Провадження № 3/520/5416/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Одеси, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

ВСТАНОВИВ:

15.09.2017 року о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «БМВ», н/з В6215НК, по вул. Академіка Корольова в м. Одеса, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Огляд на стан спяніння, проводився за допомогою приладу «Драгер» ARBL-0556, результат 0.63 проміле алкоголю.

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_2 зявився, що підтверджується написом на обкладинці справи, через свого адвоката повідомив, що не розуміє російської і української мови та свою вину у правопорушенні не визнав.

Адвокат ОСОБА_2 ОСОБА_3 вину ОСОБА_2 не визнав та пояснив, що на момент зупинки працівниками патрульної поліції не було залучено перекладача, оскільки ОСОБА_2 є громадянином ОСОБА_4 та не розуміє російської та української мови. Додатково адвокат пояснив, що працівниками патрульної поліції не було надано переконливих доказів, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, до того ж за відсутності перекладача ОСОБА_2 не розумів, що саме на нього було складено та не розумів, що він порушив. Просив суд закрити провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Судом на адресу начальника Управління патрульної поліції м. Одеси було направлено запит з проханням повідомити чи було залучено перекладача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, також в запиті суд просив надати відео з нагрудних камер ВН 01303 та забезпечити явку інспектора Гевера С.П., яка складала протокол про адміністративне правопорушення.

Управлінням патрульної поліції було проігноровано запит суду, не було надано інформації стосовно залучення перекладача, не надано відео з нагрудної камери та не забезпечено явку інспектора Гевера С.П., яка складала протокол про адміністративне правопорушення.

За відсутності витребуваних доказів, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі тих матеріалів, які знаходяться у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 10 Конституції України, Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України.

В Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України.

Держава сприяє вивченню мов міжнародного спілкування.

Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про засади державної мовної політики», кожен має право вільно визначати мову, яку вважає рідною, і вибирати мову спілкування, а також визнавати себе двомовним чи багатомовним і змінювати свої мовні уподобання.

Кожен незалежно від етнічного походження, національно-культурної самоідентифікації, місця проживання, релігійних переконань має право вільно користуватися будь-якою мовою у суспільному та приватному житті, вивчати і підтримувати будь-яку мову.

Відповідно до ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

У зв?язку з чим, проводячи аналогію, суд вважає, що важливою процесуальною гарантією дотримання прав і законних інтересів осіб під час складання протоколу про адміністративне правопорушення є залучення перекладача задля того, щоб особа розуміла, яка процесуальна дія проводиться та яке порушення було скоєно нею.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_2 є громадянином ОСОБА_4 та не розуміє російської та української мови, суд приходить до переконання, що працівниками патрульної поліції було порушено право ОСОБА_2 на залучення перекладача, оскільки він не розумів тих процесуальних дій, які проводили працівники патрульної поліції та не розумів, який документ було складено працівниками патрульної поліції та що він порушив.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі-Інструкція), за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп?яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 7 Розділу І Інструкціцї, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Згідно з п. 22 вказаної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції було порушено право ОСОБА_2 на перекладача, що унеможливило розуміння ним процедури проведення огляду на стан сп?яніння та унеможливило реалізацію його права, що у разі не згоди із висновком газоаналізатору він має право на проведення огляду в медичному закладі.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у справі «Карелін проти Росії» є недопустимим з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, уточнення у судовому засіданні фабули правопорушення, усунення розбіжностей та неточностей, що мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такі дії є порушенням ч. 1 ст. 6 «Про захист прав людини і основоположних свобод», тобто порушено принцип рівності сторін і змагальності судового процесу. За таких умов, особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Порушення працівників патрульної поліції при проведенні огляду свідчать про недопустимість отриманих доказів та не можуть бути прийняті судом до уваги у зв?язку з чим, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чванкін С. А.