Справа №591/5409/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/475/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду, від 20 листопада 2017 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, пр т ОСОБА_4АДРЕСА_1,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми, від 20 листопада 2017 року, ОСОБА_3 підданий до адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік, у звязку з тим, що він 26.09.2017р. о 22 год. 33 хв., рухаючись в м. Суми по пр у ОСОБА_4, поблизу будинку № 52, керував транспортним засобом автомобілем марки «Талбот Харізон», реєстраційний № НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Наявність стану алкогольного спяніння у водія ОСОБА_3 був встановлений в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу з застосування технічного засобу газоаналізатора марки «Alcotest Drager 6810» № 2289.

За результатами тесту у водія ОСОБА_3 було виявлено 0,79% проміле алкоголю.

На постанову судді від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про її скасування та закриття провадження в справі у справі, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що cудом не було повно, всебічно та об'єктивно зясовані всі обставини справи, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Так, ОСОБА_3 вказує, що він не погодився з результатами його огляду на стан спяніння, а тому поліцейський повинен був направити його для проведення огляду до медичного закладу, але поліцейський цього не зробив, чим порушив вимоги ст. 266 КупАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. ОСОБА_3 зазначає, що працівники поліції, в силу його необізнаності та того факту, що він перебував в стресовому стані, змусили його підписати акт огляду.

Крім того, ОСОБА_3 скаржиться на те, що в матеріалах справи зазначено, що його огляд проводила сержант ОСОБА_5, а насправді огляд здійснювала інша особа.

На думку ОСОБА_3, поліцейські порушили вимоги вищевказаноїІнструкції, та не надали сертифікати відповідності і свідоцтва про повірку технічного засобу - «Alcotest Drager 6810». Заводський номер приладу «Alcotest Drager 6810» зазначений у протоколі, не співпадає з номером чеку «АРАМ 2289», який відображає результат тестування. Суд не виконав його вимогу про зобовязання поліцейського ОСОБА_5 надати інструкцію з експлуатації «Alcotest Drager 6810» для правильного вирішення даної справи.

На думку ОСОБА_3, всі ці обставини вказують на незаконність прийнятого рішення судом першої інстанції відносно нього.

Будучи повідомленим про час та місце апеляційного розгляду справи, ОСОБА_3 участі у апеляційному розгляді не приймав.

Дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 245; 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, суддею встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Пункт 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України встановлює заборону водіям керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки ОСОБА_3, як особа, що керує транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного спяніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, результатами огляду на стан спяніння ОСОБА_3 здійсненого з застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатора марки «Алкотестер Драгер», згідно якого за тестом № 1229, від 26 вересня 2017 року, у ОСОБА_3 було встановлено наявність алкоголю в організмі в розмірі 0,79 проміле, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а. с. 4 5).

Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

Будь яких підстав вважати, що вказані результати обстеження, як докази які є недопустимими в підтвердження факту перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння під час керування ним транспортним засобом, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про те, що він не був згоден з результатами огляду та йому не було запропоновано в передбаченому законом порядку пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі, не заслуговують на увагу, оскільки розд. 1 п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України, від 9 листопада 2015 року, № 1452/735, передбачена можливість огляду на стан сп'яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

У матеріалах справи, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення, а також при перегляді відеозапису з нагрудних камер поліцейського відсутні докази незгоди ОСОБА_3 з результатами проведеного огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_3 з результатами перевірки за допомогою вказаного технічного засобу погодився, затвердивши це своїм особистим підписом (а. с. 3). Твердження ОСОБА_3 про те, що працівники поліції, в силу його необізнаності та того факту, що він перебував в стресовому стані, вимусили його підписати акт огляду на місці, жодним доказом не підтверджується і спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Що стосується доводів апеляції про те, що начебто огляд ОСОБА_3 проводила сержант ОСОБА_5, а насправді огляд здійснювала інша особа, не спростовує вини ОСОБА_3 у скоєному, так як законодавством не заборонено, щоб під час складання протоколу про адімністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння тест на стан спяніння проводив інший поліцейський.

Крім цього, ОСОБА_3 скаржиться на те, що поліцейські порушили вимоги Інструкції, не надавшили сертифікати відповідності і свідоцтва про повірку технічного засобу газоаналізатора марки «Alcotest Drager 6810», оскільки ці доводи спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якої видно, що ОСОБА_3 не порушував питання про надання йому на ознайомлення даних документів.

Твердження апелянта про відмову суду у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про надання поліцейськими інструкції з експлуатації «Alcotest Drager 6810» для правильного вирішення справи, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції і не виключають винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інситанції дійшов до висновку, що доводи ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, суперечать наявним в матеріалах справи фактичним даним, є необґрунтованими та спростовуються належним чином встановленими та дослідженими, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, доказами по справі.

За наведених обставин, враховуючи, що судом першої інстанції були дотримані вимоги ст. 33 КУпАП, при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_3 адміністративного стягнення, підстав для зміни чи скасування постанови суду, а відповідно, і для задоволення апеляційних вимог, не вбачається.

Керуючись, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду, від 20 листопада 2017 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.