АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/97/17 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. з участю:

- захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

- потерплого ОСОБА_3,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду від 23 січня 2017 року провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі про адмінправопорушення суд першої інстанції зазначив, що причиною даної дорожньо-транспортної пригоди був пішохід ОСОБА_4, яка переходила проїзну частину дороги поза пішохідним переходом та створила аварійну ситуацію, внаслідок якої відбулось зіткнення транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду поновити, скасувати зазначену постанову Тернопільського міськрайонного суду та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вважає, що у даній дорожньо-транспортній пригоді винуватим є ОСОБА_1, оскільки саме він порушив вимоги п.12.1; 12.3 ПДР України, в зв'язку з чим було пошкоджено транспортні засоби та завдано матеріальних збитків.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши потерпілого ОСОБА_3, який просить строк на апеляційне оскарження постанови поновити та задовольнити його апеляцію, скасувавши постанову судді та прийнявши нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у порушенні вимог ст.124 КУпАП, та захисника,яка вважає оскаржену ухвалу законною та обґрунтованою, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, а в задоволенні апеляційної скарг відмовити з наступних підстав.

Згідно протоколу судового засідання (а.с.36) справу було розглянуто без ОСОБА_3 і згідно заяви від 16 лютого 2017 про видачу копію постанови суду від 23 січня 2017 року він її отримав 1 березня 2017 року, що свідчить про поважність причин пропуску строку оскарження і є підставою для його поновлення.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку порушення ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, ці вимоги закону у повній мірі були дотримані при вирішенні справи судом першої інстанції і місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність достатніх доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №055481 від 25 жовтня 2016 року, того ж дня близько 18год. 40хв. в м.Тернополі по вул.Протасевича, 14, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 520, д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який у свою чергу здійснив зіткнення із транспортним засобом марки Audi 180, д.н.з. НОМЕР_3, що зупинився попереду та який пропускав пішохода, який переходив проїзну частину дороги, внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3 (в), 13.1, 12.1 ПДР України.

Разом з тим, як вбачається з постанови Тернопільського міськрайонного суду від 22 листопада 2016 року, при розгляді вказаного протоколу і доданих до нього матеріалів суд прийшов до висновку про необхідність їх направлення до Департаменту патрульної поліції для дооформлення у зв'язку з неналежним оформленням схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки на ній не зазначено відомостей про місце зіткнення траспортних засобів, відсутні також відомості про сліди гальмівного шляху, їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення даної справи.

Однак, в подальшому департаментом поліції зазначені вимоги суду не були виконані і матеріали справи повторно направлені до суду без усунення наявних недоліків, що при новому розгляді, позбавило суд першої інстанції можливості об'єктивно встановити усі обставини даної справи про адмінправопорушення, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження по даній справі у зв'язку з недоведеністю вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З таким висновком суд апеляційної інстанції також погоджується, оскільки належні докази, які би з достатньою повнотою беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП та спростовували його пояснення, в матеріалах справи відсутні.

Так, згідно пояснень ОСОБА_5, він керуючи технічно справним легковим автомобілем НОМЕР_4, коли побачив, що автомобіль НОМЕР_5, який рухався попереду, різко затормозив, то він дотримуючись ПДР, не здійснюючи жодних небезпечних маневрів, не прискорюючись і не гальмуючи, змінив смугу свого руху, однак на своєму шляху виявив перешкоду, а саме у жінку-пішохода, яку він раніше не міг помітити через габарити автомобіля, який рухався попереду. Тоді, перебуваючи в аварійній ситуації він вжив заходів для уникнення наїзду на людину, внаслідок чого відбулося зіткнення з ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_6.

Встановлені в судовому засіданні обставини підтверджують пояснення ОСОБА_1

Так, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду від 23.11.2016 року пішохода ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 127 КУпАП, а саме у порушенні п.п.4.14г. ПДР України, що виразилось у тому, що вона 25 жовтня 2016 року близько 18 години 40 хвилин, в стані спяніння, по вулиці Протасевича у м.Тернополі переходила проїзну частину поза пішохідним переходом, внаслідок чого створила аварійну ситуацію, в результаті якої сталося зіткнення транспортних засобів - марки BMW 520 під керуванням ОСОБА_1, марки ВАЗ 21099 під керуванням ОСОБА_6 та транспортного засобу марки Audi 80 під керуванням ОСОБА_3

Наведені обставини підтверджуються також даними копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №963466 від 25 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_4 і письмових пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які долучені до матеріалів даної справи.

Крім того, допитаний під час апеляційного розгляду в якості свідка учасник ДТП ОСОБА_6, підтвердив, зокрема те, що автомобіль ОСОБА_1 рухався зі швидкістю близько 50 км/год. позаду нього, а перед його, ОСОБА_6, автомобілем рухався автомобіль потерпілого, який змушений був різко зупинитися через те, що на проїжджій частину раптово зявився пішохід, яка рухалась в напрямку правого відносно них узбіччя.

В апеляційній скарзі не наведено конкретних обставин справи, які би спростовували наведені обставини та пояснення ОСОБА_5 і беззаперечно підтверджували, що останній об'єктивно був спроможний виявити пішохода, який переходив дорогу в недозволеному місці, та міг безпечно об'їхати і його, і транспортний засіб потерпілого.

Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.12.3. ПДР України, виходять за межі висунутого звинувачення, оскільки згідно з протоколом про адміністративне правопорушення таке порушення не ставилось у вину ОСОБА_1, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не можуть бути предметом судового розгляду.

З урахуванням усіх наведених обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 є вірним, а тому підстави для скасування оскарженої постанови і задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 23 січня 2017 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9