Провадження № 3-8211/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Курова О.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва, яка працює у Державній архівній службі України, головою Державної архівної служби України, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

11.10.2017 року представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, голову Державної архівної служби України щодо порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Встановлено, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла скарга ОСОБА_3 про порушення Державною архівною службою України його права на доступ до публічної інформації. ОСОБА_3 звернувся до Державної архівної служби України із запитом від 06.04.2017 року про надання копій листів ДАСУ щодо долі вивезених з України архівних фондів до Молжлви, Литви і Білорусі від 07.11.2016 року і копію відповіді з Республіки Польща на аналогічний запит від 14.11.2016 року, отриманої орієнтовно у лютому 2017 року.

Листом від 11.04.2017 року №02.3/1178 за підписом голови Державної служби України ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідь Генеральної дирекції державних архівів Республіки Польща на лист Державної архівної служби, копія якої запитується, не є носієм інформації, створеної Укрдержархівом в процесі виконання ним своїх повноважень, визначених Положенням про Державну архівну службу України, затвердженим постановою КМУ від 21.10.2015 р. №870. Запити державних архівних установ Білорусі, Литви, Молдови, Польщі здійснено не внаслідок розгляду офіційних звернень, що надійшли від ОСОБА_3 на адресу Укрдержархіву. Запитуваних копій документів ОСОБА_3 надано не було.

ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-3 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 просила провадження по справі закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення було вчинено 11.04.2017 року.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

Частина 2 ст. 212-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Так, ОСОБА_3 звернувся до Державної архівної служби України із запитом від 06.04.2017 року про надання копій листів ДАСУ щодо долі вивезених з України архівних фондів до Молжлви, Литви і Білорусі від 07.11.2016 року і копію відповіді з Республіки Польща на аналогічний запит від 14.11.2016 року, отриманої орієнтовно у лютому 2017 року.

У відповідь на запит листом від 11.04.2017 року №02.3/1178 за підписом голови Державної служби України ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідь Генеральної дирекції державних архівів Республіки Польща на лист Державної архівної служби, копія якої запитується, не є носієм інформації, створеної Укрдержархівом в процесі виконання ним своїх повноважень, визначених Положенням про Державну архівну службу України, затвердженим постановою КМУ від 21.10.2015 р. №870. Запити державних архівних установ Білорусі, Литви, Молдови, Польщі здійснено не внаслідок розгляду офіційних звернень, що надійшли від ОСОБА_3 на адресу Укрдержархіву. Запитуваних копій документів ОСОБА_3 надано не було.

Відповідно до ч.6 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (Далі - Закону) право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Так, ч. 7 ст. 6 зазначеного Закону передбачається, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.14 зазначеного Закону розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно ч.1 ст.22 зазначеного Закону передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні інформації. Зокрема, розпорядник інформації має право відмовити в задоволені запиту у випадках, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформаціє, щодо якої зроблено запис ; якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; не витримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст.19 цього Закону.

З аналізу наданої відповіді потерпілому на його запит листом від 11.04.2017 року №02.3/1178 за підписом голови Державної архівної служби України ОСОБА_1 вбачається, що підстав для відмови у наданні потерпілому запитуваної інформації, визначених ст. 22 Закону, наведено не було.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 11.10.2017; копією запиту; копією відповіді на запит; копією листа представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 27.09.2017 року.

За ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, серед інших, за наявності такої обставини, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення було вчинено 11.04.2017 року, яке не є триваючим, а справа розглядається судом 22.11.2017 року, тобто з моменту вчинення правопорушення пройшло більш як три місяці, то провадження у справі підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП України відносно ОСОБА_1 строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 252, п. 7 ст. 247, ч. 2 ст. 212-3 КУпАП суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

На підставі п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва.

Суддя: О.І. Курова