П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 05 березня 2017 року в 01 год. 45 хв. по вул. Драйзера, буд. 9 в м. Києві, керував автомобілем «Мітсубісі», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Апелянт звертає увагу на те, що вину в суді першої інстанції вину не визнав, мотивуючи це тим, що він був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на визначення стану наркотичного сп'яніння в медичному закладі, проте він відмовився від проходження огляду, оскільки не мав коштів на те, щоб в нічний час після огляду повернутись додому. Крім того, апелянт зазначає, що в автомобілі з ним була дівчина, яку він не хотів залишати саму та псувати з нею відносини.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що не знав про адміністративну відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки працівники поліції повідомили йому, що він вправі відмовитись від проходження.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1ст. 130 КК України.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР Україниводій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БР № 131406 від 05 березня 2017 року ОСОБА_2 керував автомобілем «Мітсубісі», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Драйзера в м. Києві, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до яких ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився.

Що стосується доводів апелянта про те, що він відмовився їхати до медичного закладу, оскільки в нього не було грошей повернутись додому та в автомобілі була дівчина, з якою він не хотів псувати відносини, то апеляційний суд вважає їх непереконливими.

ОСОБА_2 не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, пояснюючи це тим, що працівники поліції не запропонували йому пройти тест навизначення стану наркотичного сп'яніння на місці зупинки, а запропонували проїхати до медичного закладу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 12 Розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я, тобто спеціальні технічні засоби на місці не застосуються.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він як особа, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун