П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Іваніна Ю.В., при секретарі Степаненко І.Б., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної служби МВС України у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП2 №034254, 15.12.2016 року, о 14-45 годині, у.м.Києві площа Дарницька перед проспектом Миру автомобіль НОМЕР_1, за кермом ОСОБА_1 при перестроюванні не надала переваги автомобілю Вольво, д.н.з. НОМЕР_2, яке рухалось в смузі, в яку вони перестоювались, та допустила зіткнення, що призвело до пошкодження обох автомобілів.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, надав суду письмові пояснення та фотокартки з місця події.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся судом належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

В судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що 15.12.2016 року, приблизно о 14-45 годині, вона під'їхала до Дарницької площі з боку проспекту Гагаріна. На дозволяючий зелений колір світлофору на перетині проспекту Гагаріна та вулиці Будівельників, рухаючись по головній дорозі в лівому ряду, виїхала на Дарницьку площу, де почала перестроюватись лівіше в сусідній лівий ряд, бо по знаках, що розташовані на даній дільниці дороги, поворот в бік Харківського шосе можливий тільки з двох лівих полос. При цьому на перетині з проспекту Миру загорівся зобороняючий проїзд червоний сигнал світлофору і два попередні автомобілі, що рухалися перед нею, зупинилися. Вона також зупинилася, заїхавши переднім колесом та правим заднім (тим, що знаходиться зі сторони водія позаду) колесом в правішому з двох лівих полос руху для повороту в бік Харківського шосе з Дарницької площі.

При цьому на початку Харківського шосе обабіч магазину «Білла» вона розраховувала підібрати свого брата ОСОБА_3, що очікував її за межами проїзної частини.

З боку розташованого на Дарницькій площі ресторану «Макдональдс» рухався на невеликій швидкості (5-15 км/годину) вантажний автомобіль з полу причепом марки Вольво. Водій фури на малій швидкості, гальмуючи на червоний забороняющий колір світлофору, не побачивши її автомобіль, в'їхав у нього. При цьому, розуміючи, що фура гальмує занадто повільно, вона подавала звуковий сигнал з метою уникнути ДТП, однак маневрувати не могла, так як попереду вже стояли на червоний колір світлофора два автомобілі, і за нею також зупинився автомобіль.

Не побачивши її, водій фури дуже повільно в'їхав в її автомобіль, вм'явши водійські дверцята та роздавив бокове скло водійського місця. Вантажівка зупинилася тільки коли бампер фури торкнувся її бокового дзеркала, відігнувши його.

Зі складеним працівниками поліції протоколом вона категорично не згодна, оскільки вона рухалась по головній дорозі в лівій смузі, а водій вантажівки відповідно до встановлених дорожніх знаків повинен був уступити їй дорогу.

Враховуючи викладене, просила суд закрити провадження відносно нього у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 суду показав, що 15.12.2016 року він став свідком ДТП за участю водія ОСОБА_1, яка є його рідною сестрою. При цьому в момент зіткнення її автомобіль стояв, а водій фури в'їхав в неї. Вона рухалась по головній дорозі, а фура повинна була уступити їй дорогу згідно з дорожніми знаками, встановленими на даній ділянці дороги. На місці ДТП вони робили фотокартки, які були надані суду.

Судом також досліджено фотокартки з місця ДТП та схему місця ДТП, що підтверджують, що водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_1 рухалася по головній дорозі в межах дії дорожнього знаку 2.3 «Головна дорога» в лівій крайній смузі руху та не перестроювалася. В свою чергу водій вантажного автомобіля Вольво, д.н.з. НОМЕР_2, рухався по другорядній дорозі, в межах дії дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», перед виїздом на головну дорогу не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дороги автомобілю НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі, і допустив зіткнення та пошкодження обох транспортних засобів.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення п.п.2.3 б, 10.3 Правил дорожнього руху України та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з п.1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім того, згідно з п.1.1, 1.2, 1.3 Правил дорожнього руху України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, сам учасник ДТП ОСОБА_2 на належний виклик суду в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, що позбавляє суд та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 можливості допитати його щодо обставин ДТП та його позиції. У п.54 рішення по справі «Корнєв і Карпенко проти України» Суд зазначив, що п.1 і 3 (d) ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Таким чином, позиція ЄСПЛ зводиться до того, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити, оскільки права захисту в такому випадку виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в її діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, пояснення останньої, схему місця ДТП та фотокартки з місця ДТП, пояснення свідка ОСОБА_3 за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, серії АП2 №034254, від 15 грудня 2016 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що факт порушення п.п.2.3.б, 10.3 Правил Дорожнього руху України водієм автомобіля «Шевролет», номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_1 не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.124, 247, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна