Справа № 462/1149/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2017 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б. розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 05.03.2017 р. о 20:15 год. на автодорозі Київ-Чоп (06) 604км керував автомобілем марки «МСС SMART MC01» з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву обличчя, нестійка хода, від проходження в установленому законом порядку медичного огляду відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судових засіданнях 07.04.2017 р. та 20.04.2017 р. ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що він не відмовився проходити медичний тест на стан спяніння, а лише відмовився їхати до медичного закладу в іншому населеному пункті по трасі. Вказав, що проходити такий медичний тест на місці події працівник поліції йому не пропонував, чим порушив його права.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1, оскільки такі спростовуються переглянутим в судовому засіданні 20.04.2017 р. за участю ОСОБА_1 відеозаписом з нагрудного реєстратора - інспектора ВПОДД батальйону №1 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, наданому на запит суду, з якого чітко вбачається дотримання вимог закону працівниками патрульної поліції при складенні протоколу за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також пропозиція поліцейського пройти медичний тест на виявлення ознак спяніння і на місці події, і в спеціалізованому медичному закладі.

Крім цього, суд не приймає до уваги чергове клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи, оскільки таке суд розцінює як спробу уникнення відповідальності за скоєне адміністратитвне правопорушення. Також, суд враховує, що скоєне ОСОБА_1 адміністративне правопорушення мало місце 05.03.2017 р., до суду матеріали справи надійшли 10.03.2017 р., справу було призначено до судового розгляду на 28.03.2017 р.,за клопотанням ОСОБА_1 перенесено на 07.04.2017 р., за клопотанням ОСОБА_1 в розгляді справи оголошено перерву до 20.04.2017 р., за клопотанням ОСОБА_1 повторно оголошено переву до 26.04.2017 р., за черговим клопотанням ОСОБА_1 оголошено перерву до 16.05.2017 р.

Відтак, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, укладення угоди із адвокатом, а тому чергове клопотання про перенесення розгляду справи, на думку суду, є навмисним, свідомим затягуванням розгляду справи, зловживання своїми правами, що спрямоване на уникнення накладення на нього судом адміністративного стягнення.

Незважаючи не невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вина правопорушника у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 134901, письмовими поясненнями свідків, рапортами та іншими матеріалами справи.

В зв'язку з тим, що в діях правопорушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, а також із врахуванням положень ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та оштрафувати його на шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320 гривень судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя Постигач О.Б.