ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Садовський К.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, працюючого керуючим справами ХООБГ «Тавіта», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, іпн НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2017 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 17.09.2017 р. серії БР № 234261 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 не визнав себе винним та пояснив, що 17.09.2017 р. близько 02.00 год. він керував автомобілем НОМЕР_2, по вул. Шевченко в м. Харкові. В той момент в салоні його автомобіля знаходились в якості пасажирів його брат - ОСОБА_2 і знайома ОСОБА_3 Під час руху він був зупинений працівниками патрульної поліції, які безпідставно почали предявляти йому претензій, що він, начебто, керує автомобілем у стані алкогольного спяніння, хоча він алкоголю не вживав. При цьому у поліцейських були відсутні бодікамери. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу він відмовився, але проти проведення аналізу крові на вміст у ній алкоголю він не заперечував, навіть сам у присутності пасажирів свого автомобіля пропонував інспектору проїхати з ним для проведення такого аналізу. Однак, інспектор Гутеньов Є.В. відразу чітко дав йому зрозуміти, що ні до якого медичного закладу він, так само як і його напарник, з ним не поїдуть. Поки він спілкувався з інспектором Гутеньовим Є.В., його напарник зупинив автомобіль, в якому знаходилось декілька громадян. Двох з них він повів до патрульної машини та казав їм, що водій ОСОБА_1 відмовився проходить тест на алкоголь та скоріше за все знаходиться на підпитку, що не відповідало дійсності. Після цього, патрульні поліцейські склали протокол за ч.1 с. 130 КУпАП, видали йому тимчасове посвідчення на право керування транспортним засобом та, пославшись на терміновий виклик, поїхали. При цьому поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Згідно з вищезазначеним протоколом про адміністративне правопорушення 17.09.2017 року о 02.15 год., в м. Харкові, по вул. Шевченко, в районі буд. 331Б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння із застосуванням газоаналізатору Drager Alcotest 6820 на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків.

Особа, яка склала протокол (інспектор ПП ОСОБА_4В.), вважає, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно установити наявність двох обставин, а саме: 1) що особа керувала транспортним засобом; 2) ця особа знаходилась в стані алкогольного сп'яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці та в закладі охорони здоров'я відмовився.

У той же час, свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які були допитані судом та попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, пояснили суду, що 17.09.2017 р. о 02.00 год. знаходились в якості пасажирів в автомобілі НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який був тверезий. Під час руху автомобіль ОСОБА_1 був зупинений патрульними поліцейськими, які предявили претензії до останнього щодо швидкості руху. Потім поліцейські заявили, що ОСОБА_1 начебто керує транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Свідки показали, що на прохання ОСОБА_1 проїхати до закладу охорони здоровя для проведення аналізів крові на вміст у ній алкоголю, патрульний поліцейський ОСОБА_4 відповів відмовою. При цьому свідки, що були зупинені іншим патрульним поліцейським, лише підписали папери і в їх присутності ОСОБА_1 не відмовлявся їхати до закладу охорони здоровя. Крім того, свідок ОСОБА_3 пояснила, що особисто підходила до свідків і звертала їх увагу, що ОСОБА_1 не відмовляється від проведення аналізів в закладі охорони здоровя, та навпаки наполягає на їх проведенні. Але на її слова свідки не звертали уваги і підписували папери, які їм запропонували патрульні поліцейські.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків патрульні поліцейські УПП м. Харкова ОСОБА_4 і ОСОБА_5, пояснили суду, що 17.09.2017 р. о 02.00 год. вони знаходились на чергуванні та патрулювали місто за визначеним їм маршрутом. В ході патрулювання вони отримали повідомлення про водія автомобіля Infiniti чорного кольору, який можу бути у стані алкогольного спяніння та рухається у бік вул. Шевченко. Виїхавши в цьому напрямку, ними був зупинений автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння. Ними було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820 на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони, на що ОСОБА_6 не погодився. Після цього ними був зупинений автомобіль, пасажири якого були запрошені в якості свідків та у присутності яких ОСОБА_1 також не погодився проходити огляд на стан алкогольного спяніння, про що свідки дали свої пояснення. В ході зазначених подій відеофіксація ними проведена не була, оскільки рівень заряду акумулятору бодікамери був занизький.

З аналізу вищезазначених показань свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з одного боку та свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з іншого, вбачається, що ці показання є суперечливими щодо обставин події, яка відбулась 17.09.2017 р. стосовно порядку оформлення адміністративного матеріалу за ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки одні докази не мають заздалегідь встановленої переваги над іншими, то суд позбавлений можливості прийняти рішення щодо визнання винуватості лише керуючись показаннями патрульних поліцейських, що були допитані в якості свідків, та змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який був ними складений, і відхилити показання інших свідків, що підтвердили позицію сторони захисту.

Очевидці події адміністративного правопорушення також є свідками та їх особисті показання при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути замінені письмовими поясненнями, що містяться в матеріалах справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що свідками події є також гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які надали свої письмові пояснення патрульним поліцейським.

В письмових поясненнях свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що в їх присутності водій ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я відмовився.

Проте на неодноразові виклики в судове засідання ці особи для надання особистих показань не зявились, судові повістки не отримують.

Крім того, письмові пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не можна вважати такими, що написані особисто, оскільки текст пояснень вже заздалегідь виготовлений працівниками поліції у формі бланку, який залишається лише заповнити без надання можливості особі викласти власну думку про обставини подій.

Згідно чинного законодавства, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

За наведених обставин суд вважає, що працівниками поліції було не дотримано вимоги ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення,оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя - К.С. Садовський