Справа № 297/1485/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю захисника - адвоката Пуканича В.Е., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.09.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 046893 від 20.06.2017 та постанови судді від 19.09.2017 вбачається, що 20.06.2017, близько 09 год. 03 хв. в м. Берегові по вул. Бако Габора, громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «SKODA FABIA», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 19.09.2017, обґрунтовуючи причини пропуску строку не повідомленням його про час та місце розгляду справи, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП. Крім того, копію постанови суду отримав лише 06.10.2017, тобто поза межами строків, передбачених ст. 285 КУпАП, що є поважними причинами пропущення строків для звернення з апеляційною скаргою. Просить постанову суду від 19.09.2017 - скасувати, закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю події та складу правопорушення в його діях. Указує на наявність постанови суду від 08.08.2017, якою суд матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо нього повернув для належного оформлення у зв'язку з відсутністю в ньому відомостей про ознаки його алкогольного сп'яніння, через відсутність підпису свідка ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення та через не забезпечення участі перекладача при складанні протоколу щодо нього, як до особи, яка не володіє українською мовою.

-2-

Зазначає, що під час зупинки транспортного засобу він не розумів вимог працівника поліції, оскільки не володіє українською мовою, однак той забрав його посвідчення водія та через декілька хвилин вручив протокол про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, не містить даних про виявлені ознаки алкогольного сп'яніння та його дії щодо ухилення від проходження огляду на стан сп'яніння. Працівники поліції не можуть керуватись наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010, № 33, яким затверджено перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, оскільки ДАІ на даний час ліквідовано. Крім того, зазначає, що його не було відсторонено від права керування транспортним засобом, що в свою чергу свідчить про відсутність стану алкогольного сп'яніння.

За згодою захисника - адвоката Пуканича В.Е., відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності правопорушника, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши пояснення захисника - адвоката Пуканича В.Е. на підтримання апеляційної скарги ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги апеляційний суд уважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього, про розгляд справи повідомлення не отримував, оскільки судові повістки повертались з відділення поштового зв'язку через неправильно зазначену адресу та необхідністю її уточнення.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 вважаю поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що справа про адміністративний проступок розглядається за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що забезпечує можливість біль повного і докладного дослідження всіх обставин справи, змагальність процесу, його гласність. Присутність цієї особи, безумовно, має і певний виховний ефект, сприяє запобіганню правопорушенням. Тому розгляд справи під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,

-3-

допускається лише тоді, коли ця особа сповіщена про місце і час розгляду справи і від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи або коли таке клопотання залишено без задоволення.

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ці вимоги закону в справі не додержані.

Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2, а даних про його належне сповіщення про час, на який її розгляд було призначено - 19.09.2017 в ній немає. У справі немає жодного доказу про те, що правопорушник отримував належним чином повістку чи був належним чином, відповідно до вимог ст.268 КУпАП сповіщений про місце і час розгляду справи саме 19.09.2017, у день її розгляду та постановлення суддею постанови. Про те, що таке сповіщення ОСОБА_2 не отримував свідчить наявний у справі поштовий конвертом із відміткою про повернення його до суду в зв'язку з неправильно зазначеною адресою (а.с.30).

На підставі наведеного, постанова судді підлягає - скасуванню, як винесена з порушенням вимог ст.ст.245, 252, 268 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі "Інструкція"), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

-4-

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновок, викладений у постанові суду, про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

З досліджених доказів апеляційним судом установлено, що 20.06.2017, близько 09 год. 03 хв., в м. Берегові по вул. Бако Габора громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «SKODA FABIA», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №046893 від 20.06.2017, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить всі відомості, необхідні для встановлення фактичних обставин справи, зокрема, відомості про особу, що склала протокол про адміністративне правопорушення, суть правопорушення, опис його обставин, дані особи, яка притягається до відповідальності, її пояснення, особисті дані свідків правопорушення та відмітку про виконання вимог ст. 268 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 20.06.2017, які підтвердили, що були свідками при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2; рапортом молодшого інспектора взводу №4 РПОП ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Опаленика С.М. від 18.08.2017, який вказав, що водієві ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на визначення вмісту алкоголю за допомогою приладу «Драгер» або проїхати в лікарню, на що водій відмовився в присутності двох свідків, даний водій повністю розмовляв українською мовою і не потребував перекладача.

Вказані докази здобуті відповідно до вимог КУпАП та інших нормативних актів України, і підстави визнання їх недопустимими відсутні.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що молодший інспектор взводу №4 РПОП ГУНП в Закарпатській області старший сержант поліції Опаленик С.М. був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий, - на ці дані в апеляційній скарзі й не вказується. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були свідками відмови ОСОБА_2 від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану алкогольного сп'яніння, були підстави для його обмови, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушення його прав у зв'язку з відсутністю перекладача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки згідно рапорту інспектора Опаленика С.М., Комлов С.І. повністю розмовляв українською мовою. Крім того, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 подав та підписав апеляційну скаргу від свого імені саме

-5-

українською мовою, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особисті дані та анкетні відомості вносяться на підставі наданих особою документів або зі слів особи правопорушника. Як вбачається з матеріалів справи в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 містяться його письмові пояснення щодо відмови їхати до наркологічного диспансеру та вживання двох пляшок пива. В даному протоколі також вказані відомості, які можуть бути встановлені працівником поліції в ході спілкування з особою правопорушника..

З врахуванням наведеного апеляційний суд доводи апеляційної скарги в цій частині розцінює, як спробу ухилення від передбаченої законом відповідальності і такі відхиляє.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги щодо відсутності переліку технічних засобів, які можуть використовуватись працівниками патрульної поліції.

Відповідно п. 1 розділу І Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п. 3 цього розділу поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Даних про те, що ОСОБА_2 погоджувався на проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, вимагав пред'явити сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а працівники поліції йому в цьому відмовили матеріали справи не містять, а тому такі доводи слід визнати такими, що не стосуються обставин вчиненого ОСОБА_2 правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд визнає порушеннями вимог законодавства відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення підпису свідка ОСОБА_3 та відсутність ознак сп'яніння ОСОБА_2, однак вони не є суттєвими у зв'язку з наявністю достатніх та належних доказів, які в своїй сукупності підтвердили обставини вчиненого правопорушення, та не перешкоджають апеляційному суду прийняти рішення на підставі наявних матеріалів справи.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду, ОСОБА_2 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці із дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці із дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені в частині третій цієї статті.

-6-

Дане правопорушення не є триваючим, днем його вчинення є 26.06.2017, отже, тримісячний строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, закінчився, а тому згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 піддягає закриттю в зв'язку із закінченням на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання про поновлення строку - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк для оскарження постанови судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.09.2017.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.09.2017 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням на один рік права керування транспортними засобами за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП- скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження в справі закрити у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: