Справа № 743/375/17 Головуючий у 1 інстанції Жовток Є. А.
Провадження № 33/795/203/2017
Категорія - - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає у АДРЕСА_1, зареєстрований: АДРЕСА_2, неодружений, освіта середня, працює слюсарем ТОВ "ТРАНС ГРАНО",

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Місцевим судом встановлено, що 19 березня 2017 року, близько 04 год. 30 хв., по вул. Чернігівській у с. Велика Вісь Ріпкинського району Чернігівської області ОСОБА_1, у порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем марки «М-21406», д.н.з. НОМЕР_3.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на незаконність рішення. Зазначив, що працівниками поліції було порушено порядок огляду його на стан сп'яніння, а саме без присутності свідків та технічно несправним приладом на виявлення стану сп'яніння. Також не погодився із медичним висновком щодо наявності у нього у крові 3.1 проміле алкоголю, оскільки жодних ознак алкогольного сп'яніння він не мав. Вважає, що медичний висновок не відповідає дійсності, оскільки у акті, на підставі якого складено висновок, не зазначено, яким саме приладом було проведено огляд на стан сп'яніння.

Дослідивши апеляційну скаргу; заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №277767, 19 березня 2017 року, о 04 год. 30 хв., по вул. Чернігівській у с. Велика Вісь Ріпкинського району Чернігівської області, ОСОБА_1, керував автомобілем марки «Москвич-21406», д.н.з. НОМЕР_3, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Згідно вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом при його складанні, про що свідчить його особистий підпис (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Згідно пунктів 16, 20, 22 розділу третього Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735, єдиним документом, який складається за результатами огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я і таким, що підтверджує перебування водія транспортного засобу в тверезому стані або в стані алкогольного сп'яніння, є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до наявного у матеріалах справи висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.03.2017 року, виданого черговим лікарем Ріпкинської центральної районної лікарні ОСОБА_3, ОСОБА_1 на момент обстеження перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с.4).

Допитана в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що на момент огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, і цей стан був підтверджений показаннями приладу «Алконт» - 3.1 проміле. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував, що він перебував у стані сп'яніння (а.с.32-33, 37).

Отже, доводи ОСОБА_1 про проведення його огляду на стан сп'яніння з порушеннями, а саме без присутності свідків та технічно несправним приладом на виявлення стану сп'яніння, є безпідставними.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, згідно санкції ст.130 ч.1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний