Справа № 720/1933/17
Провадження 3/720/818/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у звязку із тим, що 30 вересня 2017 року о 00 годині 25 хвилин керуючи автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння по пр. Свободи в м. Львів, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, оскільки відсутній за місцем своєї реєстрації, так як проходить військову службу за контрактом, що підтверджується довідками Новоселицького РВК від 27 грудня 2017 року та Костичанівської сільської ради Новоселицького району № 2178 від 21 грудня 2017 року.

В той же час, ОСОБА_1 направив на адресу суду заяву, в якій свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не визнав, мотивуючи тим, що за кермом автомобіля перебував не він, а його приятель ОСОБА_2, з яким він помінявся місцями після зупинки їх працівниками поліції, так як у останнього не було документів на керування автомобілем.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) спяніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) спяніння, а згідно ст. 9 КУпАП обовязковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт перебування особи в стані алкогольного спяніння або відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння, так і факт керування нею транспортним засобом.

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2017 року, останній керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння. В протоколі зазначені анкетні дані свідків відмови водія від проходження медичного огляду, проте не зазначено їх місце проживання.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, доданих до протоколу, вбачається, що вони були присутніми як водій автомобіля НОМЕР_1 проходив тест на алкогольне спяніння на тест «Драгер». В обидва поясненнях іншим почерком зазначено, що результат тестування нічого не показав, так як водій відмовився від проходження тестування.

Однак, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не можна вважати достатніми та допустимими виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, факт керування транспортним засобом заперечується самим ОСОБА_1 та в матеріалах справи не має будь-яких доказів, які підтверджують вказану обставину.

Слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення викладені пояснення ОСОБА_1, який зазначив працівникам поліції, що він транспортним засобом не керував.

Однак, працівниками поліції вказані розбіжності між поясненнями ОСОБА_1 та обставинами викладеними у протоколі не усунуті та суду не надано належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Наявними у справі поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не підтверджуються той факт, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки дані особи пояснили, що стали очевидцями відмови водія від медичного огляду, а не керування ним транспортним засобом. При цьому, в поясненнях свідків не зазначено прізвище водія, який відмовився від медичного огляду.

Слід зазначити, що написання пояснень свідками різними почерками та суперечливий їх зміст (де зазначено, що свідки стали очевидцями, коли водій проходив тестування, а далі зазначено, що водій відмовився від огляду) також викликає сумнів суду в їх правдивості.

В зв'язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а щодо даних викладених у ньому виникли обєктивні сумніві в їх правдивості, оскільки вони суперечать поясненням ОСОБА_1, які не спростовані іншими доказами, то в такому випадку зібрані по справі докази не можуть слугувати як належні, допустимі докази по справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.1, 247 п.1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до апеляційного суду Чернівецької області в порядку передбаченому КАС України.

Суддя: