Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/906/17 Головуючий в 1-й інстанції - Капустинський М.В.
Єдиний унікальний № 316/1809/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.173-2 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, адвоката Дьяченка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 листопада 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Енергодар Запорізької області, громадянку України, працює в перукарні «Краса та врода» перукар, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, 30.10.2017 року близько 18 години 00 хвилин гр. ОСОБА_2, знаходячись за місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_1, вчинила скандал та ображала нецензурною лайкою свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3, чим вчинила психологічне насильство в сім'ї.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду необґрунтованою та прийнятою з порушення норм матеріального та процесуального права, такою, що не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи. Вважає недопустимими доказами: протокол про адміністративне правопорушення, висновок, рапорт працівника поліції, письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, оскільки вказані свідки не могли бути присутніми під час нібито вчинення нею правопорушення, яке відбувалося в квартирі, ці свідки не опитані в залі судового засідання, вона не погоджувалася з інкримінованим їй правопорушенням, давала інші свідчення, ніж вказані в постанові, та не відображають фактичних обставин. Судом першої інстанції не дана оцінка обставинам, які мають суттєве значення, що вказує на відсутність правових підстав для висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Оскаржуваною постановою не встановлено, які конституційні права і свободи члена сім'ї вона порушила, чи спричинено моральну шкоду, шкоду фізичному чи психічному здоров'ю її сина. Також, не встановлено, у чому саме полягало насильство відносно її сина, які наслідки це мало для нього, якщо це було психологічне насильство, то чи спричинено емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю. Також зазначає, що копія протоколу про адміністративне правопорушення їй не надавалася; їй не були забезпечені права на юридичну допомогу, не були роз'яснені права як сторони по справі, подавати докази, заявляти клопотання, тощо, що суттєво вплинуло на результати розгляду справи; неповнолітній опитувався в порушенням вимог законодавства у її відсутність та відсутність педагога. Суд не взяв до уваги, що заявник неодноразово у зв'язку з упередженістю до неї, завідомо неправдиво повідомляв про нібито вчинення нею правопорушень, вживали до неї заходи психологічного та фізичного тиску. Судом залишено поза увагою, що під час складення протоколу працівником поліції не дотримано вимог закону, яким приписано забезпечувати точне й правильне застосування матеріальних і процесуальних адміністративно-правових норм з метою з'ясування всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення та правильної юридичної кваліфікації, яка б виключала сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні проступку та двозначність тлумачення складу адміністративного правопорушення, за вчинення якого на певну особу накладається конкретне стягнення. Зокрема, працівником поліції не було вжито всіх заходів для забезпечення всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, що і потягло складання неоднозначного суперечливого протоколу.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Дьяченка В.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 173-2 КУпАП, насильство в сім'ї - це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, погрози або образи, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров'ю потерпілого.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції належним чином дослідив зібрані у справі докази і прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Правильність такого висновку підтверджується зібраними у справі доказами, які відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, є належними та обґрунтовано прийняті до уваги й оцінені судом в їх сукупності та доводять винуватість ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого їй адмінправопорушення.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №445497 від 01.11.2017 року, вбачається, що 30.10.2017 року близько 18 години 00 хвилин гр. ОСОБА_2, знаходячись за місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_1, вчинила скандал та ображала нецензурною лайкою свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3, чим вчинила психологічне насильство в сім'ї (а.с. 1).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 01.11.2017 року його мати ОСОБА_2 вчинила скандал та ображала його нецензурною лайкою, хватала його за руки та била його по руках та ногах (а.с. 4).

Також вина ОСОБА_2 підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9 (а.с. 6, 7, 9) та рапортом інспектора поліції (а.с. 10).

Доводи апелянта в частині того, що матеріали справи не містять доказів спричинення шкоди психічному здоров'ю ОСОБА_4 є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи та письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 01.11.2017 року.

Доводи ОСОБА_2 про те, що копія протоколу про адміністративне правопорушення їй не надавалася; їй не були забезпечені права на юридичну допомогу, не були роз'яснені права як сторони по справі, подавати докази, заявляти клопотання, тощо, що суттєво вплинуло на результати розгляду справи, є необґрунтованими, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП 445497 від 01.11.2017 року містяться її особисті підписи у графах «Другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення отримав» та «Громадянину(ці) роз'яснено його (її) права та обов'язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП».

Доводи апелянта про те, що неповнолітній ОСОБА_4 опитувався в порушенням вимог законодавства у її відсутність та відсутність педагога також є необґрунтованими, оскільки в письмових поясненнях від 01.11.2017 року, відібраних від ОСОБА_4, міститься власноручний запис ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_4 опитаний у присутності матері.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та обґрунтовано наклав на неї стягнення у виді громадських робіт відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та характер вчиненого правопорушення.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови по доводам, викладеним в апеляційній скарзі ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін