Провадження № 33/792/254/17
Справа № 686/6522/17 Головуючий в 1-й інстанції Дручкова С.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 ОСОБА_1 Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника Гаджука В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гаджука В.О. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_1 та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно із постановою судді, о 00 годин 30 хвилин 25 березня 2017 року. ОСОБА_2 біля будинку по вул. Західно-Окружна, 5/2 у м. Хмельницькому, керував автомобілем «Audi-100», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 адвокат Гаджук В.О. просив постанову судді місцевого суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Указував, що оскаржувана постанова не обґрунтована, не вмотивована та містить посилання на обставини, які не мали місця. Зокрема не розкрита суть порушення, яке інкримінується в вину ОСОБА_2, у чому саме воно полягає та не зазначено, якого саме встановленого порядку не дотримано винним.

Посилався на те, що пояснення свідків не можуть визнаватися належними та допустимими доказами та відповідно до п.2.5 ПДР в редакції, яка була чинною на день події, тобто 25 березня 2017 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Однак, 25 березня 2017 року жодний працівник міліції не вимагав від ОСОБА_2 пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння. Стосовно ОСОБА_2 склав протокол працівник поліції.

Захисник посилався на те, що виходячи із змісту п.2.5 ПДР працівники поліції станом на 25 березня 2017 року не мали повноважень на пред'явлення вимоги водію пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння. Тому перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння та/або наявність ознак стану алкогольного сп'яніння жодним належним чином не доведено. Дана обставина не знайшла підтвердження в процесі вивчення відеозапису у суді першої інстанції та, на думку захисника, це констатує про недотримання працівниками поліції вимог ст.266 ОСОБА_1.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника Гаджука В.О. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.

Суд першої інстанції, дослідивши обставини вчиненого ОСОБА_2, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його вини у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_1.

Вина ОСОБА_2 у скоєному адміністративному правопорушенні обґрунтовано підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №119784 від 25 березня 2017 року, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «ДРАГЕР» для визначення стану сп'яніння.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 ОСОБА_1 настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до ст.245 ОСОБА_1 завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Уважаю, що суд першої інстанції дослідивши представлені матеріали адміністративної справи, прийняв законне рішення і в повному обсязі виконав вимоги ст.245 ОСОБА_1.

Як видно з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №119784 від 25 березня 2017 року, ОСОБА_2 підтвердив факт вживання ним алкоголю, про що зазначив у протоколі та власноручно підписав його. Інших будь-яких пояснень він не надавав.

У зв'язку з тим, що в ОСОБА_2 були явні ознаки алкогольного сп'яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, від чого водій відмовився в присутності двох свідків.

За таких обставин уважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_1.

Водночас апеляційний суд підтримує позицію місцевого суду з приводу того, що згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов'язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних засобів чи токсичних речовин.

Дії ОСОБА_2 обґрунтовано кваліфіковано місцевим судом за ч.1 ст.130 ОСОБА_1, тобто як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції з додержанням вимог ст.33 ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Не можуть бути взяті до уваги доводи захисника Гаджука В.О., викладені в апеляційній скарзі виходячи із наступного.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку встановленому ст.266 ОСОБА_1 з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року №1452/735, а також «Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Тому відповідно до приписів та вимог ст.266 ОСОБА_1 та вищезазначених Інструкцій, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Оскільки після відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу, працівниками поліції було запропоновано проведення такого огляду в закладі охорони здоров'я від якого водій відмовився у присутності двох свідків, тому порядок проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння не порушений, та є дійсним, оскільки був проведений відповідно до вимог ст.266 ОСОБА_1.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_1, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин постанова судді відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст.294 ОСОБА_1,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гаджука В.О. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду М.С. Матущак