АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТІ КИЄВА
Справа № 33/796/2266/2017 Головуючий в 1-й інстанції: Федосєєв С.В.
Категорія: ч. 4 ст. 122 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 29 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2017 року постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 визнано винним у вчинені правопорушення за ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/ та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 гривень на користь держави.

Згідно з постановою 30 квітня 2017 року, о 12 годині, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Труханівська в м. Києві, порушив п.26.1, п.12.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, а саме порушив швидкісний режим на ділянці дороги з обмеженням швидкості до 20 км/годину, що змусило пішохода ОСОБА_4, який рухався на зустріч, різко змінити напрямок руху і відійти на узбіччя, чим створив аварійну ситуацію.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності, чим був позбавлений можливості надати свої пояснення щодо обставин справи, подати додаткові докази і заявляти клопотання.

Так, 30 квітня 2017 року, о 12 годині 30 хвилин, він, рухався на своєму автомобілі по вул. Труханівська в м. Києві та позаду нього в іншому автомобілі їхали його колеги по роботі ОСОБА_5 і ОСОБА_6. Він рухався зі швидкістю 20/км/годину в напрямку пішохідного мосту та не порушував ПДР України. По переду нього, по середині проїзної частини дороги біг громадянин. Він подав звуковий сигнал та жестом попросив його відійти в бік і дати можливість проїхати. Після цього, між ним та пішоходом відбувся конфлікт та останній викликав працівників поліції. Вважає, що працівниками поліції були взяті до уваги лише пояснення пішохода і його друзів, які не були свідками події, а його пояснення взагалі залишені поза увагою.

Звертає увагу на те, що рух автомобілів по Трухановому острові є обмеженим, але він має відповідну перепустку, тобто на законних підставах рухався до місця роботи.

Також, судом не було з'ясовано дані про його особу, а саме те, що він працює водієм, є єдиним годувальником у сім'ї та має на утриманні малолітню дитину.

Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що за відсутності даних про його належне повідомлення про дату, час і місце судового розгляду справа була розглянута судом першої інстанції без його участі. Копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 14 серпня 2017 року, коли особисто звернувся до канцелярії суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При цьому, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять даних щодо належного його сповіщення про час та місце судового розгляду, а копія постанови йому направлена судом не була.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З протоколу про адміністративне правопорушення БР№115978 вбачається, що 30 квітня 2017 року, о 12 годині 00 хвилин, в м. Києві по вул. Труханівська, водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «INFINITI» д.н.з.НОМЕР_2, порушив швидкісний режим на ділянці дороги з обмеженням швидкості до 20 км/годину, що змусило пішохода ОСОБА_4, який рухався назустріч, різко змінити напрямок руху, а саме відстрибнути на узбіччя /а.с.1/.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він їхав по вул. Труханівська в м. Києві, коли пішохід вискочив на дорогу та ліг на неї, після чого останній заявив, що він швидко їхав. Зазначає, що у нього була швидкість 20 км/годину і за ним їхав автомобіль «Опель Омега» д.н.з.НОМЕР_3 з такою самою швидкістю, тому водій останнього може підтвердити дані обставини /а.с.4/.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав та надав аналогічні пояснення щодо обставин події.

З письмових пояснень пішохода - свідка ОСОБА_4 вбачається, що в той день за 200 метрів до мосту його намагався збити автомобіль НОМЕР_4, який рухався зі швидкістю 100 км/годину, що набагато перевищує обмеження 20 км/годину, встановлене на даній ділянці. Він разом з товаришем ОСОБА_7 намагалися подати водію сигнал, щоб останній знизив швидкість, але водій ще більше прискорився та на шаленій швидкості влетів на вузький міст, тим самим завдав небезпеки не тільки йому і його товаришу, а і іншим пішоходам. Він разом з ОСОБА_7 рухалися в зоні без будь-якої розмітки для велосипедистів, назустріч транспорту згідно ПДР України. Зазначає, що вони ледве встигли відскочити на узбіччя дороги, у зв'язку з чим викликали поліцію. Вважає дії водія соціально небезпечними та такими, що ставлять під загрозу життя бігунів, велосипедистів, ролерів та пішоходів у пішохідній зоні зі знаком обмеження швидкості 20 км/годину. За декілька хвилин після спроби наїзду, вони з ОСОБА_7 зупинили водія автомобіля «Інфініті» та зробили йому зауваження щодо даної події, проте останній заявив, що «йому все по барабану, він тут на Трухановому острові їздив і буде їздити, як бажає». Просить, притягнути водія автомобіля НОМЕР_4 до відповідальності задля профілактики смертельних випадків по вул. Труханівська в м. Києві /а.с.3/.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 надав аналогічні пояснення щодо обставин події.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_7 аналогічні поясненням свідка ОСОБА_4 за своїм змістом та написані ним власноручно /а.с.8/.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що в той день по вул. Труханіській в м. Києві він тренувався на велосипеді, дотримуючись правил ПДР України, та був свідком того, як йому на зустріч рухався автомобіль НОМЕР_4 зі швидкістю більше 100 км/годину. Просить, вжити необхідних заходів та притягнути водія до відповідальності /а.с7/.

Свідок ОСОБА_6 в своїх письмових поясненнях зазначав, що він, керуючи автомобілем «Опель Омега» д.н.з.НОМЕР_3, рухався по Трухановому острові зі швидкістю 20 км/годину, не порушуючи ПДР України, за автомобілем свого товариша по роботі, коли різко невідомі пішоходи вискочили на проїзну частину та лягли на дорогу, не даючи таким чином їм проїхати далі. Дані обставини можуть підтвердити самі пішоходи, а також пасажир який їхав з ним в автомобілі /а.с.5/.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 надав аналогічні пояснення щодо обставин події.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що він був пасажиром в автомобілі «Опель», водій якого їхав та різко загальмував, оскільки дорогу перекрили невідомі особи і почали неадекватно себе поводити /а.с.6/.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що він їхав у автомобілі «Опель» під керуванням водія ОСОБА_6 Водій ОСОБА_9 їхав в автомобілі «Інфініті» попереду них зі швидкістю не більше 20 км/годину, коли дорогу перегородили незнайомі особи, сіли на дорозі та сказали, що не дадуть їм проїхати. Велосипедист приїхав потім. Останні провокували його з друзями на бійку та запитували навіщо вони тут їздять. Зазначає, що він з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 працюють охоронцями на базі, яка розташована на Трухановому острові, а тому мають дозвіл на проїзд.

Пояснення ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_5 є узгодженими між собою, проте суд апеляційної інстанції ставиться до них критично, оскільки вказані особи перебувають у дружніх стосунках та є зацікавленими в результаті розгляду даної справи.

Відповідно до п.12.5 ПРД України у житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/годину.

Відповідно до п.26.1 ПРД України пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як на тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.

Частина 4 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як 20 км/годину, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спростовують доводи апелянта про те, що він не перевищував обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як 20 км/годину, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме примусило інших учасників дорожнього руху різко змінити напрямок руху та вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки.

Вказані свідки не були знайомі з апелянтом до вказаних обставин правопорушення, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає будь-яких даних щодо їх упередженості та наявності підстав обмовляти апелянта.

Враховуючи викладене, вважаю, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_9 накладено в межах санкції ч. 4 ст. 122 КпАП України, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук