АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/334/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, 19592 року народження, громадянка України, мешканка м. Харкова, -

- визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розміні 340 грн.

В судовій постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АП №2 № 100500 від 08.12.2016 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Toyota Corolla», держномер АХ 6112 ЕМ по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові, не дотрималась безпечного інтервалу швидкості руху, не врахувала дорожні умови, на впоралась з керуванням та допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, що рухався в зустрічному напрямку.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить судову постанову скасувати та посилається на те, що суд першої інстанції не в повній мірі встановив обставини по справі та виніс рішення, яке не відповідає дійсності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі хоча ОСОБА_1 і просить долучити до матеріалів справи електронний носій з відеозаписом події, яка мала місце 08.12.2016 року по вул. Гв. Широнінців за участю автомобілів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, однак він вже долучений до справи судом і КУпАП не передбачає винесення постанови з цього приводу.

Крім цього, ОСОБА_1 просить направити матеріали справи на доопрацювання в Управління Патрульної поліції з метою зясування дійсної причини зіткнення транспортних засобів, однак суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, вважає, що наявних в справі доказів достатньо для винесення рішення по суті.

Також, ОСОБА_1 просить переглянути процедуру написання протоколу про адміністративне правопорушення з урахуванням матеріалів відеоспостерігача та обставин стану ділянки дороги, яка спричинила зіткнення.

Між тим, згідно чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення такої процедури не передбачено.

Отже, враховуючи положення ч.2 ст. 7 цього ж Кодексу, апеляційна інстанція позбавлена можливості переглядати написання протоколу.

Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі ставить питання про вирішення матеріального відшкодування та моральної компенсації їй як потерпілій від поганого стану доріг.

Апеляційний суд розяснює, що для вирішення цього питання ОСОБА_1 не позбавлена права звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Між тим, оглянувши наявний в матеріалах справи відеозапис апеляційна інстанція вбачає, що ОСОБА_1 дійсно керувала автомобілем по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові, який вона ідентифікувала як свій в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Також, з цього відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 під час сильного снігопаду, що свідчить на думку апеляційного суду про несприятливі погодні умови, наїхав на нерівність дорожнього покриття після чого даний автомобіль увійшов у некерований занос та виїхав на зустрічну смугу, де і сталось зіткнення.

Згідно п.13.1 Правил дорожнього руху України, вміненого в провину ОСОБА_1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Аналізуючи цю норму, вбачається, що водій, керуючи автомобілем, повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу між своїм транспортним засобом та іншими транспортними засобами, які рухаються в поточному напрямку.

Зіткнення ж автомобіля під керуванням ОСОБА_1 відбулось на зустрічній смузі руху, а з переглянутого відеозапису вбачається те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 до ДТП рухався з дотриманням вимог п. 13.1 ПДР України, а тому висновк суду першої інстанції що ОСОБА_1І не дотрималась безпечного інтервалу є необґрунтованим.

Таким чином, порушення п. 13.1 ПДР України з боку ОСОБА_1 відсутнє, а висновок суду першої інстанції про наявність даного порушення ПДР помилковий.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 порушила п. 12.1 ПДР України.

ОСОБА_1 вважає, що вона не порушувала зазначеного пункту Правил, а притягнути до адміністративної відповідальності слід Комунальне підприємство Дорремстрой м. Харкова.

Однак, за змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений тільки відносно ОСОБА_1

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис в протоколі.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку, передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, а схему ДТП нею підписано без застережень.

Між тим, згідно п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, а також з відеозапису вбачається, що 08.12.2017 року погодні умови були несприятливі, а саме йшов мокрий сніг, а дорожнє покриття було слизьке.

Той факт, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 став не керованим у тому числі і у звязку з поганими погодними умовами сама ОСОБА_1 не заперечує та підтверджується наданим суду відеозаписом.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1І, (а.с.1) власноруч зазначила що «Ложбина та погодні умови стали причиною виносу на зустрічну полосу».

Таким чином, ОСОБА_1І, згідно п.12.1 ПДР при виборі скорості руху повинна була враховувати дорожню обстановку щоб мати можливість постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним.

За наведених обставин висновки суду першої інстанції щодо наявності порушень вимог п. 12.1 ПДР з боку ОСОБА_1 обґрунтовані та правильні і не підлягають скасуванню за доводами апеляції.

Таким чином, апеляційна інстанція вважає, що висновок суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_1 п. 13.1 Правил дорожнього руху України є помилковим та таким, що не відповідає обставинам події, а тому підлягає виключенню з тексту мотивувальної частини судової постанови.

В іншій частині судову постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 17.01.2017 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови суду Московського районного суду м. Харкова від 17.01.2017 року по справі № 643/16034/16-п висновки суду щодо доведеності порушення з боку водія ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_3