АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/332/17 Справа № 712/564/17-п Головуючий по 1 інстанції Чечот А. А.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І.А., розглянувши з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 07 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючий, проживаючий: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 320 грн.

в с т а н о в и в :

Згідно вказаної постанови суду ОСОБА_3, 11.01.2017 року о 19-35 год. в м. Черкаси по вул. Руставі, 1 автокооператив «Тролейбусник», керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимог п.2.5 ПДР України .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 07.04.2017 року, скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що судом першої інстанції постанова винесена з порушенням основних принципів КУпАП та його норм. Зазначає, що попередні судові засідання, за виключенням 29.03.2017 року, відкладались не з його вини. Висновок місцевого суду про те, що його неявку у судове засідання суд оцінює критично як навмисне затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, є безпідставним, оскільки він перебував на лікуванні в медичному закладі і на підтвердження чого надав медичну довідку. Вважає, що такі дії місцевого суду грубо порушили його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Вважає, що йому працівниками поліції було безпідставно відмовлено в проходженні медичного огляду в медичному закладі, хоча він про це просив. Також зазначає, що перебування його в медичному закладі позбавило його права вчасного апеляційного оскарження постанови суду, а тому просив поновити строк апеляційного оскарження.

Заслухавши думку ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовільнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляції приходжу до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, постанова суду першої інстанції була винесена 07.04.2017 року (а.с.32), апелянт участі в судовому засіданні не приймав. В матеріалах провадження (а.с.33) є копія супровідного листа про направлення йому копії постанови від 07.04.2017 року, яка датована 11.04.2017 року. Таким чином, вважаю, що доводи апеляції в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення процесуального права, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим надання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхиленням їх районним судом.

Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується матеріалами справи, тобто ОСОБА_3 обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності, не викликає сумнівів і правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема вина апелянта ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 11.01.2017 року серія БР №142022 згідно якого ОСОБА_3 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп»яніння , від проходження огляду на стан сп»яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.1);

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 11.01.2017 року серія БР №146361 згідно якого ОСОБА_3, керуючи автомобілем 11.01.2017 р., не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль (а.с.3);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів , згідно якого ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп»яніння за допомогою приладу «Драгер» (а.с.4);

- даними пояснень свідків ОСОБА_4, та ОСОБА_5 від 11.01.2017 року про те, що водій ОСОБА_3 відмовився від проходження перевірки для визначення стану алкогольного сп»яніння у встановленому законом порядку (а.с.5);

- даними рапорту лейтенанта поліції Кокоби О.М. від 11.01.2017 року (а.с.6)

- даними відеозаписів нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського при складанні 11.01.2017 року протоколу про адмінправопорушення серії БР №142022 щодо ОСОБА_3 за вчинення адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, з яких вбачається, що апелянт в присутності двох свідків ОСОБА_4, та ОСОБА_5 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп»яніння.

Рішення районного суду в частині накладеного стягнення в повній мірі відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховані характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, твердження апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, спростовується вищезазначеними доказами.

Також решта доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляції про те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп»яніння після скоєння ним ДТП, не тільки за допомогою приладу «Драгер», а й в ЧОНД , про що і зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено право апелянта ОСОБА_3 на захист, а тому постанова районного суду з підстав, що ОСОБА_3 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції або ж його присутність в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а постанова суду є законною, обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 07 квітня 2017 року.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 07 квітня 2017 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Соломка