АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Чорний О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргоюадвоката Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

23.06.2017 року відносно ОСОБА_3 складено протокол серії БР № 109901 про адміністративне правопорушення, оскільки останній, в порушення вимог п. 2.9а ПДР України, 23.06.2017 року о 09 год. 57 хв. по вул. Драйзера, в м. Києві, керував автомобілем «Шевроле», д.н.з НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатами проведеного на місці зупинки, в присутності свідків огляду на стан алкогольного сп'яніння, з використанням спеціального технічного пристрою «Drager» №6810.

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати як незаконну, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції не об'єктивно та поверхово розглянув справу, без виклику свідків, інспектора поліції, що складав протокол про адміністративне правопорушення, що як наслідок призвело до постановлення незаконного судового рішення та притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Вказує на те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в тверезому стані, алкогольних напоїв не вживав та відповідно в стані алкогольного сп'яніння не перебував, про дані факти наголошувалось і в суді першої інстанції, проте дане суд залишив поза увагою. ОСОБА_3 23.06.2017 року перед виїздом із домівки вживав лікарські препарати від кашлю та сердечні засоби, про що зазначав інспекторам поліції, які його зупинили, а також в суді першої інстанції.

Таким чином, захисник вважає, що повідомивши ОСОБА_3 про вживані препарати, поліцейські повинні були направити його пройти медичний огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, а не застосувати спеціальний технічний пристрій «Drager», який використовується для встановлення алкогольного сп'яніння особи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника Александрова Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП України визначено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з представлених матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 23.06.2017 року о 09 год. 57 хв. по вул. Драйзера, в м. Києві, керував автомобілем «Шевроле», д.н.з НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатами проведеного на місці зупинки, в присутності свідків огляду на стан алкогольного сп'яніння, з використанням спеціального технічного пристрою «Drager» №6810.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 пояснив, що в червні 2017 року, на гарячу лінію «№102» надійшло повідомлення, згідно якого водій таксі «Шевроле», д.н.з НОМЕР_1, перебував в стані алкогольного сп'яніння. Здійснюючи виїзд на виклик, автомобіль «Шевроле», д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 був зупинений на вул. Драйзера, в м. Києві. На пропозицію інспектора пройти огляд із застосуванням спеціального технічного пристрою, для визначення стану алкогольного сп'яніння, - ОСОБА_3 погодився.

Слід зазначити на те, що згідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп'яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

З представлених матеріалів адміністративної справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_3 вбачається, що останній в своїх поясненнях зазначив на те, що алкогольних напоїв не вживав, а вживав сердечні препарати та препарати від кашлю.

Дані пояснення залишились поза увагою суду першої інстанції.

Також, до апеляційного суду викликались свідки, які були присутніми під час проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та 08 грудня 2017 року за вх. № 66145 на адресу апеляційного суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_5, згідно яких після проведення на місці зупинки, в присутності свідків огляду на стан алкогольного сп'яніння, з використанням спеціального технічного пристрою «Drager» №6810, результат якого був позитивний, ОСОБА_3 з даним результатом не погодився, про що повідомив інспекторів поліції, вказавши, що вживав лише лікарські засоби, також зазначив дане у протоколі про адміністративне правопорушення. Працівники поліції не пропонували ОСОБА_3 пройти відповідний огляд у медичному закладі.

Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань свідків перевірені в судовому засіданні апеляційного суду, а тому в даному випадку, суддя районного суду, всупереч вимогам ст.ст. 245, 251 КУпАП, поверхово з'ясував обставини даної справи та дійшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки алкотестер - прилад, який використовується для визначення кількості алкоголю в крові, а у випадку того, коли є підстави вважати, що водій т/з перебуває під впливом лікарських препаратів, поліцейський пропонує особі прослідувати для проходження огляду до найближчого закладу охорони здоров'я, проте дане залишилось поза увагою суду.

З огляду на викладене, щодо недотримання судом першої інстанції положень ст. 245 КУпАП та обґрунтованості доводів апеляційної скарги, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.М. Чорний

Справа №33/796/2619/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції: Грегуль О.В.

Доповідач: Чорний О.М.