінку. Також у вказаній постанові відсутні будь-які пояснення щодо вказаних правопорушень, які давалися в суді першої інстанції.

Так, статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 09.11.2017 року вбачається, що о 22.30 годині ОСОБА_2 в м. Коломия по вул. АДРЕСА_1, вчинив злісну непокору на законні вимоги працівників поліції, голосно кричав, шарпав за формений одяг, висловлювався нецензурною лайкою, чим своїми діями вчинив злісну непокору законній вимозі працівникам поліції, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України N 8 від 26.06.92р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Однак, при дослідженні вищевказаного протоколу встановлено, що у ньому не розкрито об'єктивної сторони правопорушення, а суть адміністративного правопорушення викладена формально, не конкретно, загальними фразами і не відображає усіх кваліфікуючих ознак, передбачених ст.185 КУпАП.

В порушення вимог ст.256 КУпАП, в протоколі не вказано в чому саме проявлялась злісна непокора порушника, яка законна вимога була висунута працівниками поліції до ОСОБА_2 яку він в подальшому не виконав та не надано будь-яких фактичних даних, які б вказували на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 цього Кодексу.

Наведені обставини залишились поза увагою судді першої інстанції який в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, не з'ясував інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому його висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 цього Кодексу не ґрунтується на зібраних матеріалах справи.

Розглянувши справу, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки, в матеріалах справи відсутні достовірні докази його вини у вчиненні цього правопорушення.

В іншому протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено тільки про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, однак, будь-яких інших об'єктивних доказів щодо керування транспортним засобом, вказаний протокол не містить. Будь-яких пояснень інших свідків, щодо самого факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння до протоколу надано не було.

Наявність в матеріалах справи протоколів про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП щодо ОСОБА_2 не є достатніми доказами його винуватості, а тому постанову Коломийського міськрайонного суду від 13 листопада 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаними статтями названого Кодексу слід скасувати, на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу, тобто за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

За таких обставин, АС з доповненнями ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 13 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк