16.05.2017 227/1226/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 07 лютого 1975 року, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватний підприємець, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-5 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2017 року до Добропільського міськрайонного надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164-5 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 207/05-99 від 19 квітня 2017 року, протокол складено відносно ОСОБА_1 за зберігання алкогольних напоїв на яких не має належним чином розміщених марок акцизного податку встановленого зразку, що виявилось при проведенні фактичної перевірки магазину «Магазинчик» за адресою м.Добропілля вул.Печериці, 17, а саме порушення ст. 11 Закону України №481/95 ст. 226 ПКУ та п.20 Постанови КМУ №1251, тобто зберігання алкогольних напоїв без марки алкогольного податку, оскільки марка мала такі пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, які вказані у п.5 Постанови КМУ №1251 від 27 грудня 2010 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні пояснила, що вину свою не визнає, дана плашка горілки зберігалась у підсобці, з метою списання, на продаж вона не йшла. Також ствердила, що при складанні протоколу вона не була присутня, так як її не було повідомлено про місце та час його складання.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 суду пояснила, що протокол про вчинення адміністративне правопорушення є неналежним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, так як він складений з порушенням Інструкції з оформленнями органами доходів та зборів матеріалів про адміністративне правопорушення та вимог ст. 256 КУпАП, надавши суду письмове заперечення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника, приходжу до висновку, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-5 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Так, згідно ст.164-5 ч.1 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору посадовими особами підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» його порушенням є виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

З акту (довідки) фактичної перевірки від 06 квітня 2017 року, вбачається, що перевіркою встановлено, що в реалізації магазину «Магазинчик» знаходилась одна пляшка горілки «Немирівська настойка особлива корінь калгану» обємом 0,5 л. міцністю 35% об. Без марки акцизного податку встановленого зразка.

Згідно п.20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою КМУ від 27 грудня 2010 року №1251 Маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження:

пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення;

Оглядом в судовому засіданні пляшка горілки «Немирівська» 0,5 л 36% з частково відірваною акцизною маркою, встановлено, що залишки марки акцизного податку встановленого зразка дійсно були в наявності, однак з порушенням цілісності.

Разом з тим, з письмових пояснень продавця ОСОБА_3 та пояснень ОСОБА_1, вбачається, що в магазині знаходилась одна пляшка горілки «Немирівська» 0,5 л 36% з частково відірваною акцизною маркою у звязку з чим були відсутні її обовязкові реквізити, така пляшка була їм поставлена поставщиками, що доводить перед судом факт випадкового пошкодження марки акцизу під час його транспортування, розгрузки, погрузки.

Крім того ОСОБА_1 пояснила, що дана пляшка горілки йшла на списання, тобто прямого умислу на зберігання та реалізацію алкогольних напоїв без марки акцизного податку суду не надано.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Таким чином, суд приходить до висновку, шо додані до протоколу матеріали не спростовують та не містять будь-яких доказів щодо спрямованості мети та умислу ОСОБА_1 на зберігання алкогольних напоїв, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору.

Крім того, відповідно до вимог ст. 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1 ст..259 КУпАП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України чи до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а при порушенні законодавства про державну таємницю - до органів Служби безпеки України її співробітником. Доставлення порушника з числа кадрових співробітників розвідувального органу України при виконанні ним своїх службових обов'язків здійснюється тільки у присутності офіційного представника цього органу.

Аналогічна вимога міститься і в Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 № 566.

Так п.п. 12, 13 вищевказаної інструкції передбачено, що у разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в органі доходів і зборів. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до органу доходів і зборів для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що протокол №207/05-99 про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2017 року був складений не за місцем вчинення правопорушення, а в органі доходів та зборів, разом з тим суду не надано доказів належного повідомлення особу про час та місце його складання. Тобто позбавлено особу, відносно якої складається протокол на використання свого права на надання пояснень і зауваження щодо змісту Протоколу.

Крім того п.п. 9, 10 Інструкції встановлено, що. Протокол складається у двох примірниках, що підписується посадовою особою, яка склала Протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є. У разі відмови особи, щодо якої складається Протокол, від підписання Протоколу посадова особа органу доходів і зборів робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків у разі їх наявності.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення у графі «Другий примірник отримано» зазначано, що ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення та підписання протоколу. Не засвідчивши ні підписом посадової особи, ні підписаом свідків.

Разом з тим, ОСОБА_1 надала суду копію протоколу про адміністративне правопорушення, який її було надіслано поштою, у її примірнику запису щодо відмови у підписанні протоколу не має, що свідчить, що орган, який склав протокол здійснив запис у ньому після його складання та направлення другого примірника особі, відносно якої був складений протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, як вбачається з аналізу протоколу про адміністративне правопорушення, який надісланий ОСОБА_1, у ньому відсутній номер протоколу, а дата його складання дописана ручкою, що свідчить про грубе порушення норм закону під час його складання.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що відомості зазначені в протоколі, щодо обставин події адмінправопорушення не можуть мати ніякого доказового значення при розгляді даної справи, як зафіксовані з істотним порушенням норм діючого законодавства.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскількинаявність останніхне узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), щоКонституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Таким чином, аналіз зібраних та досліджених доказів приводить суд до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.1ст.164-5 КУпАП, з огляду на відсутність у її діях порушень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-5 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_4

16.05.17