АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22листопада 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2, її захисника - адвоката Грищенка Д.С. та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Як встановив суддя у постанові, ОСОБА_2 30.09.2017 року о 15 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи на з'їзді з просп. Голосіївського, 102 в м. Києві, тобто перебуваючи на другорядній дорозі по відношенню до просп. Голосіївського (другорядного) та рухаючись по перехрестю нерівнозначних доріг, не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який наближався до даного перехрестя по головній дорозі - просп. Голосіївському (другорядному), що призвело до зіткнення та пошкодження обох транспортних засобів, тобто своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2017 року, а провадження в справі відносно неї закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права зазначає, що під час розгляду справи, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, припустився оцінки наявних в матеріалах справи доказів без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності, формально підійшов до розгляду даної справи, не з'ясувавши чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що згідно оскаржуваної постанови, її вина полягає в тому, що вона, керуючи автомобілем «Фольксваген», перебуваючи на з'їзді з просп. Голосіївського, 102 в м. Києві, тобто перебуваючи на другорядній дорозі по відношенню до просп. Голосіївського (другорядного) та рухаючись по перехрестю нерівнозначних доріг не надала перевагу в русі автомобілю «Ніссан», який наближався до даного перехрестя по головній дорозі - просп. Голосіївському (другорядному), внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, тобто своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, не зазначаючи при цьому у своєму рішенні які саме пункти Правил дорожнього руху України були нею порушені.

Наголошує, що зі схеми ДТП, наявних в матеріалах справи фотографій та складеному щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що вищезазначене перехрестя, на якому відбулось зіткнення автомобілів, з огляду на відсутність на ньому знаків пріоритету, є перехрестям рівнозначних доріг, і жодних доказів, які б свідчили, що місце перетинання просп. Голосіївського (другорядного) та пров. В. Жуковського, де сталось ДТП, є перехрестям нерівнозначних доріг, як про це зазначено судом у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, матеріали справи не містять, а тому вважає такий висновок суду безпідставним та необґрунтованим.

Отже, враховуючи відсутність на перехресті просп. Голосіївського (другорядного) та пров. В. Жуковського в м. Києві дорожніх знаків пріоритету, вказане перехрестя є перехрестям рівнозначних доріг, а тому, згідно вимог п.п. 10.11, 16.12 ПДР України, саме водій автомобіля «Ніссан» - ОСОБА_4 мав надати їй перевагу в русі, оскільки він наближався до вказаного перехрестя по просп. Голосіївському (другорядному), а керований нею транспортний засіб «Фольксваген» перебував на перехресті праворуч по відношенню до напрямку руху автомобіля «Ніссан», про що вірно зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_4

Таким чином апелянт вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода виникла саме внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 б), 10.11 ПДР України, а тому з огляду на приписи п.1.4 ПДР України, в її діях не вбачається порушень вимог правил дорожнього руху, і як наслідок відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника на підтримку доводів апеляційної скарги; пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4, який заперечував проти поданої апеляційної скарги та, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, просив залишити його без зміни; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП дотримано не було, що призвело до неповного та необ'єктивного з'ясування фактичних обставин справи і як наслідок, прийняття незаконного рішення.

Так, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, які надійшли з УПП ГУ Національної поліції у м. Києві, суддя місцевого суду, дослідивши матеріали справи, фотографії з місця ДТП та письмові пояснення ОСОБА_2, дійшов висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та зазначив в оскаржуваній постанові, що 30.09.2017 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи на з'їзді з просп. Голосіївського, 102 в м. Києві, тобто перебуваючи на другорядній дорозі по відношенню до просп. Голосіївського (другорядного) та рухаючись по перехрестю нерівнозначних доріг, не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який наближався до даного перехрестя по головній дорозі - просп. Голосіївському (другорядному), що призвело до зіткнення та пошкодження обох транспортних засобів.

Однак встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не ґрунтуються на матеріалах даної справи та протирічать наявним в матеріалах справи доказам. При цьому, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддею не зазначено, які саме пункти Правил дорожнього руху України порушила ОСОБА_2, відповідальність за порушення яких настає за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 30.09.2017 року о 15 год. 00 хв. на перехресті місцевого проїзду просп. Голосіївського та пров. В.Жуковського в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, за наслідками якої на місці події працівниками поліції відносно кожного з учасників даної дорожньо-транспортної пригоди були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Відносно водія ОСОБА_2 протокол був складений за порушення нею п.п. 2.3 б), 12.3 ПДР України, яка керуючи транспортним засобом по просп. Голосіївському, не була уважною, відповідно не зреагувала на зміну дорожньої обстановки та при виникненні перешкоди для руху, яку водій спроможний виявити, не вжила заходів для зупинки керованого нею транспортного засобу, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 та механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, останній, керуючи транспортним засобом марки «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_4 по просп. Голосіївському, не був уважним, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, який наближався з правого боку, тобто порушив вимоги п.п. 2.3 б), 10.11 ПДР України, внаслідок чого відбулось зіткнення із зазначеним транспортним засобом.

Крім цього, зазначені у цих протоколах обставини за яких відбулась дана дорожньо-транспортна пригода також підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою ДТП (а.с. 3), на якій зафіксовано напрямок руху автомобілів перед зіткненням, позначено місце зіткнення та схематично відображено наявні дорожні знаки на даному перехрестя, а також письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, які були відібрані працівниками поліції безпосередньо на місці пригоди (а.с. 4, 5).

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 пояснила, що 30.09.2017 року приблизно о 15 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, рухалась по Голосіївському проспекту в напрямку Одеської площі в м. Києві та, повернувши праворуч в напрямку пров. Жуковського, зупинилась перед проїзною частиною просп. Голосіївський (другорядний), після чого, подивившись ліворуч побачила, що на відстані приблизно 200 метрів по просп. Голосіївський (другорядний) рухався автомобіль, а праворуч від неї в цей час транспортні засоби були відсутні. Впевнившись у відсутності перешкод для її руху, вона виїхала на перехрестя просп. Голосіївський (другорядний) та пров. Жуковського, і в цей момент автомобіль НОМЕР_2, що рухався зліва від неї по просп. Голосіївському (другорядному) в напрямку Московської площі, намагаючись об'їхати керований нею транспортний засіб, виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з передньою частиною її автомобіля.

При цьому зазначила, що проїжджала вказане перехрестя з дотриманням вимог правил дорожнього руху, і в даному випадку, згідно п.п. 10.11 та 16.12 ПДР України, саме водій автомобіля НОМЕР_2, був зобов'язаний надати їй перевагу в русі.

Водій автомобіля НОМЕР_2 - ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду справи пояснив, що 30.09.2017 року приблизно о 15 год. 00 хв., виїхавши на головну дорогу з пров. Коломийський, рухався по місцевому проїзду просп. Голосіївського в напрямку Московської площі зі швидкістю приблизно 40-50 км/год. Під'їжджаючи до перехрестя з пров. Жуковського, побачив праворуч від себе автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, який з'їхав з Голосіївського проспекту та зупинився перед проїзною частиною місцевого проїзду просп. Голосіївського. Побачивши, що водій автомобіля «Фольксваген» зупинився та пропускає його та автомобіль, який рухався йому назустріч, він продовжив рух, однак коли він майже проїхав вказане перехрестя, відчув удар в задню праву частину свого автомобіля від чого його розвернуло та відкинуло на бордюр.

Таким чином, переглядаючи рішення судді в межах поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з її доводами щодо невідповідності висновків суду викладених в оскаржуваній постанові, дійсним обставинам за яких відбулась дана дорожньо-транспортна пригода та вважає, що постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року в частині встановлення фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення як незаконна підлягає скасуванню, з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

Так, апеляційним судом встановлено, що 30.09.2017 року о 15 год. 00 хв., в м. Києві по просп. Голосіївський, 102, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 була не уважною, відповідно не зреагувала на зміну дорожньої обстановки та при виникненні перешкоди для руху, яку водій спроможний виявити, не вжила заходів для зупинки транспортного засобу, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_5 та механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушила вимоги п.п. 2.3 б), 12.3 ПДР України.

За приписами пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, за, водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 12.3 цих Правил, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Вина ОСОБА_2 у порушенні нею вимог п.п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України повністю підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №146589 від 30.09.2017 року (а.с. 1), складеним відносно водія ОСОБА_2, згідно якого остання, керуючи транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, не була уважною, відповідно не зреагувала на зміну дорожньої обстановки та при виникненні перешкоди для руху, яку водій спроможний виявити, не вжила заходів для зупинки керованого нею транспортного засобу, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 та механічних пошкоджень обох транспортних засобів; наявною в матеріалах справи схемою ДТП від 30.09.2017 року (а.с. 3), яка без зауважень підписана обома учасниками даної пригоди, на якій позначено місце зіткнення, що знаходиться в межах смуги руху автомобіля НОМЕР_2; локалізацією пошкоджень обох транспортних засобів, зафіксованими у зазначеній схемі та поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_4 (а.с. 5).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо відсутності в її діях порушень п.п. 2.3 б), 12.3 ПДР України та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка наголошувала, що керований нею автомобіль «Фольксваген» знаходився праворуч по відношенню до напрямку руху автомобіля «Ніссан», а тому в даній дорожній ситуації, саме водій автомобіля «Ніссан» ОСОБА_4 мав би надати їй перевагу в русі відповідно до вимог п.п. 10.11, 16.12 ПДР України, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки дані зафіксовані в схемі ДТП, а саме місце зіткнення, локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів отриманих внаслідок ДТП, зокрема пошкодження задньої правої частини автомобіля «Ніссан» та передньої частини автомобіля «Фольксваген» з правої сторони свідчить, що зіткнення зазначених транспортних засобів відбулось коли водій автомобіля «Ніссан» - ОСОБА_4 вже майже проїхав перехрестя, що в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами з достатньою повнотою підтверджують факт порушення водієм автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_2 п.п. 2.3 б), 12.3 ПДР України, яка виїжджаючи на перехрестя місцевого проїзду просп. Голосіївського з пров. Жуковського під час керування транспортним засобом не була уважною, не зреагувала на зміну дорожньої обстановки та при виникненні небезпеки для руху, яку водій спроможний виявити, не вжила заходів для зупинки керованого нею автомобіля, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Посилання ОСОБА_2 на характер та локалізацію пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, що на думку останньої підтверджує вину саме водія автомобіля «Ніссан» - ОСОБА_4 у виникненні дорожньо-транспортної пригоди є безпідставними, оскільки такий висновок може дати лише спеціаліст, що має необхідні спеціальні знання в галузі автотехніки в результаті проведення відповідного експертного дослідження, однак клопотання про проведення такого дослідження ОСОБА_2 та її захисник не подавали.

Апеляційні доводи про те, що судом, в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, не були всебічно, повно та об'єктивно з'ясовані всі обставини даної справи, не було виявлено дійсних причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась саме внаслідок одноособових дій водія автомобіля НОМЕР_2 - ОСОБА_4, який в порушення вимог п.п. 10.11, 16.12 ПДР України, наближаючись до перехрестя рівнозначних доріг, не надав дорогу автомобілю, що наближався з правого боку, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки це не звільняло водія ОСОБА_2 від обов'язку бути уважною під час керування транспортним засобом, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та в разі виникнення перешкоди для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Таким чином, наведені висновки про порушення водієм автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_2 порушень п.п. 2.3 б), 12.3 ПДР України знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 б), 12.3 ПДР України, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за обставин зазначених в оскаржуваному рішенні як незаконна підлягає скасуванню в частині встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи з прийняттям апеляційним судом нової постанови, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення нею вимог п.п. 2.3 б), 12.3 ПДР України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати в частині встановлених судом першої інстанції фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

В іншій частині залишити постанову без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/2915/2017 Категорія КУпАП: ст. 124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.