П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова С.В.,

при секретарі Павличенко О.А.,

прокурора - Савинського С.Г.,

розглянувши матеріали Управління захисту економіки в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, працюючої секретарем Дейманівської сільської ради Пирятинського району, Полтавської області, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3,

раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 виконуючи обовязки голови Дейманівської сільської ради, у упродовж серпня - грудня 2016 року в приміщенні будівлі Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, за адресою: Пирятинський район, село Дейманівка, вул. Наглого Марка 45, неправомірно видавала та підписувала наступні розпорядження голови Дейманівської сільської ради :

розпорядження № 25 від 19.08.2016 про виплату премії працівникам Дейманівської сільської ради, згідно якого установила собі премію в розмірі 1800 гривень,

розпорядження № 27 від 16.09.2016 про виплату премії працівникам Дейманівської сільської ради, згідно якого установила собі премію в розмірі 1800 гривень,

розпорядження № 30 від 20.10.2016 про виплату премії працівникам Дейманівської сільської ради, згідно якого установила собі премію в розмірі 2500 гривень,

розпорядження № 36 від 24.11.2016 про виплату премії працівникам Дейманівської сільської ради, згідно якого установила собі премію в розмірі 1900 гривень,

розпорядження № 37 від 02.12.2016 про виплату премії працівникам Дейманівської сільської ради, згідно якого установила собі премію в розмірі 2356 гривень,

розпорядження № 38 від 15.12.2016 про виплату премії працівникам Дейманівської сільської ради, згідно якого установила собі премію в розмірі 2200 гривень.

Таким чином ОСОБА_1, перебуваючи на посаді Дейманівського сільського голови, видала розпорядження про виплату собі грошових коштів на загальну суму 12 556 грн. Про видачу цих розпоряджень ОСОБА_1 не повідомила сесію сільської ради.

На сесіях Дейманівської сільської ради, наступних після підписання вищевказаних розпоряджень, ОСОБА_1 публічно не оголосила депутатам сільської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів, що виник у звязку зі своїм преміюванням та не винесла на розгляд сесії питання щодо розгляду та затвердження депутатами сільської ради виданих нею розпоряджень

Приватний інтерес ОСОБА_1 у даному випадку полягає у намірах та бажанні одержувати високу заробітну плату за рахунок нарахування максимально можливої премії. Розміри премій, встановлені ОСОБА_1 за період часу серпень - грудень 2016 року становить в середньому дві тисячі гривень щомісяця.

Водночас, представницькі повноваження зобовязують ОСОБА_1 представляти не особисті інтереси, а інтереси громади селища, населення, виборців, прагненні економії коштів селищного бюджету, їх раціонального та цільового використання, а також справедливої оплати праці посадових осіб органів місцевого самоврядування відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи. При цьому, ОСОБА_1 заборонено використовувати свої службові повноваження у приватних інтересах.

Суперечність між приватним інтересом і представницькими, службовими повноваженнями, тобто конфлікт інтересів ОСОБА_1 на момент підписання нею розпоряджень про преміювання, здатний був вплинути і фактично впливав на обєктивність (неупередженість) її дій, та як наслідок, на прийняті нею рішення. Наслідком цього є втрата суспільної довіри до ОСОБА_1, як службової особи, а також до органу місцевого самоврядування в якому вона працює.

За вказаними фактами 14.03.2017 слідчим відділом Пирятинського відділення Гребінківського відділу ГУ НП в Полтавській області розпочато кримінальне провадження № 0000118 за ознаками ч. 2 ст. 191 КК України.

Будучи допитаною як свідок ОСОБА_1 повідомила, що із 12.07.2016 вона виконуючи обовязки Дейманівського сільського голови протягом серпня - грудня 2016 року особисто нараховувала собі премію. При цьому, ОСОБА_1 особисто вирішувала скільки їй виставити премію. Загалом ОСОБА_1 призначила собі премію в розмірі 12 556 грн.

Будучи допитаною як свідок, ОСОБА_2 повідомила, що вона працюючи на посаді головного бухгалтера Дейманівської сільської ради, протягом серпня - грудня 2016 року отримувала від в.о. сільського голови ОСОБА_1 розпорядження про нарахування премії працівникам сільської ради, згідно яких ОСОБА_1 нарахувала премії собі та іншим працівникам сільської ради. Всі зазначені розпорядження були підписані особисто ОСОБА_1

Будучи допитаними як свідки, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 повідомили, що вони є депутатами Дейманівської сільської ради. На засіданнях сесії Дейманівської сільської ради не обговорювалися питання щодо преміювання працівників сільської ради, на підставі чого ОСОБА_1 установлювала премії собі та іншим працівникам депутати сільської ради не знають.

23.03.2017 року Заступник начальника Пирятинського ВП ГУ НП в Полтавській області - начальник слідчого відділення майор поліції ОСОБА_6, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000118 за фактом привласнення в.о. Дейманівського сільського голови ОСОБА_1 грошових коштів, із правовою кваліфікацією за ч.2 ст.191 КК України.

