Справа № 214/4039/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 листопада 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю:

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу про притягнення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора МПП

«Апіс», що мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дунайська, 5,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 30 червня 2017 року, близько 12 год. 45 хв. 22 лютого 2017 року водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «Тойота»), на перехресті проспекту 200-річчя ОСОБА_6 та вул. Спаська в м. Кривому Розі, не застосував своєчасно міри до зменшення швидкості руху аж до повної зупинки в момент виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він міг обєктивно виявити, внаслідок чого сталася ДТП, в результаті якого автомобіль «Тойота» та автомобіль «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі за текстом «автомобіль «Рено») під керуванням водія ОСОБА_2, отримали механічні пошкодження. Згідно протоколу водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5, винним себе не визнав та пояснив, що 22 лютого 2017 року, перебуваючи в тверезому стані, зі швидкістю 60 км./год. рухався, керуючи автомобілем «Тойота», в якому пасажирів не було, займаючи при цьому третю, крайню ліву смугу для руху. Під час руху автомобіль «Рено» виїхав на смугу, по якій він, ОСОБА_5, рухався. Автомобіль «Рено» виїхав попереду нього, зліва по ходу його, ОСОБА_5, руху, з зустрічної смуги, відстань в цей момент між автомобілем «Тойота» та «Рено» складала приблизно 20 метрів. Він, ОСОБА_5, зробив маневр відвороту вправо та застосував гальмування, але автомобіля не встиг зупинити та наїхав на автомобіль «Рено». Зіткнення вказаних автомобілів сталося на другій смузі по ходу його, ОСОБА_5, руху. Вважає, що вчинив правильний маневр.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що в день події, керуючи автомобілем «Рено» рухалася по третій, крайній лівій смузі руху. Далі вона стала виїжджати на зустрічну смугу, коли виїхала на зустрічну смугу, відстань до автомобіля «Тойота» складала 50 метрів. Водій автомобіля «Тойота» змістився праворуч по напрямку свого руху, сталося зіткнення автомобілів. Вона сподівалася, що водій автомобіля «Тойота», який наближався до перехрестя, зупиниться. Коли надавала первісні пояснення, вказала, що частково визнає свою провину. В момент ДТП був миготливий сигнал світлофору. Надані нею первісно пояснення відрізняються від тих, які вона надавала при розгляді справи відносно неї, потерпілої, тому що надаючи первісні пояснення, перебувала в шоці.

Експерт ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що наданий ним висновок підтверджує. При проведенні експертизи надати відповіді по варіанту події з пояснень ОСОБА_5, можливості не було за недостатністю вихідних даних. Він взяв варіант, в якому, як вихідні дані була зазначена відстань між автомобілями як 50 метрів. Він, експерт, перевірив допустимість цих вихідних даних.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол (а.с.1), схема місця ДТП (а.с.3), фотокартки (а.с.4), протокол (а.с.5), висновок експерта (а.с.6-14), свідоцтво та посвідчення (а.с.15), поліс (а.с.16), свідоцтво (а.с.18), постанова суду (а.с.24-26), постанова суду (а.с.27-29), висновок дослідження (а.с.42-50).

Вважаю допустимими доказами наступні: пояснення потерпілої, пояснення експерта та пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, протокол (а.с.1), схему місця ДТП (а.с.3), фотокартки (а.с.4), протокол (а.с.5), висновок експерта (а.с.6-14), свідоцтво та посвідчення (а.с.15), поліс (а.с.16), свідоцтво (а.с.18), постанову суду (а.с.24-26), постанову суду (а.с.27-29), висновок дослідження (а.с.42-50), так як вони отримані без порушень КУпАП.

Вважаю належними доказами пояснення потерпілої, пояснення експерта та пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, протокол (а.с.1), схему місця ДТП (а.с.3), фотокартки (а.с.4), протокол (а.с.5), висновок експерта (а.с.6-14), свідоцтво та посвідчення (а.с.15), поліс (а.с.16), свідоцтво (а.с.18), постанову суду (а.с.24-26), постанову суду (а.с.27-29), висновок дослідження (а.с.42-50), так як ці докази стосуються механізму та наслідків ДТП.

Вважаю належними доказами свідоцтва (а.с.15, 18), так як ці докази стосуються належності транспортного засобу.

Вважаю достовірними доказами наступні: протокол (а.с.1), схему місця ДТП (а.с.3), фотокартки (а.с.4), протокол (а.с.5), висновок експерта (а.с.6-14), свідоцтво та посвідчення (а.с.15), поліс (а.с.16), свідоцтво (а.с.18), постанову суду (а.с.24-26), постанову суду (а.с.27-29), посвідчення та свідоцтва (а.с.15, 18).

Відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 5 травня 2017 року (а.с.37-39), яка набрала законної сили, судом встановлено, що водій ОСОБА_2 22 лютого 2017 року допустила порушення Правил дорожнього руху, які знаходяться у причинному звязку з настанням ДТП, під час якої були пошкоджені автомобіль «Тойота» та автомобіль «Рено». Відповідно до цієї постанови, ОСОБА_2 не переконалася в безпечності свого маневру, внаслідок чого сталася ДТП.

Оцінюючи висновок експерта (а.с.6-14), беру до уваги, що з даного висновку вбачається, що в діях ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.10.1, 10.6 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з ДТП. При цьому згідно висновку експерта, ОСОБА_2Г мала технічну можливість забезпечити безпеку руху. Відповідно до цього ж висновку, в діях ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з ДТП. При цьому, відповідно до висновку, ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти ДТП екстреним гальмуванням. Як вбачається з висновку, при його наданні експерт виходив з того, що в момент виникнення небезпеки для руху ОСОБА_5 знаходився на відстані 50 метрів перед місцем зіткнення. Вказані вихідні дані експерту були надані судом за наслідками розгляду справи. Експерт у судовому засіданні пояснив, що свої висновки підтверджує, перевірив допустимість цих вихідних даних.

Оцінюючи висновок дослідження (а.с.42-50), приходжу до наступного. Відповідно до цього висновку при заданих вихідних даних в діях ОСОБА_5 не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору були умовою створення аварійної обстановки та знаходилися в причинному звязку з ДТП, в діях ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з ДТП. Як вбачається з висновку, він був виконаний на підставі вихідних даних, наданих ОСОБА_5 При цьому, в варіанті вихідних даних було вказано, що небезпека для руху виявилася на відстані 20 метрів. В той же час, з висновку експерта, який суд вважає достовірним, вбачається, що в момент виникнення небезпеки для руху, водій ОСОБА_5 знаходився на відстані 50 метрів до місця зіткнення. Таким чином, висновок дослідження, вважаю недостовірним, а тому суд цей висновок не бере до уваги.

Як вбачається зі схеми (а.с.3), ширина проїзної частини правої по ходу руху автомобіля «Тойота» смуги руху складає 16,5 м., зіткнення автомобілів сталося на відстані 5,6 м. від правого краю проїзної частини.

Вважаю, що пояснення потерпілої ОСОБА_2 відносно того, що вона виїхала на зустрічну для неї смугу руху в той момент, коли відстань до автомобіля «Тойота» дорівнювала 50 м., узгоджуються з висновком експерта, а тому суд вважає їх достовірним.

Пояснення ОСОБА_5 в тій частині, що в момент виникнення небезпеки він здійснив маневр відвороту вправо, вважаю достовірними, так як ці пояснення узгоджуються зі схемою (а.с.3). Разом з тим, пояснення ОСОБА_5 про те, що безпека для його руху виникла в той момент, коли відстань до неї складала 20 метрів, суд вважає недостовірним, так як пояснення в цій частині спростовуються висновком експерта та поясненням ОСОБА_2, які суд визнав достовірними доказами.

Оцінивши у сукупності досліджені у судовому засіданні визнані допустимими, належними та достовірними докази, приходжу до переконання, що 22 лютого 2017 року ОСОБА_5 мав технічну можливість шляхом застосування гальмування запобігти ДТП, але вчинив маневр, під час виконання якого сталося зіткнення автомобілів.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_5Б складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходжу з наступного.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило, зокрема, пошкодження транспортних засобів.

Як передбачено п 12.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Приходжу до переконання, що водій ОСОБА_5 діяв з порушенням вимог п.12.3 Правил, оскільки він виявивши перешкоду мав можливість зупинити транспортний засіб, яким керував, але став виконувати маневр обїзду, що виявилося небезпечним та потягнуло зіткнення автомобілів та їх пошкодження.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 маються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, приймаю до уваги наступне. Відповідно до ст. 458 КПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обовязковим для всіх судів загальної юрисдикції, які зобовязані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми права, передбаченої статтею 286 Кримінального кодексу України (далі КК), у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 5 листопада 2015 року при розгляді справи № 5-218кс 15 висловився про те, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний звязку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали; дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв; хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію); тобто зясувати ступінь участі кожного з них у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність водія, який порушив правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншим водієм.

На переконання суду ДТП, яке сталося за участю водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_2, знаходиться у причинному звязку з порушеннями, які допустила як водій ОСОБА_2, так і водій ОСОБА_5 При цьому ОСОБА_2 вчинила перше за часом порушення.

Враховуючи викладене, вважаю, що підстави для притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відсутні і, таким чином, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі належить закрити за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 268, 283, 284, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративні справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга на протязі десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов