Справа № 33/777/832/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22.12.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., перевіривши апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_1 на постанову Ужгородського місьрайонного суду Закарпатської області від 28 лисопада 2017 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито з-за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним та накласти стягнення в межах санкції ч.2 ст. 172-6 КУпАП, вважаючи рішення суду про відсутність складу правопорушення необгрунтованим.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду виходячи з наступного .

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою згідно з якою постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Згідно із змінами до ст. 294 КУпАП, внесеними Законом України від 16 березня 2017 року N 1952-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб", прокурор може оскаржити постанову судді лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 цього Кодексу прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

З оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_2 вбачається, що судом не застосовувались заходи примусового характеру, пов`язаного з обмеженням його особистої свободи.

З наведених підстав апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Посилання прокурора в апеляційні скарзі на ст. 250 КУпАП апеляційний суд не бере до уваги, оскільки даною нормою закону визначено повноваження прокурора при провадженні в справах про адміністративні правопорушення і нею не охоплюється процедура апеляційного перегляду постанов судді, крім того, така не кореспондується з положеннями ст. 294 КУпАП. Обгрунтування доводів прокурора про суб`єктне право прокурора на оскарження постанов суду у справах про адміністративні корупційні правопорушення, як він вказав " виходячи із системного підходу розуміння норм КУпАП з огляду на зміни внесені до п.п.2 п.5 Прикінцевих положень Закону України " Про прокуратуру" від 14.04.2014" , не заслуговують на увагу, оскільки як прокурор, так і суд загальної юрисдикції не наділені правом тлумачення законів.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_1 на постанову Ужгородського місьрайонного суду Закарпатської області від 28 лисопада 2017 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито - повернути особі, яка її подала.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: