АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/774/390/17 Головуючий у 1-й інстанції - Гончаренко В.М.
Справа № 200/2693/17-п Суддя-доповідач - Джерелейко О.Є.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року ОСОБА_2, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень, та стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №105743 від 02 лютого 2017 року та в постанові суду першої інстанції, 02 лютого 2017 року о 19 годині 30 хвилин в м. Дніпро на перехресті вул. Чернишевського та вул. Олеся Гончара, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, де повертаючи ліворуч на вул. Олеся Гончара, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого водій ОСОБА_2 своїми діями порушив п. 16.6 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції, а провадження по даній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та зобов'язати територіальний орган Національної поліції у м. Дніпро повернути посвідчення водія НОМЕР_3 від 18 липня 2008 року на ім'я ОСОБА_2, громадянину ОСОБА_2.

В поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом не надано належної оцінки доказам на підтвердження факту порушення ним вимог Правил дорожнього руху України та наявності причинно-наслідкового зв'язку між його діями і виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вказує на те, що суд не звернув увагу, що водій автомобіля ВАЗ-211340 ОСОБА_4 рухався по проїзній частині зустрічного напрямку, знаходячись при цьому ближче до лівого краю проїзної частини, а саме в колії для руху рейкового транспорту, при цьому, права смуга руху була вільна від транспорту, а у момент зіткнення, його автомобіль, знаходився в нерухомому стані на трамвайній колії попутного напрямку, однак зіткнення відбулось не у полосі для руху зустрічного, щодо автомобіля «Шкода», транспорту, що підтверджується з камери відео-реєстратора, схеми та його пояснень.

Посилається на те, що з висновку експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що дії водія автомобіля «Шкода» не суперечили вимогам п. п. 10.1 і 16.6 Правил дорожнього руху України, а дії водія автомобіля «ВАЗ» не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилось у причинному зв'язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вважає, що з фактичних обставин та матеріалів справи вбачається, що він стояв нерухомо на перехресті і технічно надав дорогу іншому транспортному засобу, одночасно з тим, автомобіль, який мав перевагу у русі, мав рухатись проїзною частиною зустрічного напрямку у правій смузі руху, дотримуючись вимог п. п. 10.1 і 11.8 Правил дорожнього руху України, чого зроблено не було і внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода.

В запереченнях ОСОБА_4 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що з переглянутого у судовому засіданні відеозапису з камери відео-реєстратора, що був встановлений в автомобілі «Шкода», було встановлено, що відповідні дані зафіксовані на відео повністю , зіставляються з фактичними обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилається на те, що під час перегляду зазначеного відеозапису судом не було встановлено обставин на які вказував у своїх поясненнях водій ОСОБА_2, що нібито водієм ОСОБА_4 було включено лівий показник повороту перед приближенням до перехрестя, що на його думку свідчило про подальші наміри останнього повернути ліворуч, на відео було зафіксовано приближения автомобіля «ВАЗ» до вказаного перехрестя, однак ніяких показників повороту на ньому включено не було, лише після контактування в результаті зіткнення автомобілів між собою на автомобілі «ВАЗ» загорівся лівий показник повороту, що могло трапитись в результаті випадкових дій водія від зіткнення.

Вважає, що суд правомірно та обґрунтовано визнав висновок експерта неприйнятним, виходячи з того, що вихідні дані для проведення вищезазначеного експертного авто-технічного дослідження були взяті експертом за основу із заяви заінтересованої сторони водія ОСОБА_2, що свідчить про однобічність проведеного експертного дослідження, в якому не були враховані пояснення водія ОСОБА_4

Також пояснення ОСОБА_6, надані для дослідження, протирічать поясненням ОСОБА_6 після дорожньо-транспортної пригоди в яких він стверджував, що автомобіль «ВАЗ» рухався з перевищенням швидкості, а не зі швидкістю зо км/год., крім того, для дослідження було надано невідому схему дорожньо-транспортної пригоди, яка не підписана учасниками пригоди і не відповідає дорожній обстановці, та яка була на місці пригоди, оригінальна схема дорожньо-транспортної пригоди знаходиться на аркуші 5 адміністративної справи.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3, підтримали в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

В суді апеляційної інстанції, потерпілий ОСОБА_4, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на обґрунтування, викладені в письмових запереченнях.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшла такого висновку.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується схемою дорожньо-транспортної події від 02 лютого 2017 року, фототаблицею та поясненнями ОСОБА_4, відеозаписом події.

Однак з наведеними висновками суду погодитися не можливо, оскільки судом не надано належної оцінки наявним по справі доказам та наявності причинно-наслідкового зв»язку між діями ОСОБА_2 та дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи суд має вирішити: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності. Зазначенні питання під час розгляду справи суд має вирішувати з аналізу наявних по справі доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП. Тобто усі кваліфікуючі ознаки правопорушення, як об»єктивної, так і суб»єктивної сторони мають доводитися певними доказами та мати своє відображення у певних документах, які складаються на місці вчинення правопорушення із дотриманням вимог відповідних інструкції.

З аналізу наявних матеріалів справи апеляційним судом було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода між транспортним засобом марки «Шкода» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, та транспортним засобом «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 відбулася 02 лютого 2017 року о 19 годині 30 хвилин на регульованому перехресті вул.Чернишевського та вул.О.Гончара в м.Дніпрі, що вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав свої первинні письмові пояснення та вказав, що дійсно у зазначений у протоколі час та місці керував транспортним засобом «Шкода», автомобіль «ВАЗ» рухався із включеним показчиком повороту ліворуч у зустрічному напрямку, при цьому за відсутності перешкод на смузі руху в його напрямку почав виїжджати на трамвайну колію, тоді як він не виїжджав на смугу зустрічного руху, зупинив автомобіль, щоб надати йому дорогу, проте автомобіль під керуванням водія ОСОБА_4 не зміг уникнути зіткнення з його автомобілем.

Також у судовому засіданні апеляційного суду був допитаний ОСОБА_4, який підтримав свої письмові заперечення, відповідно до яких ніяких показників повороту в його автомобілі включено не було, судом правомірно було відхилено висновок експертного автотехнічного дослідження №10.1/016-Д від 28 лютого 2017 року, для дослідження якого надано пояснення ОСОБА_2 інші, ніж після пригоди, надана схема не відповідає тій, що знаходиться в матеріалах провадження.

В постанові суд робить висновок про те, що водій ОСОБА_2, під»їхавши до перехрестя вул.Чернишевського та вул.О.Гончара в м.Дніпрі, зупинився з метою подальшого виконання повороту ліворуч, та зазначає , що водій ОСОБА_2 помилково визначає дії водія ОСОБА_4 як такі, що спрямовані на виконання повороту ліворуч.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції переглядався відеозапис події, з якого вбачається, що автомобіль «ВАЗ» під керуванням водія ОСОБА_4 маневрував ліворуч та виїхав на трамвайну колію при відсутності перешкод на смузі даного напрямку руху.

Даним обставинам судом не надано оцінки, чи могли вони бути сприйняті водієм ОСОБА_2 як такі, що спрямовані на виконання повороту ліворуч водієм ОСОБА_4, який після перегляду відеозапису в суді апеляційної інстанції не надав чітких пояснень щодо того, чи був ввімкнений у його автомобілі лівий показчик повороту, та чи є за таких обставин причинно-наслідковий зв'язок між діями водія ОСОБА_2 та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

За вказаних обставин апеляційний суд позбавлений можливості дійти безсумнівного висновку як мали діяти водії в даній дорожній обстановці згідно з вимогами Правил дорожнього руху, чи мали технічну можливість водії запобігти дорожньо-транспортній пригоді, у діях кого із водіїв є причинно-наслідковий зв'язок та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Сторони дорожньо-транспортної пригоди клопотань про проведення автотехнічної експертизи не заявляли, висновок експертного автотехнічного дослідження №10.1/016-Д від 28 лютого 2017 року не може бути взятий до уваги з причин, зазначених у постанові суду.

Жодних інших об»єктивних даних, які б надали можливість усунути наявні суперечності у поясненнях учасників пригоди, у матеріалах справи не має.

Отже, під час перегляду справи апеляційний суд, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, без з`ясування усіх фактичних обставин, які мають бути обов»язково зясовані під час розгляду справи, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню через недоведеність вини особи та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Підстави для повернення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди до патрульної поліції відсутні, оскільки такі повноваження суду апеляційної інстанції не передбачені ст.294 КУпАП.

Закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності є підставою для повернення вилученого посвідчення водія відповідно до ст.296 КУпАП. Оскільки такі підстави визначені законом, а даних, що не буде їх виконано, не має, тому відсутні обґрунтування щодо примусового порядку зобов'язувати відповідний орган повернути посвідчення водія, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення такого клопотання на час його розгляду.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є.Джерелейко