Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

6 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 28.04.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 6 березня 2017 року о 16 годині 27 хвилин на вул. Вишгородській, 5 в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що про місце і час розгляду справи сповіщений не був, однак всупереч вимогам ст.268 КУпАП справу розглянуто під час його відсутності, чим позбавлено можливості давати пояснення та заявити клопотання про допит свідків на підтвердження порушень, допущених поліцейськими під час складання протоколу. Вимог ПДР він не порушував і був безпідставно зупинений патрульними поліцейськими, які без будь-яких пояснень обшукали автомобіль, його та пасажира ОСОБА_4 Від проходження огляду на стан сп'яніння він відмовився з поважних причин, оскільки необхідно було забрати дитину з дитячого садочка, і більше це нікому було зробити, про що написав у протоколі, після чого поліцейські його відпустили і він поїхав. Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп'яніння - відсутність реакції зіниць очей на світло, бліде обличчя, порушення _________________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1793/2017 Постанова винесена суддею Отвіновським П.Л.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

координації рухів може пояснити роботою на висоті на вулиці протягом дня та фізичною втомою.

Вказує і на суворість накладеного стягнення, оскільки суд не врахував вимоги ст.33 КУпАП, і звертає увагу, що використовує автомобіль у роботі, іншого джерела доходу не має, тому позбавлення спеціального права поставить його та його сім'ю, а він утримує двох неповнолітніх дітей, у скрутне матеріальне становище.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, пропуск якого ОСОБА_3 мотивує тим, що справу розглянуто без його участі, що позбавило його можливості своєчасно оскаржити судове рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, посилаючись на те, що копію судового рішення отримав несвоєчасно, та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши нові докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана 22.06.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3 і в ній відсутні дані про дату отримання ним копії постанови поштою. З долученої до апеляційної скарги копії постанови вбачається, що станом на 13.06.2017 року вона набрала законної сили, що підтверджує доводи ОСОБА_3 про несвоєчасне її отримання (а.с.16). А тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дійсно, справу розглянуто під час відсутності ОСОБА_3 Однак судом направлялася повістка за місцем його проживання, яка повернулася з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", що свідчить про те, що ОСОБА_3 не з'явився за нею на поштове відділення. Оскільки судом було вжито заходів для належного сповіщення особи про місце і час розгляду справи, порушень норм процесуального права в цій частині допущено не було.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків, а також ОСОБА_3 у протоколі, суддя не звернув увагу на причини відмови, чим допустив неповноту та однобічність з'ясування обставин справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 6 березня 2017 року о 16 годині 27 хвилин на вул. Вишгородській, 5 в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, порушення координації рухів), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

У протоколі містяться власноручно викладені ОСОБА_3 пояснення про те, що він не має можливості поїхати на огляд, оскільки необхідно забрати дитину з садочку.

Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_4 у письмових поясненнях підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду у лікаря-нарколога та за допомогою приладу "Drager" (а.с.2, 3).

Згідно з розпискою ОСОБА_6 вона підтверджує залишення їй на зберігання автомобіля НОМЕР_2 за адресою: м. Київ, вул. Сабурова, 1 (а.с.4).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 категорично заперечив вживання ним наркотичних засобів і дав пояснення про обставини його зупинки поліцейськими та складання протоколу, аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі. Що стосується розписки ОСОБА_6, у відповідності з якою його було відсторонено від керування транспортним засобом, то її склав поліцейський, який пояснив, що для того, щоб він міг їхати далі, необхідно нібито передати автомобіль комусь, хто має посвідчення водія. Він зателефонував своїй сусідці ОСОБА_6, яка була на роботі і за допомогою додатку "Viber" направила на номер мобільного телефону поліцейського копію свого посвідчення водія. Ніхто ОСОБА_6 автомобіль не передавав і на місці складання протоколу її не було.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив пояснення ОСОБА_3 про обставини зупинки автомобіля, проведення обшуку і оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення. Також свідок пояснив, що разом з ОСОБА_3 їхав з роботи, і останній поспішав за дитиною в садочок, про що говорив поліцейським. Їх зупинили в одному місці, а потім сказали проїхати 500 метрів за міст, де склали протокол, залучили перехожого як свідка і, оскільки другого свідка не могли знайти, то залучили його.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_3 06.03.2017 року, коли вона була на роботі, їй зателефонував ОСОБА_3, сказав, що його зупинили поліцейські і потрібна особа з посвідченням водія, якій нібито передали транспортний засіб. На прохання ОСОБА_3 вона сфотографувала своє посвідчення водія і направила патрульному поліцейському через додаток "Viber".

Свідок ОСОБА_7 - інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві пояснив, що після складання щодо ОСОБА_3, у якого були наявні ознаки наркотичного сп'яніння і який відмовився від проходження огляду у лікаря нарколога, протоколу про адміністративне правопорушення на їх запитання той відповів, що під'їде знайома і забере автомобіль. Про цю особу вони отримали інформацію через додаток "Viber" і продовжили патрулювання, попередивши водія, що він не має права керувати автомобілем.

Свідок ОСОБА_8 - інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві дав такі самі пояснення, зазначивши, що зупинили водія за порушення вимог ПДР, постанову про що не складали, певно, у зв'язку з малозначністю. Після отримання на його мобільний телефон копії посвідчення водія ОСОБА_6 сам ОСОБА_3 написав замість неї розписку про передачу автомобіля.

Крім того, з метою з'ясування обставин складання протоколу апеляційним судом було витребувано відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського. За повідомленням Управління патрульної поліції у м. Києві запитувані відеоматеріали відсутні.

Даючи оцінку вказаним доказам, слід зазначити, що пояснення ОСОБА_3 про безпідставну зупинку керованого ним транспортного засобу, обшук, складення протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а також причини відмови від проходження огляду підтверджуються поясненнями свідків, копіями свідоцтв про народження і тим, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо нього не складалася.

Що стосується розписки ОСОБА_6, то апеляційним судом достовірно встановлено, що викладені в ній відомості не відповідають дійсності, оскільки свідок на місці оформлення матеріалів присутня не була, транспортний засіб не отримувала і направила ОСОБА_8 о 16:50 годині 06.03.2017 року через додаток "Viber" фотографії посвідчення водія, що підтверджується роздрукованими скріншотами. Не заперечувалися ці обставини і патрульні поліцейські, які вважали, що складанням розписки від імені особи за її відсутності порушень вимог закону чи відомчих нормативних актів ними допущено не було. При цьому пояснення ОСОБА_8 про те, що сам ОСОБА_3 склав розписку, що останній заперечив, судом не беруться до уваги.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.2652 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчиненого порушення, передбачене статтею 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється за певних умов.

Незастосування поліцейськими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 цих заходів забезпечення провадження у справі про адміністративні правопорушення і складання при оформленні матеріалів справи документів, які вочевидь не відповідали дійсним обставинам справи, свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, що потребувало його огляду і складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, який не береться до уваги апеляційним судом разом з письмовими поясненнями свідків та розпискою.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, відсутні, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн