1Справа № 335/3724/17 3/335/662/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження

19 травня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Джустана Отаровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БР № 269806 від 10.03.2017, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку з порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Зокрема, у протоколі вказано, що 10.03.2017 о 13:00 год. в м. Запоріжжі, у Вознесенівському районі по вул. Перемоги, 79, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chery S11 QQ», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку у спеціальному медичному закладі КУ ЗОНД ЗОР відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Свідками правопорушення у протоколі вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Оскільки в силу вимог статті 268 КУпАП його участь при розгляді даної справи не є обовязковою, та враховуючи присутність у судовому засіданні захисника, суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності. Також, зважаючи на відсутність у судовому засіданні ОСОБА_1, перекладач останньому судом не залучався.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вважав, що у даному випадку відсутня подія та склад адміністративного правопорушення. Зауважив, що патрульною поліцією не було зібрано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 Крім того, докази були здобуті із порушенням права ОСОБА_1 на захист, а також без залучення до участі у справі перекладача, т.я. ОСОБА_1 не розуміє державної мови, є громадянином ОСОБА_2. Просив провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтями 9 та 247 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

При цьому, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як випливає зі змісту протоколу, працівником патрульної поліції було виявлено у ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного спяніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.

В цей же час, як визначено п. 4 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за 1413/27858 (далі Інструкція № 1452/735), ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, ознака «порушення мови» не є ознакою наркотичного спяніння відповідно до Інструкції № 1452/735.

Однак, крім зазначеного формального порушення вимог Інструкції № 1452/735, у судовому засіданні встановлено невідповідність даних обставин (а саме встановлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння) фактичним обставинам справи.

Так, допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, будучі попередженою судом про кримінальну відповідальність, пояснила, що 10.03.2017 працівники патрульної поліції запросили її бути свідком при складанні акту про відмову громадянина від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, на що вона погодилась. Вказала, що ОСОБА_1 поводив себе спокійно, виважено. Мова його була з акцентом, оскільки він є громадянином кавказької національності. Їй було незрозуміло, чому ОСОБА_1 зупинили патрульні поліцейські, адже вона, як медичний працівник, не побачила в нього ознак будь-якого спяніння. Письмові пояснення, долучені до протоколу, вона власноруч не писала, а підписала текст, складений працівником поліції, не читаючи його.

Письмові пояснення, відібрані працівником патрульної поліції від свідка ОСОБА_6, додані до протоколу, судом не приймаються до уваги як доказ у даній справі, оскільки працівником поліції, який відбирав ці пояснення, не зазначено документа, на підставі якого було встановлено особу даного свідка та його адресу мешкання. Крім того, свідок не попереджався про кримінальну відповідальність, а у судове засідання двічі на виклик судовою повісткою за зазначеною у протоколі та його письмових поясненнях адресою не зявився.

Крім того, з відтвореного у судовому засіданні відеозапису з камери відеореєстратора патрульних поліцейських, який містився на доданому до матеріалів справи CD-диску, випливає, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, перевірено документи, речі, що знаходилися в автомобілі. Причини зупинки на відеозаписі не зафіксовано. При перегляді відеозапису не встановлено ознак у ОСОБА_1 стану наркотичного спяніння, оскільки він поводив себе адекватно, розмовляв незрозумілою російською мовою із акцентом, тремтіння пальців рук на відеозапису не видно. Також на відеозаписі не видно, що поліцейські перевіряли у ОСОБА_1 зіниці ока на предмет їх реагування на світло. Навпаки, коли ОСОБА_1 підходив до багажнику автомобіля, сонце йому світило в обличчя, від чого він жмурився.

Таким чином, за відсутності реальних ознак стану наркотичного спяніння працівники поліції не мали правових підстав направляти ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан спяніння.

Крім того, у судовому засіданні також знайшли своє підтвердження грубі порушення працівниками поліції вимог процесуального законодавства, що регулюють складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до вимог статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має, серед інших, право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою та користуватися допомогою перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Аналогічні вимоги містить й п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015.

Встановивши, що ОСОБА_1 є громадянином ОСОБА_2, патрульні поліцейські не запропонували йому скористатися послугами перекладача, адже складання матеріалів справи, в т.ч. й протоколу, відбувалося державною мовою, яку ОСОБА_1 не розумів. Також працівники поліції не запропонували останньому скористатися послугами захисника, адже як громадянин іноземної держави ОСОБА_1 міг бути необізнаним у законодавстві України, що регулює провадження в адміністративних справах. Серед іншого, на вищевказаному відеозаписі також зафіксовано, що він не орієнтувався у ситуації, а виконував всі вказівки поліцейських, що також обумовлено не володінням останнім мовою провадження та відсутністю знання законодавства України. Між тим, відеофайл, на якому зафіксовано зачитування прав російською мовою, не містить даних, що ці права були не просто зачитані, а й розяснені, зокрема, самому ОСОБА_1, оскільки на цьому записі видно іншу особу, яка знаходилася разом із ОСОБА_1 в автомобілі (пасажира).

Як підтвердив у судовому засіданні захисник ОСОБА_1, його підзахисний взагалі не зрозумів, що йому слід пройти медичний огляд та з яких підстав.

До речі, матеріали справи також не містять даних, що ОСОБА_1 взагалі направлявся до медичного закладу для проведення огляду, оскільки до матеріалів справи долучено оригінал (а не копію) направлення на такий огляд із незрозумілим зазначенням назви закладу «КУ ЗОНД ЗОР», що суперечить вимогам п.п. 8, 12 р. ІІ Інструкції № 1452/732. Зазначені обставини свідчать, що ОСОБА_1 не видавалося це направлення на руки, а також те, що йому не було розяснено, до якого медичного закладу йому слід звернутись з метою огляду, не вказано повної назви цього медичного закладу та його адреси знаходження.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння поза розумним сумнівом, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 Джустана Отаровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Шалагінова