АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1236/2017 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Ладиченко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та іншого учасника ДТП ОСОБА_4, розглядаючи апеляційну скаргу адвоката Бандури В.І. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 8 місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 12 лютого 2017 року о 12 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по Стратегічному шосе в м.Києві, в порушення вимог п.п. 2.3б, 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України, не зайнявши завчасно ліву крайню смугу для повороту лівору, здійснюючи поворот із крайньої правої смуги ліворуч, не переконався, що це буде безпечно, не пропустив автомобіль, що рухався у крайній лівій смузі, в наслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зі змінами адвокат Бандура В.І. в інтересах ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року та закриття провадження у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх істотних обставин ДТП; в адміністративних матеріалах відсутні докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ДТП; суд не дослідив всі фактичні обставини справи; протокол складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його адвоката Бандури В.І., які підтримали апеляційну скаргу зі змінами та просили її задовольнити; ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6, які заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, окрім іншого, дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Якщо правопорушення заподіяло матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пунктом 2.3 б) ПДР України передбачено, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтись. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, яки знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Відповідно до п. 10.4 ПДР України водій перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі виїзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 129790 від 12 лютого 2017 року ОСОБА_3 12 лютого 2017 року о 12:30 год., керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1. по Столичному шосе в м. Києві, не зайнявши завчасно ліву крайню смугу для повороту ліворуч, здійснюючи поворот із крайньої правової смуги ліворуч, не переконався, що це буде безпечно, не пропустив автомобіль, який рухався у крайній ліві смузі, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2, чим порушив п.п. 2.3б, 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України.

Такі ж обставинивстановив суд першої інстанціїта виклав у постанові.

Із матеріалів справи убачається, що суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_3 за обставин, викладених у протоколі, п.п. 2.3б, 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що 12.02.2017 року о 12:30 год., керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по Стратегічному шосе в м. Києві в крайній правій смузі руху, почав здійснювати поворот ліворуч, у цей час автомобіль «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався зі сторони м. Києва по Старообухівському шосе у лівій смузі руху на великій швидкості, здійснив зіткнення з його авто.

При цьому здійснення повороту ліворуч із крайньої правої смуги ОСОБА_3 пояснив габаритами свого автомобіля «Мерседес» і наполягав, що авто «Фольцваген» з'явився раптово, адже рухався на дуже великій швидкості.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 пояснив, що

12.02.2017 року о 12:30 год. керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 по Старообухівському шосе в м.Києві у лівій смузі руху зі швидкістю 60 км/год; автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, який рухався попереду нього за 30-40 метрів, раптово почав здійснювати розворот ліворуч через подвійну осьову лінію дорожньої розмітки. Він застосував екстрене гальмування, повертаючи при цьому кермо ліворуч, однак уникнути зіткнення не вдалося.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх захисників, дослідивши наявні докази, оцінивши їх у сукупності, враховуючи зафіксовані пошкодження автомобілів у результаті зіткнення, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП законний і належним чином вмотивований, а доводи апеляційної скарги у цій частині необґрунтовані, оскільки саме порушення вимог ПДР України водієм ОСОБА_3 знаходяться у причинному зв'язку із настанням ДТП.

Посилання захисника Бандура В.І. в інтересах ОСОБА_3 щодо притягнення іншого учасника ДТП - ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності у даному випадку не узгоджуються з вимогами Закону.

Доводи захисника Бандури В.І. в інтересах ОСОБА_3 про направлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 на доопрацювання, оскільки на схемі ДТП не зазначений гальмівний шлях, - без підставні, тому що усунути зазначений недолік шляхом доопрацювання неможливо.

Переконливих доводів в апеляційній скарзі адвоката Бандури В.І. в інтересах ОСОБА_3, які спростовували б висновки суду першої інстанції і були підставами для зміни чи скасування постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року, апелянтом не наведено і при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено.

Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене вважаю, що апеляційну скарга адвоката БандуриВ.І. в інтересах ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Бандури В.І. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.М. Сітайло