БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2033/17
Провадження № 3/497/606/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2017 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, громадянина України, що не працює, не одружений, дітей не має, має середньо-спеціальну освіту, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АО105852, виданий 28.01.2013 року Верхньодніпровським РВГУДМС в Дніпропетровський області, ІПН НОМЕР_1,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

27.12.2017 року на ділянці відповідності ВПС "Болград", в ППр "Табаки" в напрямку на в'їзд до України прибув громадянин ОСОБА_1, який слідував в пішому порядку за маршрутом с.Копчак (Республіка Молдова) - м.Верхньодніпровськ (Україна), та на паспортному контролі пред'явив паспорт громадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон, за яким він не мав права в'їжджати до України, оскільки за цим паспортом він вже в'їжджав та порушив, як іноземець, термін перебування на території України - 90 днів. В ході здійснення прикордонного контролю, прикордонним нарядом "ПД" на даного громадянина спрацювала база БД-1.3 ПТР - 90 , та в подальшому було виявлено наявність в нього громадянства України, він також пред'явив прикордонникам паспорт громадянина України для внутрішнього користування, тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 204-1 ч. 1 КУпАП - перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів або без дозволу відповідних органів влади.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вказаного правопорушення визнав, стверджував, що розкаявся, просив суд не призначати йому надто суворого стягнення, пояснивши, що він дійсно проживає з родиною у Дніпропетровській області. В нього родина багатодітна і релігійна - він другий з п'ятьох дітей, в матері з батьком є ще неповнолітні діти, працює лише один батько, родина державну допомогу не отримує, тому в них скрутно з грошима. В ОСОБА_2 проживає його тітка з дитиною, в якої дитячий церебральний параліч та хвора бабуся, яка потребує постійного догляду, тому він з братом по черзі вже три роки їздять до ОСОБА_2 допомагати доглядати за бабусею і чередуються по три місяці. Громадянство ОСОБА_2 йому оформили приблизно рік тому, швидко, він не знав, що в Україні подвійне громадянство заборонено Законом і став перетинати кордон України як громадянин іноземної держави. Раніше він за кордон виїжджав за паспортом громадянина України для виїзду за кордон, але приблизно рік тому він його загубив і подав документи для його поновлення, проте прискорити цю процедуру не може з-за відсутності достатніх матеріальних можливостей. Минулого разу він, як іноземець, перевищив 90-денний термін перебування в Україні, та при виїзді за кордон з України був притягнутий до відповідальності і йому заборонено деякий час відвідувати Україну, цей строк ще не пройшов, але він про це забув і тому, повертаючись наразі в Україну, був затриманий як іноземець, якому ще заборонено в'їзд. Тоді йому довелося показати паспорт громадянина України для внутрішнього користування, щоб потрапити в Україну, додому, оскільки повертатися не хотів - дуже скучив за рідними. Визнає, що допустив правопорушення, просить не призначати надто суворе стягнення, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює, шлях до ОСОБА_2 йому оплачує бабуся.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП - перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів або без дозволу відповідних органів влади, оскільки це підтверджується, крім його поясненнями суду, також протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №093578 від 27.12.2017 року, поясненнями та рапортом до нього, копією паспорту громадянина ОСОБА_2 та громадянина України, наявністю в нього ід.п.номера громадянина України, тощо.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника, беручи до уваги ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст.33 КУпАП, з метою виховання та попередження скоєння інших правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді адміністративного штрафу, але, враховуючи відсутність тяжких наслідків від правопорушення - в нижній межі санкції статті КУпАП, за якою його визнано винним, - що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень. Накладення більш суворого стягнення, а також у виді адміністративного арешту не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», в разі ухвалення судом постанови про притягнення до адміністративної відповідальності з призначенням адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 гривень.

Керуючись ст. ст. 9-11, 33, 40-1, 204-1, 221, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі санкції цієї статті призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Роз'яснити ОСОБА_1, що штраф має бути сплачений не пізні, ніж через пятнадцять днів з дня вручення копії постанови про його призначення, а в разі її оскарження не пізніш, як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

В разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про призначення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, призначений за скоєння адміністративного правопорушення, вноситься до установи банку України (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її законним представником, - до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В.Кравцова