АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/452/17 Номер провадження 33/786/467/17Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Маліченко В.В., з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями ОСОБА_2 на постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючий, розлучений, мешканець АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 20.03.2017 року о 01.00 год. керував транспортним засобом ЗАЗ 110558, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нескладна мова). Від проходження освідування на стан алкогольного спяніння на місці відмовився та від обстеження у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд не взяв до уваги, що працівники поліції зупинили його автомобіль без будь-яких законних підстав.

На пропозицію працівників поліції продути Драгер він відповів, що продме останній лише при умові, що поліцейські нададуть йому стерильний, запакований «мундштук» та нададуть для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак його вимога була проігнорована.

Він погоджувався пройти огляд у медичному закладі, однак, поліцейські без пояснення причини сіли до свого службового автомобіля та поїхали у невідомому напрямку, при цьому, працівники поліції будь-яких осіб, як свідків, не залучали, протокол чи постанову не складали, йому на підпис документи не надавали.

Зазначену інформацію може підтвердити пасажир його автомобіля ОСОБА_4

Копію протоколу він отримав поштою. Вважає, що протокол заповнений неправильно, що виключає його використання як доказ винуватості.

Ставить під сумнів, справжність письмових пояснень свідків.

Висновок судді про його винуватість не підтверджений відеодоказом, хоча поліцейські мають використовувати нагрудні камери.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, який апеляційну скаргу з доповненнями підтримав, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги законодавства слідчим суддею про розгляді справи виконані.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтуються на сукупності досліджених суддею доказів.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2№ 166919 від 20.03.2017 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Дані свідки засвідчили також відмову ОСОБА_2 від дачі пояснень та від підпису протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому достовірність доказів, на які послався у постанові суддя місцевого суду сумнівів не викликає.

Посилання апелянта на те, що він наполягав на проведенні медичного огляду, про відсутність свідків, про безпідставне залишення працівниками поліції місця події, не ґрунтується на матеріалах справи, а тому до уваги не приймаю.

При апеляційному розгляді будь-яких клопотань про дослідження додаткових доказів, допит свідків ні правопорушником ні захисником заявлено не було, а на пропозицію суду викликати та допитати свідків правопорушення та працівників поліції, як ОСОБА_2 так і його представник відмовилися.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення та не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою, факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведений сукупністю зібраних доказів.

За таких обставин, апеляційна вимога апелянта щодо скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення є безпідставною.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко