АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5897/17 Номер провадження 33/786/1109/17Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою провадження у справі відносно

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої ПСОВ «УСМЕ» вул. Соломянський, 10, м. Київ,

закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 ОСОБА_4,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 ОСОБА_4 та піддано адміністративному стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 15.09.2017 о 17 год. 05 хв., керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1 по вул. М.Бірюзова, 17, м. Полтава, рухаючись на підйомі мосту при здійсненні маневру обгону, виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.2, не впевнившись у безпеці виконання такого маневру, внаслідок чого змусив водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_7, яка рухалася у зустрічному напрямку, застосувати екстрене гальмування та змінити напрям руху з крайньої лівої смуги руху в крайню праву з метою уникнення лобового зіткнення. Після чого автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 зіткнулася з огорожею крайньої правої смуги руху від чого водій ОСОБА_7 втратила контроль над керуванням свого автомобіля, внаслідок чого відбулося відкидання автомобіля на зустрічну смугу. В результаті чого відбулося спочатку зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_8, а потім з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_6, який в свою чергу здійснив зіткнення з тролейбусом ЮМЗ №96. В результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. 14.6, додаток 1 розд. 1.2 Правил дорожнього руху, чим створив аварійну обстановку.

Крім того, працівниками поліції також складено протокол про адміністративне правопорушення на водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_7

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 15.09.2017 року о 17 год. 05 хв. в м. Полтава по вул. М.Бірюзова, 17, водій ОСОБА_7, керуючи транспортним засобом «MitsubishiColt» д.н.з. НОМЕР_5, рухаючись по вул. М.Бірюзова в напрямку вул. Пожежників, не врахувала дорожню обстановку, не обрала безпечної швидкості руху, не вжила необхідних заходів при виникненні перешкоди, здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_8, а потім з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_6, який в свою чергу здійснив зіткнення з тролейбусом ЮМЗ №96. В результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_7 порушила п. 12.1, 13.1, 12.3 Правил дорожнього руху, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 ОСОБА_4.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, винести нову постанову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за ст. 124 ОСОБА_4, а провадження у справі щодо нього закрити, згідно п. 1 ст. 247 ОСОБА_4 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що у постанові суду необєктивно відображені дані, які не були надані учасниками ДТП чи зафіксовані співробітниками поліції під час оформлення протоколу, зокрема у частині зіткнення водія ОСОБА_7 з огорожею, що в подальшому призвело до втрати керованості автомобілем.

У справі відсутні докази, які б вказували на те, що водій ОСОБА_7 зіткнулась з огорожею після розїзду з автомобілем ОСОБА_3 Свідки такого зіткнення з огорожею не бачили, у схемі ДТП не зафіксовано контакту автомобіля Мітсубісі з огорожею.

Судом без жодного обґрунтування було відхилено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи для встановлення технічної можливості для зупинки у наведених дорожніх умовах.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 в підтримку апеляційної скарги, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_4, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 245 ОСОБА_4 регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 ОСОБА_4 адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 ОСОБА_4, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Дані вимоги суддя суду першої інстанції виконав в повній мірі.

Будучи допитаним у суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він рухаючись через міст від площі Зигіна, не доїжджаючи до середини мосту, перед ним несподівано почали зупинятись автомобілі, через що він вимушений був також гальмувати. Проте зрозумівши, що не зможе зупинити автомобіль, для того щоб уникнути ДТП, повернув ліворуч на смугу зустрічного руху, де на зустріч йому рухався автомобіль червоного кольору, який повертав вправо від нього та він почув удар. Коли зупинив автомобіль та вийшов з нього, побачив, що по його стороні вже стоять пошкоджені автомобілі.

Тобто сам ОСОБА_3 не заперечує факт того, що він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на мосту по вул. М. Бірюзова,17, в порушення Правил дорожнього руху України, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.2 та, не впевнившись у безпеці свого маневру, виїхав на смугу зустрічного руху.

