Номер справи 703/3487/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Смілянського ВП ГУНП України в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 та ст.124 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1, 28 вересня 2017 року близько 19 години 55 хвилин по вул. Миру в с. Теклине Смілянського району Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем НОМЕР_1, та під час руху не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати руху транспортного засобу, в звязку з чим зїхав у кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Покази алкотестера «Драгер» склали 2,92%.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені: ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння; ст.124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; та порушив: п. 2.9 «а» ПДР України, а саме: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння; п.12.1 ПДР України, а саме: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за умови, якщо вона була повідомлена, в разі якщо від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Заяви про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходило, за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожен випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 розд. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858 та п. 1 ч.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, якими не можуть бути залучені працівники національної поліції та особи щодо неупередженості яких є сумніви. Результати такого огляду зазначаються у відповідному акті, дані якого заносяться до протоколу і долучається до нього. Він складається у 2-х примірниках, один з яких вручається водію.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 р. 1 відповідної Інструкції та п. 6 ч. 3 Порядку лише той водій транспортного засобу, що відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або при його незгоді з результатами такого огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладі охорони здоровя.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння проводився з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до показів алкотестера «Драгер» №5096 від 28 вересня 2017 року, яким працівниками поліції був проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, у видихуваному повітрі останнього виявлено 2,92% проміле алкоголю.

Згідно письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наданих під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди від 28 вересня 2017 року, він визнав факт вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

В матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був незгоден на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або з його результатами.

Таким чином, на думку суду, поліцейськими дотримані вимоги чинного законодавства щодо огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння.

Окрім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 та ст.124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи дослідженими під час судового розгляду адміністративної справи, зокрема: даними протоколів про адміністративне правопорушення серії БР №058666 та серії БР №058667 від 28 вересня 2017 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 28 вересня 2017 року, чеком тестування алкотестера «Драгер» №5096 від 28 вересня 2017 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно довідки начальника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, яка міститься в матеріалах адміністративної справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №058667 від 28 вересня 2017 року, працівниками поліції в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, до матеріалів адміністративної справи приєднано копію постанови Смілянського міськраойнного суду Черкаської області від 20 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 31 січня 2017 року.

Разом з тим, матеріали адміністративної справи доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, не містять.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення 28 вересня 2017 року, повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 КУ усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, працівниками поліції не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Однак, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 та ст.124 КУпАП, за якими він і підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, кожне із яких кваліфікується за окремою статтею Особливої частини КпАП, що має самостійну санкцію, а саме за ч.2 ст.130 та ст.124 КупАП. За кожне з адміністративних правопорушень не минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, окрім того, ні за одне з них на ОСОБА_1 не накладалося адміністративне стягнення.

Враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, особу порушника, вважаю, що для його перевиховання, стимулювання поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є накладення стягнення, з врахуванням ст.36 КУпАП, в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі передбаченому законом, також суд враховує, що альтернативи відповідному стягненню, за вчинення даного правопорушення закон не передбачає. При цьому адміністративне стягнення у вигляді позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами не підлягає застосуванню у даному випадку, оскільки, згідно матеріалів справи такий водієм не являється.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.36, 40-1, 124, ч.2 ст.130, ст.ст.251, 252, 266, 268, 283, 284 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ст.124 КУпАП.

З застосуванням ст. 36 КУпАП притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 320 (триста двадцять) гривень судового збору(отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя О.П.Опалинська