Справа № 466/1752/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Свірідова В.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, інвалід ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1, будучи фізичної особою-підприємцем, порушив вимоги законодавства про працю, що було виявлено 21.02.2017 під час проведення позапланової перевірки у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, розташованого за фактичною адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 317, а саме: порушення вимог пункт 2.5 глави 2 Інструкції №58 - у Підприємця не забезпечено ведення особові картки форми П-2 працівників; порушення вимог ч. 1 ст. 53 КЗпП України - з наданих Підприємством для огляду табелів обліку робочого часу працівників встановлено, що тривалість роботи напередодні святкових і неробочих днів не скорочується на 1 годину, а саме: тривалість роботи напередодні святкового дня 7 січня 2017 року (Різдво Христове) не скорочувалась на 1 годину; порушення вимог ст. 96 КЗпП України, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці» - при вивченні представлених у ході проведення перевірки Підприємцем наказів, штатних розписів, відомостей нарахування та виплати заробітної плати встановлено, що у Підприємця формування тарифної системи оплати праці, яка включає схеми посадових окладів для столяра та майстра виробництва провадилась у 2016 році, в еквіваленті повної зайнятості, на рівні законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати, зокрема: з 01.05.2016 - 1450 грн. та з 01.12.2016 - 1600 грн., тобто без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), яка повинна використовуватися для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації і яка є основою формування та диференціації заробітної плати працівників; порушення вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» - з наданих Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі- Підприємець) для огляду відомостей нарахування та виплати заробітної плати працівникам, бухгалтерських довідок встановлено, що у Підприємця виплата заробітної плати проводилась з порушенням шістнадцятиденного проміжку між виплатами, та пізніше семи днів після періоду, за який здійснюється виплата, зокрема: заробітну плату за листопад 2016 року виплачено 20.12.2016 згідно відомості на виплату грошей №12; заробітну плату за грудень 2016 року - 20.01.2017 згідно відомості на виплату грошей №13; заробітну плату за січень 2017 року - 10.02.2017 згідно відомості на виплату грошей №1; порушення вимог ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» - з наданих Підприємцем для огляду штатних розписів, відомостей нарахування та виплати заробітної плати працівникам, встановлено, що на Підприємстві при наявності приросту індексу споживчих цін у період лютий-квітень 2016 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація заробітної плати працівників. Дане порушення в ході проведення перевірки Підприємцем усунуто, а саме проведено донарахування та виплату індексації 3-ом працівникам, що в сумі склала 180,00 грн.; порушення вимог ст. 83, ч. 1 ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать їм, Підприємством проводиться не в день звільнення. А саме: ОСОБА_2 звільнено з роботи з 22.12.2016 відповідно до наказу №5 від 22.12.2016, а виплату коштів при звільненні Підприємцем проведено 20.01.2017 згідно відомості на виплату грошей №13 «за грудень 2016 року» та ОСОБА_3 звільнено з роботи з 31.01.2017 відповідно до наказу №3 від 31.01.2017, а виплату коштів при звільненні Підприємцем проведено 10.02.2017 згідно відомості на виплату грошей №1 «за січень 2017 року», при цьому вищевказані виплати проведені не повному обємі оскільки не нараховано та виплачено компенсацію за дні невикористаної щорічної відпустки; порушення вимог ст. 142 КЗпП України - у Підприємця трудовий розпорядок не визначений правилами внутрішнього трудового розпорядку, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

При розгляді матеріалів в суді гр. ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП визнав повністю.

Крім повного визнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина гр. ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення №13-01-100/0180 від 21.02.2017, актом перевірки, а також іншими матеріалами адміністративної справи.

В звязку з тим, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та оштрафувати його на 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (пятсот десять) гривень в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у розмірі 320 грн. (триста двадцять гривень).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу, внесено подання прокурора протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_4