А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10.11.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., за участі представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 вересня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Мукачева, вул. Росвигівська, 3/19, Закарпатської області, українець, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 06 (шість місяців).

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320,00 гривень.

Згідно постанови, 16 липня 2017 року о 22-й годині 20 хвилин, у м. Мукачеві по вул. Росвигівській, у дворі будинку № 3, ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «BMW 320», державний номерний знак МІ 179 ЕА та рухаючись заднім ходом, не впевнившись у безпечності маневру, скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб марки «PEUGEOT EXPERT», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги, передбачені п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що постанова судді у частині накладення адміністративного стягнення є незаконною. Посилається на те, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є занадто суворим, оскільки він визнає вину, щиро кається, на даний час у повній мірі дотримується Правил дорожнього руху України, а в потерпілого відсутні претензії щодо нього. Крім того, вказує на те, що транспортний засіб є джерелом його заробітку, оскільки він допомагає своїм батькам, які займаються бізнесом, повязаним із вирощуванням, купівлею та продажем різного роду квітів, вазонів, тощо, розвозити товар, у звязку із чим, позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його права на заробіток та поставить його та членів сімї в скрутне матеріальне становище. Також посилається на те, що пропустив строк на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, оскільки під час розгляду справи присутній не був, а копію постанови отримав поштою 14.10.2017. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді від 29.09.2017 у частині накладення адміністративного стягнення скасувати, звільнивши його від адміністративної відповідальності в звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, який судове рішення вважав законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстав для зміни чи скасування постанови немає.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності правопорушника ОСОБА_3, неявка якого з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що апеляційним судом ОСОБА_3 своєчасно надіслано повідомлення, у якому указувалось про час та місце розгляду справи, на адресу, вказану ним в апеляційній скарзі. При цьому враховується те, що до початку апеляційного розгляду клопотань про відкладення розгляду справи чи даних про поважність причин неявки ОСОБА_3 в судове засідання не надходило. При прийнятті рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_3 враховуються матеріали справи про адміністративне правопорушення, з яких убачається, що повідомлення про час та місце розгляду справи місцевим судом 29 серпня, 14 та 26 вересня 2017 року ОСОБА_3 надіслані саме за вказаною ним адресою м. Мукачеве, вул. Росвигівська, 3/19, що повідомлення повернулись до суду, а також те, що 26 вересня 2017 року ОСОБА_3 до місцевого суду подав письмову заяву, в якій просив повідомлення про час та місце розгляду справи надсилати йому за адресою м. Мукачеве, вул. Грушевського, 14/3. Відповідно до письмової заяви ОСОБА_4 за вказаною адресою проживає він із сім'єю, є власником квартири і за вказаною адресою ОСОБА_3 ніколи не проживав і не проживає.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не приймав участі в її розгляді й у матеріалах справи відсутні дані про те, що він отримав копію постанови в передбачений ст. 285 КУпАП трьохденний строк. Як зазначено в апеляційній скарзі, копію постанови ОСОБА_3 отримав 14.10.2017. Даних про отримання ОСОБА_3 копії постанови в інший день у справі немає.

Тому, апеляційний суд вважає, що зазначені обставини перешкодили ОСОБА_3 своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, тому причини пропуску строку на внесення апеляційної скарги визнаються поважними, строк поновлюється, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Обставини, за яких ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення, у постанові судді зазначені правильно, кваліфікація його дій за ст. 124 КУпАП відповідає наявним у справі про адміністративне правопорушення та дослідженим суддею місцевого суду доказам, апелянтом не оспорюються, тому, відповідно до ч. 7 ст. 294 цього Кодексу, викладені в постанові висновки судді щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційним судом не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 призначено занадто суворе стягнення задоволенню не підлягають із таких підстав.

Так, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи та постанови судді вбачається, що вимоги вищевказаних нормативних актів при прийнятті рішення про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення порушені не були, що стягнення на ОСОБА_3 накладено відповідно до вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, у межах санкції ст. 124 цього Кодексу.

Враховуючи, що при накладенні на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, суддею враховані характер вчиненого правопорушення, обставини, за яких вчинено правопорушення, наявні в матеріалах справи дані, що характеризують особу правопорушника та майновий стан, а також відсутність помякшуючих його відповідальність обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що накладене на ОСОБА_3 стягнення не суперечить загальним засадам призначення стягнень, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він визнає вину, щиро кається, на даний час у повній мірі дотримується Правил дорожнього руху України, а в потерпілого відсутні претензії до нього й застосування до нього вимог ст. 22 КУпАП, визнаються такими, що не впливають на законність та обґрунтованість висновків судді при накладенні на ОСОБА_3 стягнення, і вважає їх такими, що спрямовані на ухилення ОСОБА_3 від відповідальності за скоєне ним правопорушення. При оцінці доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що в потерпілого відсутні до нього претензії, ураховуються пояснення представника потерпілого адвоката ОСОБА_2, який стверджував, що ОСОБА_3 ухиляється від відшкодування завданих збитків, на зустріч з потерпілим для домовленості про розмір завданої ним шкоди не з'являється.

Доводи апелянта про те, що транспортний засіб є джерелом його заробітку, оскільки він допомагає своїм батькам, які займаються бізнесом, повязаним із вирощуванням, купівлею та продажем різного роду квітів, вазонів, тощо, розвозити товар, у звязку із чим, позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його права на регулярний заробіток та поставить його та членів сімї в скрутне матеріальне становище, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами й такими, що також не впливають на законність та обґрунтованість висновків судді при накладенні на ОСОБА_3 стягнення.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана постанова судді як законна, обґрунтована та вмотивована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом жодних належних та допустимих доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було й своїми неявками в судові засідання як суду першої інстанції, так і апеляційного суду правопорушник ОСОБА_3 позбавив себе можливості довести та надати відповідні докази для підтвердження наведених ним в апеляційній скарзі доводів.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане правопорушником ОСОБА_3 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, і поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови від 29.09.2017.

Апеляційну скаргу, яку подав правопорушник ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 вересня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 06 (шість місяців) та зі сплатою судового збору в розмірі 320 гривень, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан