Справа № 163/956/17
Провадження №3/163/612/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

представника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №0620/205000013/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянки України серії НА №113163, виданий 21.05.1996 року Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 01.03.2017 року приблизно о 02 год. 45 хв., слідуючи з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля марки «Мерседес-Бенз Віто», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в зазначеному автомобілі, без ознак приховування, окрім товару в межах дозволених неоподатковуваних норм, інший товар, а саме, трикотажні весняні дитячі шапки в кількості 209 штук, вагою 14,2 кг, вартістю 10374,76 грн., які перевищили встановлені неоподатковувані норми, передбачені ст.374 МК України, по вазі та по вартості, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що вона, при тих же обставинах, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 на розгляд справи в суд не зявилась, однак свої права та інтереси в суді доручила представляти представнику - ОСОБА_3, згідно укладеної довіреності.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що переміщуваний товар його довірителька придбала на ринку в м.Лодзь Республіки Польща, де документу, підтверджуючого його вартість, їй видано не було. Разом з цим, ОСОБА_2 не була обізнана з існуванням норм товару, які дозволені до переміщення через митний кордон України без оподаткування, тому водія не повідомляла про обсяг та вартість придбаного нею та переміщуваного товару, однак під час проходження митного контролю інспектору митниці при усному опитуванні відразу повідомила про товар, який вона переміщувала. За викладених обставин вважає, що декларування ОСОБА_2 здійснила в усному порядку, та такі її дії в повному обсязі охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і додаткової кваліфікації за ознаками ст.472 МК України не потребують, тому просив провадження у справі за ст.472 МК України закрити, а стягнення накласти в межах ст.471 МК України з поверненням товару для його подальшого розмитнення, врахувавши, що вчинення ОСОБА_2 порушення правил проходження митного контролю смугою руху «зелений коридор» мало місце виключно через її власну необізнаність з митним законодавством України.

Представник Волинської митниці ДФС висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останню стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення представника особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0620/205000013/17 від 01.03.2017 року та фото-таблицями до нього (а.с.1-4; 6-8); копією контрольного талона для проходження по «зеленому коридору» (а.с.11); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205160/2017/000003 від 01.03.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення громадянкою ОСОБА_2 товару «дитячі шапочки» в кількості 209 штук, вагою 14,2 кг, які перевищили дозволену до ввезення на митну територію України норму товару (а.с.5); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 01.03.2017 року, у яких остання визнала факт переміщення нею товару понад дозволену неоподатковувану норму по вазі (а.с.9); службовою запискою головного державного інспектора УПМП Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 від 01.03.2017 року, у якій зафіксовано, що товар в межах дозволених норм (50 кг по вазі та 500 євро по вартості), що переміщувався ОСОБА_2, склав дитячий одяг в асортименті (а.с.12); висновком №184 від 24.03.2017 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, згідно якого загальна вартість вилученого у ОСОБА_2 товару, станом на дату оцінки, становить 10374,76 грн., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.03.2017 року (100 євро = 2878,5388 грн.) еквівалентне 360,42 євро (а.с.20-22).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

З протоколу про ПМП, письмових пояснень ОСОБА_2 та службової записки інспектора митниці встановлено, що товар в межах неоподатковуваних норм, органом доходів і зборів не затримувався та повернутий ОСОБА_2

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, з якого частина перевищила дозволені неоподатковувані норми, визначені ч.1 ст.374 МК України, по вазі та по вартості, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

У справі встановлено, що ОСОБА_2 слідувала в автомобілі марки «Мерседес-Бенз Віто», р.н.з. ВХ7150АХ, в якості пасажира.

Відповідно до рекомендованого правила 9 спеціального додатку J Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно Закону України від 05.10.2006 року №227-V, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об'єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Пояснення представника ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» остання повідомила інспектору митниці про переміщуваний нею товар, свідчать не про що інакше, як про усне декларування даного товару.

Такі твердження представника особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці, не спростовані, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, який здійснював митний контроль, зі сторони представника органу доходів і зборів не заявлено.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

В той же час у справі відсутні докази того, що посадова особа органу доходів і зборів вимагала від ОСОБА_2, яка слідувала в якості пасажира, подання письмової декларації під час проходження митного контролю.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 в усній формі заявила до митного контролю про переміщуваний нею товар, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснила його усне декларування, свідчать про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

Поряд з цим слід зазначити, що саме по собі переміщення товару понад неоподатковувані норми смугою митного контролю «зелений коридор» не може утворювати складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винної, зокрема те, що вона вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь її вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують її відповідальність, і вважає, що відносно останньої слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останній після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушниці слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучені, згідно протоколу про порушення митних правил №0620/205000013/17 від 01.03.2017 року, трикотажні весняні дитячі шапки в кількості 209 штук, вагою 14,2 кг, - повернути ОСОБА_2 після відповідного їх митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6