Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/2435/2017
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 23 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 23 серпня 2017 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Цією ж постановою з ОСОБА_2 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Як встановлено постановою судді, 16.06.2017 року о 02 год. 00 хв. ОСОБА_2 по вул. Будищанська в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння.

Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння водій відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.08.2017 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що постанова Деснянського районного суду м. Києва ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження доказів і з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Як зазначає скаржник у своїй скарзі, в його діях відсутній склад відповідного правопорушення, а судом першої інстанції взагалі не враховано його доводи щодо порушення представниками поліції вимог чинного законодавства України при зупиненні його транспортного засобу, його затриманні, обшуку транспортного засобу та складанні протоколу про адміністративне порушення.

Зокрема, скаржник просить звернути увагу на те, що особами, які зупинили його транспортний засіб та назвали себе працівниками поліції не було виконано вимог ст. 35 та 18 Закону України «Про національну поліцію», а саме на його прохання працівники поліції не показали своїх посвідчень та не вказали причину зупинки транспортного засобу.

Після цього, ці особи почали проводити обшук його транспортного засобу, за відсутності на те підстав та понятих.

Враховуючи те, що ці обставини мали місце після другої години ночі, а він, як зазначається у скарзі ОСОБА_2, працює в «TAXI Yellow Kiev», здійснював перевезення пасажира та перевозив у своєму автомобілі значну суму коштів, а також враховуючи криміногенну ситуацію в місті Києві, дії осіб, які вночі зупинили його автомобіль та сказали, що вони працівники поліції, не пред'явивши при цьому на його прохання жодних документів, не пояснивши причину зупинки та почавши вести себе зухвало, ображали його та пасажира, обшукувати їх та автомобіль, викликали в нього тільки страх, а не впевненість у тому, що це справжні працівники правоохоронних органів.

За таких обставин, виконання вимоги вказаних осіб про те, що він повинен залишити свій автомобіль та кудись з ними поїхати для проходження медичного обстеження на предмет вживання алкоголю чи наркотичних препаратів, вбачалось за неможливе.

Про вказані вище обставини, він, ОСОБА_2, повідомляв в суді першої інстанції, однак судом їх не взято до уваги, оскільки суд не викликав працівників поліції для дачі пояснень свідків та понятих.

Також скаржник звертає увагу на те, що йому було вручено копію протоколу, яка не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як з неї взагалі не зрозуміло в чому його обвинувачують, оскільки копія протоколу настільки неякісна, що про його зміст можливо тільки здогадуватися, на що також зверталась увага суду першої інстанції, однак суд залишив ці обставини поза увагою.

Враховуючи вищевикладене, скаржник вважає, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.08.2017 прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу на її підтримку; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов достатніх даних, які б дозволили спростувати достовірність та належність доказів, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя обґрунтовував свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тим більше, що останній фактично не заперечував факту своєї відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікаря-нарколога.

Посилання у скарзі на те, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, слід визнати безпідставними, оскільки в апеляційній скарзі не наведено будь-яких об'єктивних даних, які б підтверджували наявність таких порушень, які б могли служити підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Та обставина, що ОСОБА_2 була вручена неякісна копія постанови про адміністративне правопорушення, зміст якої практично не читається, не може свідчити про порушення норм процесуального права, яке тягне за собою скасування судового рішення, оскільки суддя розглядав справу на підставі оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому цей протокол, а не його копія, є належним та допустимим доказом, який, в сукупності з іншими наявними у справі доказами, повністю підтверджує ті обставини, які стали підставою притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Що ж стосується дій поліцейських, які передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення, на які ОСОБА_2 звертає увагу у своїй апеляційній скарзі, зокрема щодо їх зухвалої поведінки, образ його та пасажира, а також їх обшуку та обшуку автомобіля, без участі понятих, то вони не були і не могли бути предметом розгляду під час розгляду суддею даної справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, ні в апеляційній скарзі, ні у своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не навів будь-яких даних, які б підтверджували факт оскарження у встановленому законом порядку неправомірних дій поліцейських, як самим апелянтом, так і його пасажиром, який був не лише свідком цих дій, а й особою до якої ці дії застосовувались.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що у нього було достатньо підстав вважати, що його зупинили не справжні співробітники патрульної поліції, а тому законність їх вимог, викликала у нього сумніви, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони є голослівними та об'єктивно нічим не підтвердженими.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, цю постанову слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 23 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Шевчук О.П.