Справа № 203/829/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у м.Дніпрі, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,

проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №105343, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення 27.02.2017 року о 21-25 г. в м.Дніпро на пр.Пушкіна,25/27 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного та наркотичного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимог п.2.5 ПДР України.

Відповідно до ст.130 КУпАП відповідальність за ч.1 вказаної статті настає за керування транспортними засоба-ми особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частинами 1,2 ст.266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцей-ським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікар-ських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікар-ських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, з наступними змінами (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.3 вказаного Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.п.6,7,8 Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ (п.10 Порядку).

Відповідно до п.1 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), остання визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Пунктами 2,3,4 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.6 розділу І Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспорт-ного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.п.8,9 розділу ІІ Інструкції,форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктами 12,13 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

З рапорту інспектора поліції ОСОБА_2 вбачається, що 27.02.2017 року під час патрулювання був зупинений автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 в звязку з порушенням останнім вимог п.9.2 «б» ПДР України. Під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки алкогольного та наркотичного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», від чого останній відмовився та захотів проїхати до закладу охорони здоровя. Ними було виписано направлення та доставлено водія до КЗ «ДНД» ДОР по вул.Новосільній,1. В приміщенні закладу охорони здоровя даний громадянин намагався затягнути процедуру огляду, а в кінці відмовився проходити всі необхідні процедури у присутності двох свідків. В звязку з чим, на останнього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що 27.02.2017 року о 22-44 г. по вул.Новосільна,1 в м.Дніпрі невідомий їм громадянин, який назвався ОСОБА_1, знаходячись в приміщенні КЗ «ДНД» ДОР у встановленому законом порядку відмовився пройти перевірку на стан алкогольного та наркотичного спяніння.

Відповідно до Конституції України фізична особа має право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі.

Статтею 272 ЦК України закріплено, що фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно та має право вимагати від посадових і службових осіб вчинення відповідних дій, спрямованих на забезпечення здійснення нею особистих немайнових прав.

Згідно ст.274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Конституцією України, можливе лише у випадках, передбачених нею.

Згідно ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Право на повагу до «приватного» життя включає фізичну і психологічну недоторканність людини.

В своїх письмових поясненнях та під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 заперечував факт його перебування в стані алкогольного та наркотичного спяніння під час керування транспортним засобом та зупинки його працівниками поліції. При цьому зазначив, що дійсно 27.02.2017 року керував автомобілем НОМЕР_1 та на пр.Пушкіна,25/27 в м.Дніпро був зупинений працівниками поліції, які посилаючись на наявність у нього ознак алкогольного та наркотичного спяніння запропонували пройти перевірку на стан спяніння за допомогою технічного приладу «Драгер». Він відмовився та заявив про своє бажання пройти медичний огляд в закладі охорони здоровя. Після чого прослідував з працівниками поліції до КЗ «ДНД» ДОР по вул.Новосільній,1. У вказаному закладі йому було запропоновано здати аналіз сечі, на що він погодився. Але, безпосередньо перед здачею, медичний працівник закладу жінка, відмовилась вийти з приміщення та разом із працівниками поліції наполягала на її присутності при відібранні зразків. Оскільки процедура була доволі інтимною та він соромився здавати зразки в присутності жінки, попросив вийти останню та запросити лікаря чоловіка, який також був присутній в кабінеті. Але, в цьому клопотанні йому було відмовлено. Тоді, він попросив взяти в нього для перевірки зразки крові, на що йому також відповіли відмовою та працівниками поліції було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП в присутності двох свідків.

Вказані пояснення ОСОБА_1 підтверджуються представленим ним відеозаписом, оглянутим під час розгляду справи, з якого вбачається, що дійсно в КЗ «ДНД» ДОР по вул.Новосільній,1, в приміщенні, де останньому було запропоновано здати зразки сечі для проведення дослідження, знаходилась медичний працівник жіночої статті, яка на прохання ОСОБА_1 вийти з приміщення відмовлялась це зробити та відповідні клопотання останнього до неї та інспектора патрульної поліції відхилялись.

Також з відеозапису вбачається, що в приміщенні знаходився лікар чоловічої статі та ОСОБА_1 не заперечував проти здачі зразків в його присутності. Але відповідне клопотання останнього було відхилено.

При цьому, суд враховує, що здача даного виду біологічних зразків не потребувала обовязкової присутності медичного працівника для забору зразків, як не передбачено це і зазначеними вище Порядком та Інструкцією. Присутність сторонніх осіб при здачі зразків, за умови, що такий відбір проводився в спеціальному приміщенні, яке зовні знаходилось під контролем присутніх працівників поліції та медичних працівників та виключало різки підміни зразків, не була викликана обєктивною необхідністю.

В звязку з цим та враховуючи посилання ОСОБА_1 на те, що відбір зразків сечі в присутності жінки є принизливим та образливим для нього, суд вважає, що працівники поліції та медичного закладу за вказаних вище обставин діяли не у передбачений законом спосіб та їх дії порушили прав ОСОБА_1 на повагу до приватного життя, гарантованих ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

А тому, відмову ОСОБА_1 від здачі зразків сечі в присутності особи жіночої статі, хоча остання і є працівником медичного закладу, за відсутності підстав для її обовязкової присутності при цьому та за наявності реальної можливості забезпечити присутність працівника чоловічої статі, або відібрати інші біологічні зразки, визначені п.12 розділу ІІІ зазначеної вище Інструкції та згоди на це ОСОБА_1, не можна розцінювати як ухилення чи відмову останнього від проходження медичного огляду на стан спяніння у передбаченому законом порядку.

Відповідно до закріпленого ст.62 Конституції України принципу обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що встановлені судом обставини по справі виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та провадження по справі відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,130,245,266,280,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Ю.Казак

Постанова набрала чинності ___________ 2017 року.