Факт неповідомлення ОСОБА_1 про конфлікт інтересів підтверджується показами її самої та депутатів сільської ради.

Підтвердженням того, що ОСОБА_1 навмисно допустила реальний конфлікт інтересів та не бажала вживати заходів з метою його усунення являється той факт, що вона, перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів видала розпорядження про виплату собі грошових коштів на загальну суму 12 556 грн.

Враховуючи викладене, виконуюча обовязки голови Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області ОСОБА_1, будучи суб'єктом відповідальності за вчинення корупційних та пов'язаних з корупцією правопорушень, відповідно до п. «в» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції», порушила вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч.І ст.28, ч.І ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», натомість вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєному визнала повністю, щиро розкаялась.

Прокурор в судовому засіданні вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 правопорушення, посилаючись на обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Прохав визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушень передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 встановленою та доведеною.

Встановлено, що відповідно до 11 листопада 2015 року у відповідності до ст. 46 ЗУ "Про вибори депутатів Верховної Ради Автономної республіки Крим, місцевих рад та сільських рад, Селищних, міських голів від 25 жовтня 2015 року ОСОБА_1 обрано депутатом Дейманівської сільської ради Пирятинського району. Рішенням 7 сесії 7 скликання від 12 липня 2016 року обрано секретарем Дейманівської сільської ради. Цим же рішенням обрано виконуючою обов"язки голови Дейманівської сільської ради.

Так, ОСОБА_1 упродовж серпня - грудня 2016 року перебуваючи на посаді виконуючого обовязки Дейманівського сільського голови, видала розпорядження про виплату собі грошових коштів на загальну суму 12 556 грн. Про видачу цих розпоряджень ОСОБА_1 не повідомила сесію сільської ради.

На сесіях Дейманівської сільської ради, наступних після підписання вищевказаних розпоряджень, ОСОБА_1 публічно не оголосила депутатам сільської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів, що виник у звязку зі своїм преміюванням та не винесла на розгляд сесії питання щодо розгляду та затвердження депутатами сільської ради виданих нею розпоряджень.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 172-7 КПАП України неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч.2 ст.172-7 КУпАП України передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. У примітці до цієї статті зазначено, що суб"єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об"єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Аналогічне тлумачання терміну реальний конфлікт інтересів зазначено у ст. 1 ЗУ "Про запобігання корупції".

Згідно п.п. 1,2 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» - Субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків, або спеціально уповноважені на виконання таких обовязків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно п.п.1.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» - Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

Згідно ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП України, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших, визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Керуючись вимогами ст. 280 КУПАП при розгляді справи суд встановив , що ОСОБА_1 являється згідно п.п. 1,2 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, на якого поширюються дія цього Закону, оскільки тимчасово обіймав і обіймає посаду, повязану з виконанням організаційно-розпорядчих обовязків, а саме в.о.голови Дейманівської сільської ради Пирятинського району в зв"язку з чим на підставі п.п.1.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» , як особа , зазначена у пунктах 1, 2 ч.1 статті 3 цього Закону була зобовязана вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, а саме особисто видавати та підписувати розпорядження голови Дейманівської сільської ради .

Реальний конфлікт інтересів в розумінні ст. 172-7 КУАП та примітки до неї полягав у виникненні суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями ( в.о голови Дейманівської сільської ради» ), що впливає на об"єктивність або неупередженість прийняття нею рішення - видання та підписання розпоряджень голови нею від імені голови, що підтверджується розпорядженнями, які неодноразово видавалися у продовж серпня -грудня 2016 року.

З огляду на вищевказане, оцінюючи докази в їх сукупності, визнавши їх достовірними і достатніми суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП встановлена і є доведеною.

Згідно ч.1 ст. 65 ЗУ "Про запобігання корупції" - за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в даному випадку за ст.172-7 ч.2 КУпАП.

При визначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, суд, дотримуючись вимог ст. 33 КУпАП України, оцінивши всі зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, враховуючи особу порушниці, ступінь її вини, відсутність пом"якшуючих та обтяжуючих обставин, вимоги санкції ч.2 ст. 172-7 КУпАП України, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 ч.2 КУПАП , застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки правопорушення відбулося внаслідок грубого порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а застосування такої міри стягнення буде відповідати його меті, передбаченій ст. 23 КУпАП України.

Відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КУпАП України, ст. 4 ч.2 п.5 ЗУ "Про судовий збір" з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись: ст. ст. 1, 3, 28, 65 Закону України «Про запобігання корупції»,

ст. ст.23, 33, 40-1, ч.2 ст.172-7, ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУПАП,

ст. 4 ч.2 п.5 ЗУ «Про судовий збір»

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП і притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі - 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 грн. (Стягувач: Державна судова адміністрація України. Місце знаходження стягувача: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601. Ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР підприємства та організації України (). Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106. Код за . Банк отримувача: Головне управління Державної служби України у м. Києві. Код банку отримувача: 820019. Рахунок отримувача: 0001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106. «Судовий збір (стягувачем є Державна судова Адміністрація України)»).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення через Лубенський міськрайонний суд.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_7