П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження закрите у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

потерпілих ОСОБА_5,

ОСОБА_9,

представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження закрите у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 15 липня 2017 року в 11 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Субару», номерний знак НОМЕР_1, рухався по автодорозі Київ - Одеса, в порушення п. п. 8.4 (б, г), 10.1, 10.4, 16.11 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), при виконанні маневру повороту ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «Део», номерний знак НОМЕР_2, який рухався у напрямку м. Одеси, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги захисник ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення про порушення ОСОБА_3 п. п. 8.4 (б, г), 10.1, 10.4, 16.11 ПДР України вийшов за межі складеного протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 від 19 липня 2017 року, оскільки в ньому вказано, що останній порушив лише один п. 10.4 ПДР України.

Захисник ОСОБА_2 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3, складений 05 жовтня 2017 року сфальсифікований, оскільки в ньому були дописані інші пункти ПДР України, що не відповідає фактичним обставинам дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП).

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що ДТП сталася на перехресті, в той час, коли положення п. 10.4 ПДР України регулюють відносини водіїв транспортних засобів за перехрестям. Захисник зазначає, що висновки експертів, які містяться в матеріалах провадження, не відповідають дійсності та фактичним обставинам ДТП.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КК України.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку яких підтримала потерпіла ОСОБА_5, пояснення потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_7, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчинені адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Судом була допитана особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, потерпілий ОСОБА_9, свідок ОСОБА_10, досліджений протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, протокол огляду місця ДТП, акти огляду та тимчасового затримання транспортних засобів, письмові пояснення учасників ДТП, висновок експерта № 70 від 31 серпня 2017 року.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов правильного висновку про невідповідність дій водія ОСОБА_3 п.п. 8.4 (б, г), 10.1, 10.4, 16.11 ПДР України. Вказані пункти ПДР України зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому доводи апелянта про те, що суд вийшов за межі того, що викладено в протоколі є необґрунтованим.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3, він, виїжджаючи з другорядної на головну дорогу, не побачив встановлений тимчасово знак, у зв'язку з проведенням ремонтних робіт, який дозволяв йому здійснювати поворот лише праворуч.

Враховуючи те, що автомобіль, який рухався по головній дорозі ліворуч пригальмував, пропускаючи його, він повернув ліворуч, при цьому не очікував, що ліворуч по зустрічній смузі рухається автомобіль «Део» під керуванням ОСОБА_9

На його думку, саме порушення ОСОБА_9 вимог ПДР України і стало причиною ДТП.

З приводу цього, апеляційний суд зазначає, що виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справу в межах висунутого обвинувачення і стосовно конкретної особи.

Враховуючи те, що уповноваженою на те особою був складений протокол стосовно ОСОБА_3, який в подальшому був направлений до суду, в даному провадження суд може зробити висновок про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення лише в діях ОСОБА_3

З огляду на це, апеляційним судом, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, перевіряється законність рішення суду першої інстанції, ухваленого щодо ОСОБА_3

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, він не заперечує того, що здійснив поворот ліворуч за наявності встановленого знаку, який дозволяв виконувати такий маневр лише праворуч. ОСОБА_3 пояснив це тим, що цього знаку він не бачив.

Відповідно до схеми місця ДТП, для водіїв, які виїжджали на головну дорогу - трасу Київ - Одеса на ділянці дороги, де сталась ДТП, діяли знаки 2.1. - «Дати дорогу», 1.2 (в) - «Двосторонній рух» та 4.2. - «Рух праворуч».

Відповідно до п. 2.2 (б) ПДР України, водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати а її зміну.

З огляду на це, доводи ОСОБА_3 про те, що він здійснив поворот ліворуч, оскільки не бачив дорожнього знаку 4.2. є непереконливими.

В матеріалах провадження є висновок експерта за результатами автотехнічного дослідження № 70 від 31 серпня 2017 року.

Апеляційний суд зазначає, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. Він має бути оцінений судом в сукупності з іншими доказами.

Відповідно до висновку експерта, дії водія ОСОБА_3 не відповідають вимогам п.п. 10.1, 16.1 ПДР України. Враховуючи обставини, що склалися, в даному випадку невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 10.1 ПДР України знаходилися в причинному зв'язку з настанням ДТП, а невідповідність вимогам п. 16.11 ПДР України та дорожнього знаку 4.2. ПДР України в причинному зв'язку з настанням ДТП не знаходяться.

Також експертом зроблений висновок про невідповідність дій водія ОСОБА_9 певним пунктам ПДР України, які перебувають в причинному зв'язку з настанням ДТП.

З наведених вище мотивів апеляційний суд не оцінює висновок експерта стосовно дій ОСОБА_9

Відповідно до ст. 273 КУпАП, експерт призначається у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Експертом ОСОБА_11 зроблений висновок за результатами автотехнічного дослідження. Висновок експерта мав би містити відповіді на поставлені питання через призму знань в області автотехніки, якими володіє експерт.

Проте експертом зроблений висновок про невідповідність дій водіїв та причинний зв'язок між діями і насідками не з технічної точки зору.

Апеляційний суд зазначає, що встановлення фактичних обставин, оцінка відповідності чи невідповідності дій водія ПДР України, як і встановлення причинного зв'язку між діяннями і наслідками є юридичним визначенням і відноситься виключно до компетенції суду, який за наявності всіх ознак встановлює наявність чи відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення.

З огляду на це, вказаний висновок не може прийматись судом як на підтвердження так і на спростування доводів апелянта.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим, рішенням є законним, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 14 листопада 2017 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження закрите у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун