АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/271/17 Головуючий у І-й інстанції - Токар Н.В.
Справа № 204/574/17 Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 24 січня 2017 року о 08 годині 30 хвилин у м. Дніпро по пр. Пушкіна, буд. 63А водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 11193-110-20» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager ARHK - 0485 в присутності двох свідків, результат тесту 0,38 ‰.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову судді першої інстанції та звільнити його від відповідальності, обмежившись попередженням відповідно до ст. 22 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що щиро кається у вчиненому правопорушенні. Вказує, що раніш до відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується позитивно, самостійно виховує малолітню дитину, при цьому має відвозити її до школи, має на утриманні двох літніх людей, яких необхідно відвозити до лікарні. Зазначає, що стягнення за своїм видом та розміром не є справедливим, не в повній мірі відповідає характеру скоєного правопорушення, що порушує вимоги ст. 33 КУпАП. Правопорушення, що інкриміновано, не становить великої суспільної небезпеки, не спричинило шкоду державним, суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам, його наслідки відсутні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, вислухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення, які судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим та в апеляційній скарзі апелянтом не заперечується.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, які пом'якшують покарання та які обтяжують його, майновий стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інші вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП.

Між тим, адміністративне стягнення на апелянта накладено з формальним дотриманням вищезазначених вимог КУпАП, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з жовтня 2016 року самостійно виховує доньку, 2004 року народження, яка навчається в 7-А класі СЗШ № 37 та має захворювання, працює з 23.02.2007 року на посаді менеджер в ФОП «ОСОБА_7», а з 14 серпня 2015 року за сумісництвом водієм-експедитором в ФОП «ОСОБА_7», за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох пенсіонерів: ОСОБА_4, 1944 р.н., та ОСОБА_5, 1937 р.н., які мають, в тому числі, захворювання серця, обставиною, що пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння винного, обставин, що обтяжує відповідальність, судом апеляційної інстанції не встановлено. Крім того, з характеристики від 01.03.2017 року, виданої ФОП «ОСОБА_7» менеджеру ОСОБА_2 вбачається, що в роботі ОСОБА_2 наявність власного автомобілю та водійського посвідчення є обов'язковим, оскільки з метою виконання посадових обов'язків йому необхідно здійснювати поїздки до міст, які недоступні для громадського ттранспорту.

Ст. 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_2 визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся, своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, права і свободам громадян, виявлена в нього досить невелика ступінь алкогольного сп'яніння, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 22 КУпАП вважає за можливе звільнити правопорушника ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_2 в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.

На підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП звільнити, обмежившись усним зауваженням.

В іншій частині постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький