АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати через порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, оскільки такий висновок ґрунтується на доказах, отриманих з порушенням законодавства.

Зокрема, неналежним доказом вважає складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки часом його заповнення вказано 12:45 годин, незважаючи на те, що огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 пройшов лише о 14:23 годин.

Також неналежним доказом є акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки в ньому не зазначено результати огляду, а лише вказано, що він є позитивним.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні відомості про свідків проходження ним огляду на стан сп'яніння.

З позиції апелянта, такі результати огляду не можуть вважатися достовірними, оскільки з часу останнього калібрування спеціального приладу Драгер пройшло більше 6 місяців, а поліцейським не додано до результатів тестування відповідного свідоцтва про повірку Драгера. Звертає увагу на невідповідність у значеннях температури повітря, вказаної у тесті, та фактичній температури повітря того дня.

На його невинуватість також вказує той факт, що його не відсторонили від керування транспортним засобом після складання протоколу за керування ним в стані алкогольного сп'яніння.

За наслідком апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши апеляційні доводи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1. визнаний винним у тому, що він 31 липня 2017 р. о 12 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, на перехресті вул. Драйзера та Бальзака в м. Києві не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3 (б), 2.9(a), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя обґрунтував доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, даними про огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, яким з використанням приладу Драгер зафіксовано наявність алкоголю в крові (показник 1,16‰), даними акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом інспектора патрульної поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції здійснює перегляд справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_1 та правова кваліфікація його дій за ст.124 КУпАП не оспорюються та не оскаржуються, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складений щодо ОСОБА_1 уповноваженою на те посадовою особою органу поліції, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить необхідні відомості, передбачені законом, обставини вчиненого правопорушення. Також, всупереч апеляційним доводам ОСОБА_1, у протоколі містяться відомості про свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які засвідчили своїми підписами обставини, викладені у протоколі, результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння з використанням приладу Драгер, зафіксовані у відповідному акті.

Вказаний протокол також підписаний самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та застережень.

Суд апеляційної інстанції відмічає, що час складання вказаного протоколу дійсно передує часу проведення огляду на стан сп'яніння, однак ця обставина не може свідчити про невідповідність встановлених судом фактичних обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, зазначених у протоколі.

Суд також не бере до уваги доводи апеляційної скарги про неналежність акту огляду на стан алкогольного сп'яніння через те, що в ньому зазначено лише «проба позитивна» огляду ОСОБА_1, а не конкретний показник. Свідки, які були присутні при проведенні огляду ОСОБА_1, засвідчили факт проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння за допомогою приладу Драгер, яким встановлено наявність в його крові алкоголю (показник приладу 1,16‰). З такими результатами погоджувався і ОСОБА_1, про що свідчить його підпис.

Крім цього, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_6 про те, що вона зобов'язується забрати автомобіль «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1, та не передавати його у керування ОСОБА_1 Вказаним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1, не було відсторонено від керування транспортним засобом після складання протоколу за керування ним в стані алкогольного сп'яніння.

За наведених обставин вважаю, що суддя обґрунтовано та на законних підставах притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП апелянтом не оскаржується, а тому в цій частині рішення судді не переглядається.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б свідчили про незаконність судового рішення.

У зв'язку з цим суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз