Справа № 341/309/17
Провадження № 33/779/163/2017
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Максимчин Ю. Д.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді від 15.03.2017 року встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 499530 від 21.02.2017 року, 21.02.2017 року близько 19.30 на автодорозі Н-09 345 км+100 Мукачево-Львів ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду в медичному закладі ОНД у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікарів та двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх доводів посилається на: 1) неправильне зазначення місця складання адміністративного протоколу; 2) сплив передбаченого законом часу з моменту встановлення підстав для проведення огляду на стан спяніння його; 3) не проведення огляду на стан спяніння на місці зупинки; 4) залучення в якості свідка працівника поліції; 5) не розяснення працівниками поліції прав та обовязків особі, що притягається до адміністративної відповідальності; 6) внесення додаткових відомостей в протокол з моменту його складання до часу розгляд у справи; 7) порушення в медичному закладі вимог щодо відбору біологічного середовища або крові; 8) проведення огляду не в найближчому закладі охорони здоровя.

В судове засідання апеляційного суду не з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи, повідомив через захисника про неможливість участі в судовому засіданні у звязку з поважними причинами, просив розглянути справу у його відсутність.

В судове засідання апеляційного суду з'явився захисник ОСОБА_2, якому розяснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, клопотань не заявляв.

Захисник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, так як працівником поліції суттєво порушені приписи ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Крім того, повідомив, що відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, рішення ще не прийнято, потерпілим є ОСОБА_4, якому повністю відшкодовано заподіяну шкоду, завдану внаслідок ДТП. У наслідок ДТП осіб, які загинули або травмовані не було.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі з наступних підстав.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 499530 від 21.02.2017 року, ОСОБА_3 21.02.2017 року близько 19:30 на автодорозі Н-09 345 км+100 Мукачево-Львів, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду в медичному закладі ОНД у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікарів та двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.п. 1).

Працівниками поліції вилучено посвідчення ОСОБА_3 та надано останньому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії ТД №325346.

В протоколі міститься запис про те, що ОСОБА_3 відмовився від підпису та пояснень.

Протокол складений у присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, підписаний ними та уповноваженою особою, який його склав ОСОБА_6

Під час апеляційного провадження були досліджені долучені до протоколу докази, а саме:

- висновок Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №110 від 21.02.2017 року, складеного лікарем ОСОБА_7 о 23-00 годині щодо ОСОБА_3, з приміткою про те, що останній відмовився від проходження медичного огляду в повному обємі, у присутності ст.інспектора Гузійчука І.В. та свідка ОСОБА_4 (а.п. 2).

- пояснення водія ОСОБА_3, з яких вбачаються пояснення про те, що до моменту ДТП він спиртні напої не вживав. Внаслідок стресу, який він отримав від ДТП, в очікуванні наряду поліції він випив 100 г коньяку;

- пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, з яких вбачається, що вказані свідки відчували від водія автомобілю марки BMW 730D запах алкоголю. Додали, що після ДТП водій марки BMW алкогольних напоїв не вживав (а.п. 5-6);

- рапорт старшого інспектора сектору моніторингу Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 21.02.2017 року, згідно якого, ОСОБА_3 було доставлено в медичний заклад ОНД для проходження медичного огляду, який не виконував вказівки лікаря та відмовився пройти освідчення за допомогою актотесту «Драгер» та залишив самостійно заклад. Також зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від підписання протоколу (а.п. 3).

Перевіривши вказану сукупність доказів, доходжу наступного висновку.

Діючим законодавством чітко визначено процедуру проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Проте, суддя суду першої інстанції не перевірив відповідність процедури проведеного огляду на стан спяніння ОСОБА_3 вимогам, які містяться в ст. 266 КУпАП та п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року (далі - Інструкція).

Під час апеляційного провадження встановлено грубе порушення працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, вимог ст. 266 КУпАП та п. 6 Інструкції.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, а у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, послідовно проводиться в такий спосіб: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди водія з його результатами, лікарем закладу охорони здоровя, які затверджені управлінням охорони здоровя місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоровя проведення вказаного огляду заборонено.

В матеріалах провадження відсутні будь-які докази щодо пропонування працівниками поліції водію ОСОБА_3 пройти огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, як того вимагають вказані вище вимоги закону.

В протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті працівника поліції зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду саме в медичному закладі ОНД (а.п. 1, 3).

Між тим, для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП та п.п. 7, 8 Інструкції, є три підстави:

1) незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу;

2) незгода водія з результатами огляду на стан сп'яніння, проведеного працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу;

3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, що, в такому випадку, є обовязковим.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння, свідчить про його дійсність.

Аналогічно матеріали провадження не містять жодних відомостей, які б свідчили про необхідність обовязкового проведення огляду на стан алкогольного спяніння щодо ОСОБА_3 безпосередньо в медичному закладі, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, або до п. 8 Інструкції.

Вищенаведене свідчить про те, що працівником поліції було грубо порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_3, який міститься в ст. 266 КУпАП, так й п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан спяніння, проведений з порушенням, зокрема пунктів 6, 7 Розділу І, ч. 2 п. 6 Розділу ІІ Інструкції, вважається недійсним.

Враховуючи наведене вище, вважаю, що доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вважаю слушними й твердження апелянта щодо порушення працівником поліції вимог закону в частині притягнення в якості свідка працівника поліції.

Так, відповідно до ч. 2 п. 6 Розділу ІІ Інструкції, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Проте, з матеріалів провадження вбачається, що в якості свідка, як в ході проведення медичного огляду в закладі охорони здоровя, так і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, приймає участь ОСОБА_5, який, як вбачається з його ж рапорту, працює старшим інспектором сектору моніторингу Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.п. 3).

Вказана обставина унеможливлювала залучення ОСОБА_5, як працівника поліції, в якості свідка по даній справі.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що в якості свідка, як в ході проведення медичного огляду в закладі охорони здоровя, так і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, приймає участь ОСОБА_4, який є фактично потерпілим, оскільки є водієм транспортного засобу марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_2, з яким зіткнувся транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3 (а.с. 6)

Таким чином, вважаю, що залучення в якості свідка ОСОБА_4, який фактично є потерпілим по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_3, також є недопустимим та порушенням ч. 2 п. 6 Розділу ІІ Інструкції.

Доводи апелянта, в частині неправильного зазначення місця складання адміністративного протоколу; спливу передбаченого законом часу з моменту встановлення підстав для проведення огляд на стан спяніння його; не розяснення працівниками поліції прав та обовязків особі, що притягається до адміністративної відповідальності; порушення в медичному закладі вимог щодо відбору біологічного середовища або крові; проведення огляду не в найближчому закладі охорони здоровя, також є слушними, але самі по собі не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Проте, доводи апеляційної скарги щодо внесення додаткових відомостей в протокол з моменту його складання до часу розгляду справи не конкретизовані, а тому є такими, що не заслуговують на увагу.

Таким чином, доходжу висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 245 КУпАП, належним чином не перевірив відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП, також не перевірив відповідність огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_3 вимогам, що містяться в ст. 266 КУпАП та Інструкції.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права потягло за собою неналежне з'ясування судом всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Без належного оформлення протоколів про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повне і обєктивне зясування обставин справи, та вирішити її в точній відповідності із законом.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлені грубі порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року) працівником поліції як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так й при проведені огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

Матеріали справи не містять інших належних та допустимих доказів винуватості особи в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року, якою ОСОБА_3, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

З оригіналом згідно

Суддя В.В. Повзло