Справа № 163/617/17 Провадження №33/773/366/17 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ч. 1 ст. 483 МК України Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2017 р. місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 09 березня 2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3366 (три тисячі триста шістдесят шість) гривень з конфіскацією 220 (двохсот двадцяти) пачок цигарок, загальною вартістю 3366 (три тисячі триста шістдесят шість) гривень, стягнуто із ОСОБА_2 на користь Волинської митниці ДФС 41 (сорок одну) гривню 04 коп. витрат у справі за зберігання товарів та на користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору,

В С Т А НО В И В:

Згідно постанови ОСОБА_2 визнано винним за те, що 23 січня 2017 року він, слідуючи через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС з України в ОСОБА_3, водієм автомобіля «Опель Вектра», реєстраційний номер LCH44451, намагався перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю 220 пачок цигарок, загальною вартістю 3366 грн., які знаходилися під задніми пасажирськими сидіннями в салоні автомобіля, тобто з використанням способу, що утруднює їх виявлення, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Вказує на незаконність постанови суду першої інстанції у звязку із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що рішення було винесено у його відсутності, а його копію він отримав лише 21 березня 2017 року, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Стверджує, що показав інспектору, де знаходься цигарки і пояснив, що помістив їх у конструктивних порожнинах транспортного засобу з метою приховування від польських митних та прикордонних органів, наміру приховати цигарки від українських митних органів не мав, тому поїхав смугою «червоний коридор», що свідчить про відсутність у нього умислу на приховування товару. Просить скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду першої інстанції була прийнята 09 березня 2017 року за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копію рішення суду ОСОБА_2 отримав лише 21 березня 2017 року, що стверджується доданим до апеляційної скарги конвертом про її отримання. З огляду на наведене строк на оскарження слід поновити, так як він був пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши міркування представника Волинської митниці ДФС, який заперечив проти задоволення апеляції, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин вказаних у постанові. Даний висновок ґрунтується на зібраних у передбаченому законом порядку та належно досліджених і оцінених судом доказах.

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується наявними у матеріалах справи протоколом про порушення митних правил та фототаблицями, контрольним талоном, актом про проведення огляду транспортного засобу, митною декларацією, службовою запискою.

Як вбачається з письмових пояснень самого ОСОБА_2, останній підтвердив ввезення ним з України в ОСОБА_3 із приховуванням 220 пачок цигарок, які він мав намір реалізувати у ОСОБА_3.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України під переміщенням або діями, спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю також розуміється використання способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Твердження апелянта про відсутність у його діях умислу на вчинення адміністративного правопорушення, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_2 намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю цигарки, які знаходилися під задніми пасажирськими сидіннями в салоні автомобіля, тобто із використанням способів, що утруднюють виявлення товару.

Твердження апелянта про те, що він задекларував цигарки, які переміщував через мирний кордон України, безпідставні та спростовуються митною декларацією ОСОБА_2, в якій останній задекларував 20 пачок цигарок.

На підставі наведеного та з урахуванням усіх обставин справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд вважає, накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 483 МК України та вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП, згідно яких при його накладенні судом враховано особу винного, характер та спосіб вчиненого ним правопорушення.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції з підстав, наведених в апеляції, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 09 березня 2017 року щодо нього без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_4