ОСОБА_7 суду пояснила, що 15.09.2017 о 17 год. 05 хв., вона поверталась з роботи, рухаючись по вул. М. Бірюзова в м. Полтава в напрямку району Браїлки, на невеликій швидкості, піднімаючись в гору по мосту з її боку автомобілів не було, в зустрічному русі був невеликий затор. Несподівано перед нею, перетнувши дві суцільні полоси дорожньої розмітки, виїхав на зустрічну смугу вантажний автомобіль. Вона почала гальмувати, але зрозумівши, що не може уникнути зіткнення різко направила кермо вправо, після чого автомобіль повело, зачепивши відбійник, її відкинуло на смугу зустрічного руху в результаті чого вона зіткнулась з автомобілем «Skoda Octavia», а потім з «Nissan Laurel», який у свою чергу зіткнувся з тролейбусом.

Дані пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_7 підтвердили у суді першої інстанції свідки ОСОБА_8, ОСОБА_6, які були учасниками ДТП, а також ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11. При цьому водії ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вказували, що вони по вказаній ділянці дороги рухалися з невеликою швидкістю, оскільки попереду вже бачили ускладнення в подальшому русі. ОСОБА_8 вказував, що водій ОСОБА_3 поспішав та перед мостом його випередив із швидкістю, яка була вищою за рух його легкового автомобіля.

Твердження ОСОБА_3 про те, що він діяв у стані крайньої необхідності не знайшли свого підтвердження, оскільки останній повинен був виконати вимоги п.12.1 ПДР щодо обовязку вибирати оптимальний швидкісний режим. Побачивши, що на ділянці дороги, по якій він рухався, ускладнення та обмеження руху, ОСОБА_3 мав вжити всіх передбачених заходів щодо вибору безпечної швидкості руху в умовах, які склалися.

Проте останній вказаних вимог не вжив та допустив порушення ПДР, які в подальшому призвели до створення аварійної ситуації.

Тому, висновок судді суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 ОСОБА_4, за обставин, зазначених у протоколі і постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні.

Зокрема, вина апелянта підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №074292 від 15.09.2017, відповідно до яких 15.09.2017 о 17 год. 05 хв., керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1 по вул. М.Бірюзова, 17, м. Полтава, при здійсненні маневру обгону, виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.2, не впевнившись у безпеці виконання такого маневру, чим змусив водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_7, яка рухалася у зустрічному напрямку, різко гальмувати, змінювати напрям руху, чим створив аварійну ситуацію (а.с.2); схемою місця ДТП (а.п. 3-4), наявними в матеріалах справи поясненнями ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_12 про те, що 15.09.2017 о 17.05 по вул. М.Бірюзова, 17, м. Полтава на мосту ДТП відбулося саме через те, що вантажним автомобілем НОМЕР_1 здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, що не спростовує і сам водій вантажного автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3В.(а. с. 5-9), фото з місця ДТП, отриманих з мережі Інтернет, з яких видно, що вантажний автомобіль НОМЕР_1 перетнувши подвійну суцільну смугу руху, майже повністю виїхав на смугу зустрічного руху (а.п. 58-59).

Зазначені докази узгоджуються між собою та спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо відсутності складу адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 призначено у межах санкції ч. 4 ст. 122 ОСОБА_4 у мінімальному розмірі, з дотриманням положень ст. 33 ОСОБА_4, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, відсутністю обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, розглядаючи матеріали справи, суддя дослідив належним чином зібрані докази, з'ясував всі обставини по справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 ОСОБА_4, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 ОСОБА_4, правильно визначивши вид та розмір адміністративного стягнення.

У звязку з наведеним вище, вимоги апелянта про визнання винуватою водія ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 ОСОБА_4 є необгрунтованими, оскільки усі наявні докази та допитані свідки вказують, що водійавтомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_7 вчинила ДТП саме через недотримання водієм вантажного автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_13 вимог ПДР, при цьому будь-яких доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 ОСОБА_4, окрім твердження ОСОБА_13, судом не встановлено, про що правильно вказав суддя суду першої інстанції.

Не підлягає задоволенню і клопотання ОСОБА_3 про призначення судової автотехнічної експертизи, оскільки в матеріалах справи є всі необхідні дані про вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім цього і сам апелянт не заперечує самого факту недотримання ним швидкісного режиму та вибору дистанції між ним та автомобілем, що рухався попереду та раптового виїзду ним на смугу зустрічного руху через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки.

З огляду на вказане відсутні безумовні підстави для скасування постанови судді, як про це ставиться питання у апеляційній скарзі.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 289, 294 ОСОБА_4,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_3 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко